ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1564/24 Справа № 183/2781/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, строком до 24 травня 2024 року.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, один з яких у відповідності до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином.

Суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_6 є громадянином Російської Федерації, мешкає без реєстрації в м. Києві, не має стійких соціальних зв`язків, після вчинення злочину покинув місце його вчинення та переховувався від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, а тому суд першої інстанції зробив висновок, що ризик переховування обвинуваченого від суду продовжує існувати.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисниця ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2024 року та змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 на більш м`який - у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Просила в разі відсутності, на думку суду, підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, визначити заставу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720, 00 гривень.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_6 не має наміру переховуватись від суду, він має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується добре, громадський порядок та спокій не порушує.

Вказала, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, на його утриманні знаходяться малолітня дитина та батьки похилого віку.

Зазначила, що обвинувачений вже більше двох років тримається під вартою

Заслухавши суддю-доповідача, учасників провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочинів, у яких він обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини обвинуваченого, він може вдатись до спроб переховуватися від суду, тому ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтований і реально існує.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисниці щодо того, що обвинувачений має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується добре, раніше не судимий, має на утриманні дитину та батьків похилого віку, оскільки наявність та міцність соціальних зв`язків і дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент скоєння інкримінованих обвинуваченому злочинів, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.

Посилання захисниці на те, що обвинувачений два роки перебуває під вартою колегія суддів вважає таким, що не є підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу або скасування запобіжного заходу, оскільки розгляд провадження триває, встановлено наявність ризику переховування від суду, крім того, відповідно до листа суду першої інстанції, тривалість розгляду справи також пов`язана з тим, що розглядаються клопотання сторони захисту щодо визнання доказів недопустимими.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, а тому, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд також має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, враховуючи наведене, а також обставини вищезазначених інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, доводи захисниці щодо не визначення судом застави не заслуговують на увагу.

Колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3