Справа 688/986/24
№ 1-кп/688/107/24
Вирок

Іменем України

07 березня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, утримуючого троє неповнолітніх дітей, не працюючого, учасника бойових дій, нагородженого почесним нагрудним знаком Головнокомандувача Збройних Сил України «Золотий хрест» (05.06.2023), звільненого із військової служби у запас,

раніше судимого вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 липня 2022 року за ст. 407 ч. 4 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 8500 грн, яке ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2023, штраф замінено на 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

встановив:

Стислий опис провадження

01.03.2024 із Шепетівської окружної прокуратури до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт з додатками від 29.02.2024 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 21.02.2024 №0000139 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та угода про визнання винуватості, укладена 29.02.2024 між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 ,

04.03.2024 суд постановив ухвалу, якою призначив справу до підготовчого судового засідання на 07.03.2024.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

ОСОБА_4 , засуджений 26.07.2022 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 8500 гривень, яке ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2023, у відповідності до положень ст.ст. 53, 56 КК України, замінено на 240 годин громадських робіт.

09.01.2024 ОСОБА_4 поставлений на облік у Шепетівському РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області.

01.02.2024, згідно ст. 37 КВК України, ОСОБА_4 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, про що відібрана письмова підписка де він зобов`язався додержуватись встановлених законодавством порядку і умов відбування покарання.

До відома ОСОБА_4 доведено, що у разі неприбуття для виконання громадських робіт йому потрібно підтверджувати поважну причину невиходу на громадські роботи документально, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Також, ОСОБА_4 попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання і порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, матеріали відносно нього буде направлено до правоохоронних органів для вирішення питання про притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Окрім цього, засудженому ОСОБА_4 доведено до відома, що на підставі ст.ст. 36, 40 КВК України, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначається органами місцевого самоврядування, а також наслідки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Для виконання призначеного покарання 01.02.2024 засудженому ОСОБА_4 видано направлення для відбування покарання у виді громадських робіт до КУ «Шепетівський парк культури і відпочинку», відповідно до якого він повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт з 05.02.2024.

Водночас, як вбачається із відповіді Директора КУ «Шепетівський парк культури і відпочинку» від 07.02.2024 на запит Шепетівського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області від 06.02.2024, засуджений ОСОБА_4 до КУ «Шепетівський парк культури і відпочинку» із направленням від 01.02.2024 про відбування покарання не з`явився.

У зв`язку з чим, 08.02.2024 у засудженого ОСОБА_4 відібрано пояснення та попереджено останнього про притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.

Для виконання призначеного покарання 08.02.2024 засудженому ОСОБА_4 повторно видано направлення для відбування покарання у виді громадських робіт до КУ «Шепетівський парк культури і відпочинку», відповідно до якого він повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт з 09.02.2024, та в подальшому, 12.02.2024 Директором КУ «Шепетівський парк культури і відпочинку» видано наказ №116 згідно якого ОСОБА_4 прийнято до відбування покарання у виді громадських робіт а також, того ж дня засудженого ОСОБА_4 ознайомлено із графіком виходу на роботу по відпрацюванню громадських робіт з 13.02.2024 по 29.02.2024.

Однак, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про необхідність виходу на відпрацювання громадських робіт згідно графіку, достовірно знаючи про покладені на нього обов`язки та відповідальність за ухилення від відбування покарання, умисно, без поважних причини не з`явився на відпрацювання громадських робіт 13, 14, 15, 16, 19, 20 та 21 лютого 2024 року, не відпрацював жодної години із призначених судом 240 годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_4 , у період часу з 13 лютого 2024 року по 21 лютого 2024 року, діючи умисно, до відбування покарання у виді громадських робіт не приступив, не попередив про неприбуття без поважних причин на громадські роботи, чим злісно порушив вимоги ч. 1 ст. 37 КВК України, а саме обов`язок додержуватися встановлених відповідно до законодавства порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, а також положення п. 2 ч. З ст. 40 КВК України, в якому зазначено, що ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Невідбута частина покарання складає 240 годин громадських робіт.

