Справа № 333/6651/22
Провадження № 1-кп/333/223/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальні провадження, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001151 від 11.08.2022 року, за № 0000788 від 12.11.2022 року, за № 0000986 від 20.10.2022 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

25.09.2003 року Київським районним судом м. Донецька за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 04.08.2006 року по відбуттю строку покарання;

13.08.2007 року Київським районним судом м. Донецька за ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 17.08.2009 року умовно-достроково, невідбутий термін 1 рік 2 місяці 23 дні;

28.10.2010 року Київським районним судом м. Донецька за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 27.07.2012 року умовно-достроково, невідбутий термін 7 місяців 21 день;

21.03.2013 року Куйбишевським районним судом м. Донецька за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 27.07.2012 року умовно-достроково, невідбутий термін 7 місяців 21 день;

20.06.2013 року Київським районним судом м. Донецька за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 12.05.2017 року по відбуттю строку покарання;

21.01.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування звільнений з іспитовим строком на 3 роки,

-за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, скоїв аналогічні корисливі кримінальні правопорушення за таких обставин.

11.08.2022 року, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ та від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ), з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, підійшов до огородженої території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в якому мешкає потерпілий ОСОБА_9 , де через незачинену хвіртку проник на територію подвір`я зазначеного домоволодіння. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 підняв з поверхні землі камінь, за допомогою якого пошкодив замок та через вхідні двері проник до сараю, приміщення якого потерпілий ОСОБА_9 використовує для зберігання матеріальних цінностей, звідки викрав планшет марки «Теslast», моделі «М30», об`ємом пам`яті на 4/128 ГБ, у корпусі сірого кольору, вартість якого згідно з висновком експерта № 938-22 від 18.11.2022 Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз становить 5 501 грн. 08 коп.

Після чого, ОСОБА_5 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на зазначену суму.

Крім того, 10.10.2022 року, приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля будинку за адресою: АДРЕСА_4 , переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили рук пошкодив металопластикове вікно та проник до квартири АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_10 , а саме: комп`ютерний системний блок, вартістю 5 000, 00 грн.; монітор, вартістю 1 500,00 грн.; холодильник «General Fros class A» у корпусі білого кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта від 28.10.2022 року складає 5 166 грн. 67 коп.; пральна машина «Аrdo TL 85 S» у корпусі білого кольору, вартість якої відповідно до висновку експерта від 28.10.2022 року складає 875,00 грн.; газова колонка «Junkers wr 275-1» у корпусі білого кольору, вартість якої відповідно до висновку експерта від 28.10.2022 року складає 1 600,00 грн., мікрохвильова піч Samsung «СЕ2927NR» у корпусі білого кольору, вартість якої відповідно до висновку експерта від 28.10.2022 року складає 1 600,00 грн., а всього викрав майна на загальну суму 15 741 грн. 67 коп.

Після чого, ОСОБА_5 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на зазначену суму.

Після скоєння злочину зник з місця скоєння злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 26.10.2022 року, приблизно о 14 год. 40 хв., ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ та від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ), з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, підійшов до огородженої території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , в якому мешкає потерпілий ОСОБА_11 , відчинив хвіртку та проник на територію подвір`я зазначеного домоволодіння, звідки викрав велосипед марки «Ranger», моделі «Маgпum», діаметром колеса 26 дюймів, у металевому корпусі біло-синього кольору, вартість якого згідно з висновком експерта № 862-22 від 02.11.2022 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз становить 3 506 грн. 67 коп., що належить потерпілому ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_5 разом з викраденим майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на зазначену суму.

Крім того, 27.10.2022 року, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 року №133/2022, потвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ та від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ), з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, підійшов до огородженої території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , в якому мешкає потерпіла ОСОБА_12 , де через незачинену хвіртку проник на територію подвір`я зазначеного домоволодіння. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 через незачинене металопластикове вікно проник до приміщення будинку, звідки викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_12 , а саме: жіночу дублянку із натурального хутра, чорного кольору, 48 розміру, рукава з хутра норки, темно-коричневого кольору, вартість якої згідно з висновкоми експерта № 974-22 від 28.11.2022 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз становить 3 025 грн. 00 коп.; жіночу коротку шубу із натурального хутра видри, світло-коричневого кольору, 48 розміру, вартість якої згідно з висновком експерта № 974-22 від 28.11.2022 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз становить 1 600,00 грн.; принтер «НР photosmart с4283» у корпусі сірого кольору, вартість якого згідно з висновком експерта № 958-22 від 22.11.2022 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз становить 488,00 грн.; провідну клавіатуру для комп`ютера чорного кольору, у кількості двох одиниць, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють; книги художньої літератури, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють; мобільний телефон марки «lenovo» у корпусі білого кольору, вартістю 500,00 грн.; мобільний телефон марки «ZТЕ», в корпусі чорного кольору, вартістю 500,00 грн., а всього майна на загальну суму 6 113, 00 грн.

Після чого, ОСОБА_5 поклав викрадене майно до заздалегідь підготовленої до скоєння злочину сумки та зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на зазначену суму.

Крім того, 11.11.2022 року, приблизно о 21 год., ОСОБА_5 , достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з прямим умислом та протиправно, у порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009 року, маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись по вул. Осипенко у м. Запоріжжі, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою задоволення особистих потреб, незаконно придбав, шляхом привласнення, знайдений на узбіччі дороги паперовий згорток з речовиною рослинного походження та полімерний пакет білого кольору з рослинного походження, де о 01 год. 38 хв. 12.11.2022 року, був зупинений працівниками поліції по АДРЕСА_7 , які у період часу з 02 год. 34 хв. по 02 год. 41 хв. 12.11.2022 року, під час огляду місця події вилучили у нього вищевказаний паперовий згорток, вміст якого згідно із висновком експерта містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, маса якого склала 17,252 г (в перерахунку на висушену речовину) та полімерний пакет, вміст якого згідно із висновком експерта також містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, маса якого склала 223,7 г (в перерахунку на висушену речовину). Загальна маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину, склала 240,952 г. Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, канабіс віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (Таблиця І, Список № 1), який ОСОБА_5 , зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 як скоєння кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднане з проникненням у житло, у інше приміщення, в умовах воєнного стану;

- ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

3.Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в обсязі пред`явленого йому обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю, за ч. 4 ст. 185 КК України по епізодам від 11.08.2022 року, від 26.10.2022 року, від 27.10.2022 року визнав повністю, епізод за ч. 4 ст. 185 КК України від 10.10.2022 року не визнав.

Вислухавши думки учасників судового провадження, суд ухвалив досліджувати докази таким чином: за ч. 1 ст. 309 КК України, за ч. 4 ст. 185 КК України по епізодам від 11.08.2022 року, від 26.10.2022 року, від 27.10.2022 року розглянути в порядку ч. 3 ст. 349 КК України, встановити порядок: допитати обвинуваченого, дослідити письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та проведених у справі експертиз, а по епізоду за ч. 4 ст. 185 КК України від 10.10.2022 року встановити наступний порядок дослідження доказів: допитати обвинуваченого, потерпілу, свідків та дослідити письмові докази.

Допитаний під час судового розгляду ОСОБА_5 визнав свою вину повністю у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 4 ст. 185 КК України (епізоди від 11.08.2022 року, від 26.10.2022 року, від 27.10.2022 року), визнав частково цивільний позов ОСОБА_9 , заперечував проти стягнення моральної шкоди, і пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказані кримінальні правопорушення і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Додатково пояснив, що він останнім часом ніде не працював, тому заробляв крадіжками, проникав на подвір`я приватних будинків та виносив різне майно, яке можна реалізувати. Так, у період з 11.08.2022 року по 27.10.2022 року він скоїв аналогічні крадіжки. Він завжди проникав на територію домоволодіння і брав речі, які несуть матеріальну цінність, у подальшому він продавав їх. Виручені від продажу викраденого майна гроші витрачав на проживання.

Крім того, він у вказаний період інколи вживав наркотичні засоби. Так, 11.11.2022 року, у вечірній час, він забрав «закладку». Коли знайшов наркотичний засіб та направлявся додому, біля одного із будинків по АДРЕСА_7 , його зупинили працівники поліції, які у подальшому викликали слідчо-оперативну групу, яка і вилучила у нього згорток з наркотичним засобом. Розкаюється у скоєному, просить призначити мінімальне можливе покарання у зв`язку зі станом здоров`я.

По епізоду за 10.10.2022 року зазначив таке. На початку травня 2022 року до нього звернувся чоловік на ім`я ОСОБА_13 з проханням підготувати квартиру до ремонту, необхідно було винести все сміття та винести усі речі, щоб почати ремонт. Він на таку пропозицію погодився. ОСОБА_13 передав йому ключі від квартири. На протязі травня жовтня 2022 року він іноді ночував у квартирі за адресою: АДРЕСА_8 , та постійно наводив порядок, там було дуже багато сміття, одна кімната була майже повністю завалена пляшками від пива. У квартирі також була вживана техніка, ОСОБА_13 сказав, що він може забрати її собі або викинути. 10.10.2022 року він звернувся до свого товариша, той мав автомобіль, щоб вивезти холодильник, мікрохвильову піч, пральну машинку, так як вирішив ці речі залишити собі в користування. Коли вивозили речі, то до нього підійшов сусід та сфотографував автомобіль, питав за ОСОБА_13 , він і сказав, що це саме його вказівки, бо останній збирається робити ремонт. Наступного дня приїхала поліція, речі були у товариша у дворі, всі речі повернуті. Монітора та системного блоку в квартирі не було. Він не пошкоджував вікно і не проникав у квартиру, так як йому дали ключі і він мав вільний доступ до цього житла.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 підтримав позицію свого обвинуваченого, зазначив, що у провадженні відсутні докази вини ОСОБА_5 по епізоду від 10.10.2022 року. Просив суд для перевірки позиції обвинуваченого викликати і допитати в якості свідка ОСОБА_14 , саме власника даної квартири. Бо він може підтвердити, що дав ключі обвинуваченому і попрохав підготувати квартиру до ремонту.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 (епізоди від 11.08.2022 року, від 26.10.2022 року, від 27.10.2022 року) та ч. 1 ст. 309 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальних актах, приймаючи до уваги, що прокурор і обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд дослідив матеріали: судової хімічної експертизи; дані, що характеризують особу ОСОБА_5 та стосуються речових доказів.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (епізод від 10.10.2022 року), його вина у вчиненні цього злочину, підтверджується поза розумним сумнівом сукупністю досліджених у ході розгляду кримінального провадження доказів, які оцінені судом з точки зору їх достовірності, належності та допустимості.

Показаннями потерпілої ОСОБА_10 яка у судовому засіданні надала такі покази.

З обвинуваченим вона не знайома і ніколи його не бачила раніше. У квартирі за адресою: АДРЕСА_8 , мешкає її син ОСОБА_13 . Починаючи з 28.02.2022 року і до теперішнього часу він знаходиться на службі у Збройних Силах України. До війни син жив у цій квартирі, потім деякі речі перевіз до неї і пішов на війну. Ключі від квартири були у неї, та у самій квартирі в комоді, запасні. Вона теж виїжджала за кордон, тому на квартиру сина навідувалась дуже рідко. Коли син приходив на пару днів у відпустку, то ночував у неї, тому що в його квартирі не працювала пральна машинка, треба було попрати речі, відпочити, тоді вона це робила, готувала йому їжу. У жовтні 2022 року їй подзвонив сусід, який мешкає в домі напроти, де розташована квартира сина і розповів, що начебто у квартирі хтось мешкає, а на днях з неї вивозили речі і техніку. Вона відразу ж зателефонувала сину і той повідомив, що ніяких ключів він нікому не давав, у квартирі нікого не повинно бути і ремонт він не планував робити. Вона з друзями поїхала на квартиру сина, двері були зачинені зсередини, вони попали через відчинене вікно. У квартирі був безлад, усюди валялись пляшки, недопалки, стояла гуманітарна допомога (харчі) в коробках, по кімнатах стояли брудні тарілки, на плиті щось готували. А ключі від квартири запасні, які раніше були в комоді, стирчали у двері зсередини, тому вони і не могли зайти. Майно їм було повернуто, але винесли ще багато іншого, залишили тільки багато сміття.

Також, під час судового розгляду були допитані свідки: ОСОБА_15 , ОСОБА_14 (за клопотанням обвинуваченого), ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_15 суду зазначив, що він сусід і мешкає у будинку напроти. Часто виходить на перекур і в жовтні 2022 року, ввечері, приблизно о 18 год. 00 год. вийшов на двір і побачив, що біля квартири № 1 стоїть автомобіль «Таврія» синього кольору, туди двоє хлопців грузять техніку, яку виносять з квартири АДРЕСА_5 , в якій мешкає ОСОБА_17 . Вони виносили холодильник, мікрохвильову піч, пральну машинку. Холодильник довго не могли запхати до машини. Він підійшов і спитав, що з ОСОБА_13 . Вони відповіли, що все гаразд і це роблять по проханню ОСОБА_13 . Але він все одно сфотографував номера автомобіля і потім подзвонив ОСОБА_18 , проте той відразу не відповів, тоді він написав йому смс. Трохи пізніше ОСОБА_17 повідомив, що він нікому не давав ключі, не просив вивозити речі. Після цього, він зателефонував ОСОБА_19 , матері ОСОБА_13 , і повідомив, що хтось знаходиться у їх квартирі і вивозить звідти речі. Обвинуваченого він не пам`ятає, так як в їх районі людей з такою зовнішністю нажаль дуже багато.

Допитаний у суді за клопотанням захисника обвинуваченого свідок ОСОБА_14 зазначив наступне.

У квартирі за адресою: АДРЕСА_8 , він мешкав до початку повномасштабного вторгнення. З 01.03.2022 року він знаходиться в лавах Збройних Сил України, де служить і наданий час. Коли уходив на службу, то в квартирі було прибрано, вся техніка відключена, а ключі від квартири він залишив своїй матері, більш нікому ключі він не давав. Під час відпусток він зупинявся у матері, бо вона його чекала, готувала їжу, прала речі. У жовтні 2022 року йому зателефонував сусід, який мешкає в будинку напроти і повідомив, що якісь хлопці виносять з його квартири речі. Він повідомив сусіда, що у квартирі нікого не повинно бути, ключі він нікому не залишав, ремонт робити не планував. Зі слів матері, то у квартирі дійсно хтось мешкав, залишили багато сміття і винесли усі речі. Деякі викрадені речі повернули. На запитання головуючого зазначив, що обвинуваченого він ніколи не бачив.

Після допиту даного свідка обвинувачений зазначив суду, що ОСОБА_17 це не та людина, яка давала йому ключі від квартири і просила підготувати її до ремонту.

У суді свідок ОСОБА_16 повідомив, що знає обвинуваченого. Вони товаришують. Деякий час ОСОБА_20 навіть у нього жив. На початку жовтня 2022 року до нього звернувся ОСОБА_5 з проханням перевезти речі, пояснив, що готує квартиру під ремонт і хазяїн дозволив речі забрати собі або викинути. Так як, у ОСОБА_5 майже нічого не було, то він вирішив техніку забрати собі в користування. Він погодився перевезти речі на своєму автомобілі «Таврія» синього кольору. Приїхав за адресою, яку назвав ОСОБА_20 , та чекав біля під`їзду. Речі він не носив, носили ОСОБА_20 та ще один не знайомий йому хлопець. Вони заходили через двері, відчиняли квартиру ключами. Він не міг навіть і подумати, що це була крадіжка, так як ОСОБА_20 його запевнив, що все гаразд. Коли погрузили речі, він відвіз їх до себе у двір, а наступного дня ОСОБА_20 вже планував перевезти їх до себе в район стадіону «Торпеда». Проте, вранці наступного дня до нього приїхала поліція, пояснила, що ці речі викрадені. Речі усі повернули.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 КПК України.

Крім показів обвинуваченого, потерпілої і свідків, судом досліджені наступні докази, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за епізодом від 10.10.2022 року по ч. 4 ст. 185 КК України.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.10.2022 року судом встановлено, що в цей день ОСОБА_10 звернулася до поліції із заявою, в якій просить притягнути до відповідальності невідомих чоловіків, які в період з 01.10.2022 року по 16.10.2022 року скоїли крадіжку з будинку за адресою: АДРЕСА_8 , котрі належать її сину ОСОБА_18 , який є військовослужбовцем (т. 1, а.с. 79).

Протоколом огляду місця події від 20.10.2022 року підтверджено, що у присутності понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 оглянуто квартиру за адресою: АДРЕСА_8 . Під огляду застосовано фотозйомка. Встановлено, що замок на вхідній двері знаходиться у справному стані. У коридорі розкидані рушники, на підлозі розкидані речі. У кухні стоїть полиця з посудом, все розкидано, брудно. На підлозі в кімнаті розкиданий мотлох, речі, одяг. У вікні на хвіртці є сліди від впливу сторонніх предметів (віджим, місце проникнення)(т. 1, а.с. 81-91).

Протоколом огляду речі від 26.10.2022 року, предметами огляду були пральна машина «Ardo» s/n 9-01, газова колонка білого кольору «Junhers», мікрохвильова піч «Samsung» № НОМЕР_1 ДВХС0914А, холодильник «General Fros FR2401101А00FU00». Під час огляду потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що саме цю побутову техніку було викрадено з квартири її сина ОСОБА_23 . Техніку вона впізнає візуально (т. 1, а.с. 94).

З протоколу огляду місця події від 21.10.2022 року вбачається, що місцем огляду є місце проживання свідка ОСОБА_16 по АДРЕСА_9 . На подвір`ї виявлено автомобіль «Таврія» синього кольору, в якому знаходились викрадені речі (т.1, а.с. 95-100, а.с. 101-110).

Постановою старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 26.10.2022 року (т. 1, а.с. 123-124) призначено судову товарознавчу експертизу, за висновком якої № 856-22 від 28.10.2022 року середня ринкова вартість пральної машини «Ardo» s/n 9-01, газової колонки білого кольору «Junhers», мікрохвильової пічки «Samsung» № 02477ДВХС0914А, холодильника «General Fros FR2401101А00FU00» на момент вчинення кримінального правопорушення 10.10.2022 року складає: пральної машини «Ardo» s/n 9-01 875,00 грн., газової колонки білого кольору «Junhers» 1 600,00 грн., мікрохвильової пічки «Samsung» № 02477ДВХС0914А 1 600,00 грн., холодильника «General Fros FR2401101А00FU00» 5166,67 грн. (т. 1, а.с. 119-122).

У судовому засіданні також оголошені документи, що характеризують особу ОСОБА_5 . На момент скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 є раніше судимою особою, раніше засуджений за злочини проти власності, неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі. Під наглядом лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває. З 2018 року неодноразово був оглянутий лікарем-наркологом, востаннє 17.07.2021 року, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднання вживання алкоголю, канабіноїдів, вживання зі шкідливими наслідками. Іспитовий строк за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2019 року відбув. Має незадовільний стан здоров`я: ЗЗТБ у вигляд фіброзно-вогневищих змін у в/частках легень після перенесеного туберкульозу. Синдром залежності від ПАР. ВІЛ-інфекція 1 кл.ст.

У ході судового слідства суд дослідив всі докази, надані стороною обвинувачення і захисту, із дотриманням принципу змагальності і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (епізод від 10.10.2022 року), за викладених у вироку обставинах повністю підтверджена дослідженими в ході судового слідства доказами.

Під час допиту обвинувачений заперечував свою вину, проте вона була доказана дослідженими у судовому засіданні доказами і показами.

Покази потерпілої суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, показам свідків, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому розцінює їх як достовірні, приймає як доказ вини ОСОБА_5 і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового слідства доказами, зокрема, протоколом огляду місця події, протоколом огляду предмету, речовими доказами, показами потерпілої і свідків, можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 185 КК України (епізод від 10.10.2022 року) як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченої тощо. Визначення обсягу обвинувачення при скеруванні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Тому суд здійснював судовий розгляд у межах пред`явленого органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачення, а саме у вчинені ним злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України. При розгляді справи були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи. Формулювання обвинувачення, визнане доведеним, відповідає диспозиції норми кримінального закону, якою встановлено кримінальну відповідальність за вчинені обвинуваченим дії.

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину. Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 є рецидив злочину.

7. Мотиви призначення судом покарання.

Частина друга ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд виходить із положень ст. 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості скоєних ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком (ч. 1 ст. 309 КК України) та тяжким злочином (ч. 4 ст. 185 КК України), його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, страждає на такі захворювання як: ЗЗТБ у вигляд фіброзно-вогневищих змін у в/частках легень після перенесеного туберкульозу. Синдром залежності від ПАР. ВІЛ-інфекція 1 кл.ст.), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини: має постійне місце проживання та реєстрації, не одружений, не має на утриманні жодної особи, офіційно не працевлаштований, раніше судимий за скоєння корисливих злочинів.

Відповідно до правової позиції щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Враховуючи особистість ОСОБА_5 , конкретні обставини кримінального провадження, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо не лише в умовах ізоляції їх від суспільства в місцях позбавлення волі, тому ОСОБА_5 можливо призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості застосувати ст. 75 КК України, оскільки застосування звільнення від покарання з випробуванням потребує врахування і оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація дискреційної функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Враховуючи тяжкість і конкретні обставини скоєного ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, суд з урахуванням вимог ст. 75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_24 без ізоляції від суспільства і звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення, а також відповідає принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації покарання.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

ОСОБА_5 остаточне покарання необхідно призначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень.

Також, на думку суду, обвинуваченому необхідно зарахувати у строк покарання строк попереднього його ув`язнення ОСОБА_5 з 25.11.2022 року по 21 березня 2024 року (день ухвалення вироку суду).

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 суд, виходить з наступного.

Відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2022 року ОСОБА_5 був затриманий о 12-00 год. 25.11.2022 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2022 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2023 року запобіжний захід тримання під вартою продовжено, у подальшому ухвалами суду строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постійно продовжувався.

Враховуючи, що обвинуваченого буде звільнено з-під варти в залі суду, до набрання вироку законної сили ОСОБА_5 запобіжний захід не обирати.

Процесуальні витрати згідно з обвинувальними актами у кримінальному провадженні складають 7 551,00 грн., пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню № 0000986: судово-трасологічна експертиза від 27.10.2022 року 755 грн. 12 коп., судово-товарознавча експертиза від 28.10.2022 року 755 грн. 08 коп., по кримінальному провадженню № 0001151: судово-трасологічна експертиза 755 грн. 12 коп., судово-товарознавчі експертизи 3 020 грн. 32 коп., судово-трасологічна експертиза за експертною спеціальністю «Дактилоскопічні дослідження» 1 132 грн. 68 коп., по кримінальному провадженню № 0000788 судово-хімічна експертиза 1 132 грн. 68 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальних актах документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідкою про витрати на проведення експертизи), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Положеннями ч. 1 ст. 129 КПК встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов.

По кримінальному провадженню № 0001151 від потерпілого ОСОБА_9 надійшов цивільний позов, в якому останній просить стягнути з ОСОБА_5 завдану матеріальну шкоду в розмірі 14 905,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн.

Зазначений цивільний позов обвинувачений визнав частково, в частині стягнення матеріальної шкоди обвинувачений визнав повністю, а в частині стягнення моральної шкоди не визнав.

Під час вирішення цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, встановити учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, з`ясувати розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зі змінами і доповненнями внесеними постановою від 24.10.2003 року, відповідно до яких у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов`язані відшкодувати витрати на поховання ( у тому числі на ритуальні послуги і обряди ) тій особі, яка понесла ці витрати.

На підставі ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 1167 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Сталою судовою практикою визначено, що, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 127 КПК України обвинувачений має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому внаслідок кримінального правопорушення.

До завданої матеріальної шкоди належить вартість викрадених речей: планшет марки «Теslast», моделі «М30» 505 грн. 08 коп., фотоапарат «Зеніт Е» 3 000,00 грн., дриль електричний 1 700,00 грн., утюг паровий 1 500,00 грн., зламаних склопакет 3 200,00 грн., всього 14 905,00 грн. В цій частині позов підлягає задоволенню і стягненню з обвинуваченого суми матеріальної шкоди в розмірі 14 905,00 грн.

Що стосується вимог потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Оцінюючи вимоги потерпілого ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди, яка оцінена ним в загальній сумі 15 000,00 грн., суд виходить з характеру і обсягу фізичних страждань потерпілого, що виникли в результаті протиправних дій обвинуваченого, моральної шкоди у вигляді змін нормального ритму життя, морально-психологічного хвилювання у зв`язку з втратою майна, принципів виваженості та справедливості. Потерпілим ОСОБА_9 до суду не надано жодного доказу понесених душевних страждань.

Таким чином, виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги потерпілого ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2022 року на майно: пральну машину «Ardo» s/n 9-01, газову колонку білого кольору «Junhers», мікрохвильову піч «Samsung» № 02477ДВХС0914А, холодильник «General Fros FR2401101А00FU00» зняти.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2022 року на велосипед марки «magnum ranger» з рамою біло-синього забарвлення, власником якого є ОСОБА_11 зняти.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 349, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 4ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 25.11.2022 року по 21.03.2024 року

Звільнити ОСОБА_5 із-під варти у залі судового засідання негайно.

До набрання вироку законної сили ОСОБА_5 запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди грошову суму у розмірі 14 905 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ять) грн. 00 коп.

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2022 року на майно: пральну машину «Ardo» s/n 9-01, газову колонку білого кольору «Junhers», мікрохвильову піч «Samsung» № 02477ДВХС0914А, холодильник «General Fros FR2401101А00FU00» зняти.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2022 року на велосипед марки «magnum ranger» з рамою біло-синього забарвлення, власником якого є ОСОБА_11 зняти.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню № 0000986: судово-трасологічна експертиза від 27.10.2022 року в розмірі 755 грн. 12 коп., судово-товарознавча експертиза від 28.10.2022 року в розмірі 755 грн. 08 коп., по кримінальному провадженню № 0001151: судово-трасологічна експертиза в розмірі 755 грн. 12 коп., судово-товарознавчі експертизи в розмірі 3 020 грн. 32 коп., судово-трасологічна експертиза за експертною спеціальністю «Дактилоскопічні дослідження» в розмірі 1 132 грн. 68 коп.: по кримінальному провадженню № 0000788 судово-хімічна експертиза в розмірі 1 132 грн. 68 коп., всього в розмірі 7 551 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 00 коп. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази:

-автомобіль ЗАЗ «Таврія» у кузові синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 НА, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_16 залишити останньому;

-пральну машину «Ardo» s/n 9-01, газову колонку білого кольору

«Junhers», мікрохвильову піч «Samsung» № НОМЕР_1 ДВХС0914А, холодильник «General Fros FR2401101А00FU00», передані на відповідальне зберігання ОСОБА_10 залишити останній;

-диск для лазерних систем зчитування марки «VIDEX», формату DVD-R, об`єм пам`яті 4,7 ГБ, помаранчевого кольору, долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах провадження;

-велосипед марки «magnum ranger» з рамою біло-синього забарвлення, власником якого є ОСОБА_11 , переданий йому на відповідальне зберігання залишити останньому;

-зошит зеленого кольору, формату А5 у клітинку з рукописним текстом, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 залишити останньому;

-три сліди структури тканини, упаковано до спец пакету № 2827859; змив на фрагмент марлевого бинта та контроль марлі до нього, упаковано до паперового конверту, передані до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знищити;

-DVD-R диск HР 16Х4,7 GB Data 120 min Video, упакований до паперового конверту, долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах провадження;

-марлевий тампон зі змивом; три сліди структури матеріалу розмірами 13х14 мм, 9х40 мм, 20х37 мм, долучені до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах провадження;

-диск для лазерних систем зчитування марки «TITANUM», формату DVD-R, об`ємом пам`яті на 4,7 Гб, білого кольору, упакований до паперового конверту, долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах провадження;

-принтер «HP photosmart c4283» у копусі сірого кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_12 залишити останній;

-марлевий тампон зі змивом, упакований до паперового конверту, переданий до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знищити;

-сім слідів рук, упаковано до спец пакету № 2731892, передані до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знищити;

-вміст спец.пакету № 3187397 з речовиною масами 223,2 г. та 16,752 г. передані до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1