Своїми умисними діями, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

Угода про визнання винуватості укладена 29.02.2024 у місті Шепетівці в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 21.02.2024 за №0000139 між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

В угоді про визнання винуватості визначено істотні обставини, які враховані прокурором при вирішенні питання про її укладення, а саме:

- повне визнання підозрюваним ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України;

- згода на призначення покарання, визначеного сторонами у п. 5 даної угоди;

- обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 - щире каяття;

- відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 ;

- у даному провадженні потерпілий участі не бере, відсутність шкоди вчиненням зазначеного кримінального правопорушення;

- умови угоди та її укладення не суперечать інтересам суспільства, дозволяють уникнути часових та матеріальних витрат, пов`язаних із провадженням кримінального провадження, сприяють забезпеченню швидкого досудового розслідування і судового провадження без порушення прав сторін та заподіяння шкоди будь-чиїм інтересам.

Відповідно до укладеної угоди, ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати в судовому засіданні свою винуватість в обсязі підозри.

Сторони угоди домовилися про призначення ОСОБА_4 узгодженого покарання за ч. 2 ст.389 КК України у виді громадських робіт, на підставі ч.1 ст.71, ст. 72 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання у виді громадських робіт, призначене вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.07.2022, яке замінено ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2023 та визначити остаточне покарання у виді 1(одного) місяця 10 (десяти) днів арешту.

Сторони погодили, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, обставин, які обтяжують покарання не встановлено. ОСОБА_4 має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» не перебуває, має на утриманні троє малолітніх дітей, за місцем свого проживання характеризується позитивно.

В угоді зазначено, що сторонам угоди відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями частини 4 статті 394 та частини 3 статті 424 КПК, а для обвинуваченого - також відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК.

В угоді сторонами обумовлено також і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК, та наслідки відмови від права на судовий розгляд, передбачені частиною 4 статті 474 КПК.

Позиції учасників судового провадження щодо угоди.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому засіданні угоду підтримав, вказавши про її відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність її укладення, належність даного злочину до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченим своєї винуватості у інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, яка підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Також прокурор зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні за викладених у обвинувальному акті обставин та щиро розкаюється, просив суд затвердити угоду. При цьому обвинувачений зазначив, що цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, проте просив затвердити укладену угоду. Вказав, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, спроможний виконати узгоджене покарання. Крім того, повідомив, що укладення угоди про визнання винуватості її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому засіданні також просив затвердити укладену угоду, повідомивши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним та відповідає інтересам обвинуваченого.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

За пунктом 1 частини 4 статті 469 КПК, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів без будь-яких умов.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 389 КК України карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років, що відповідно ч.2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Судом встановлено, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Не встановлено обставин, які б могли свідчити, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, в т.ч. потерпілої. Крім того, укладена угода не має преюдиціального значення для кримінальних проваджень щодо будь-яких інших осіб.

Також умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів, а також зменшить навантаження на органи прокуратури і суд.

Встановлено, що сторонам угоди відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями частини 4 статті 394 та частини 3 статті 424 КПК, а для обвинуваченого - також відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК. В угоді сторонами обумовлено також і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК.

В укладенні даної угоди згідно з пунктом 9 частини 2 статті 52 КПК брав участь захисник.

Суд вважає, що укладена угода відповідає нормам КК та інтересам суспільства і в частині узгодженого покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, є пропорційним та достатнім, сторони узгодили покарання у межах, встановленої санкції статі Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Висновок суду щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні даної угоди, передбачених частиною 7 статті 474 КПК, а тому, дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши думки прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов висновку про необхідність її затвердження, шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого покарання у виді позбавлення волі.

Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Підстав для застосування запобіжного заходу немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст.65,66,75,76 КК, а також ст. 124, 314, 374-376, 469-475 КПК, суд,

ухвалив

Затвердити угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2024 за №0000139, укладену 29.02.2024 між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 389 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ч.1 ст.71, ст. 72 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання у виді громадських робіт, призначене вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.07.2022, яке замінено ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2023 та визначити остаточне покарання у виді 1(одного) місяця 10 (десяти) днів арешту.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд, з підстав, передбачених статтею 394 КПК та з урахуванням обмежень, визначених частиною 2 статті 473 КПК.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК