КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

третьої особи ОСОБА_6

представників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 04 квітня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 04.04.2024 задоволено частково клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_11 , та накладено арешт на печатку з написом «Міністерство оборони України ВЧ НОМЕР_1 », посвідчення волонтера, 2 банківські картки, 5 мобільних телефонів та планшет з написом « ОСОБА_12 », книгу обліку майна, документи на 24 аркушах, 9 турнікетів різних моделей, heamostatic Z-Fold, дві коробки з бинтами, два прозорих пакета з медикаментами з написом «БФ ОСОБА_13 », два чорних поліетиленових пакети з медикаментами скріплено ниткою з біркою.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 а саме:

_____________________________________________________________________________

Справа 758/3532/24 Слідчий суддя - ОСОБА_14

Апеляційне провадження № 11-сс/824/3279/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

- печатку з написом «Міністерство оборони України ВЧ НОМЕР_1 »;

- пістолет «Форт» НОМЕР_2;

- 8 предметів схожих на набої калібру 9 мм;

- грошові кошти в сумі 431 000 грн. та 900 Євро;

- паспорт та військовий квиток на ім`я ОСОБА_15 ;

- посвідчення волонтера;

- 2 банківські картки;

- 5 мобільних телефонів та планшет з написом « ОСОБА_12 »;

- книгу обліку майна;

- документи на 24 аркушах;

- 9 турнікетів різних моделей;

- heamostatic Z-Fold, дві коробки з бинтами;

- два прозорих пакета з медикаментами з написом «БФ ОСОБА_13 »;

- два чорних поліетиленових пакети з медикаментами скріплених ниткою з біркою.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначав, що вилучене 16.03.2024 в ході обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000530.

У даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_15 за ч.ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 201-2, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України.

На думку апелянта, незастосування арешту на відповідне майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин події вчиненого кримінального правопорушення та причетних осіб, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме уникненню особами, винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченої законом кримінальної відповідальності.

Крім того вказував, що представником БО «Благодійний фонд Сергія Притули» - потерпілою стороною у кримінальному провадженні подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_15 матеріальної та моральної шкоди завданої вчиненим кримінальним правопорушенням, а тому з метою відшкодування завданої шкоди доцільним та необхідним є накладення арешту на грошові кошти в сумі 431 000 грн. та 900 Євро, які були вилучені під час проведення обшуку в квартирі, де мешкає підозрюваний ОСОБА_15 .

Також, слідчим суддею не враховано, що існуюча злочинна схема діяла тривалий час, а вилучені грошові кошти є такими, що можуть бути отримані незаконним шляхом.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_5 подав заяву про уточнення вимог апеляційної скарги та просив накласти арешт на вказане в апеляційній скарзі майно, а також на ноутбуки "Acer Nitro" та "HP".

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_5 , який підтримав уточнену апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_8 , які просили залишити без змін оскаржувану ухвалу та зазначали, що власником вилучених грошових коштів та ноутбуку "Acer Nitro" є ОСОБА_6 , яка не є підозрюваною у справі, а також посилались на те, що прокурор подав апеляційну скаргу із пропуском строку апеляційного оскарження; думку представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_15 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги зі змінами та уточненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання слідчого розглянуто 04.04.2024 за участю прокурора ОСОБА_5 , із проголошенням у судовому засіданні вступної та резолютивної частини ухвали.

Як убачається із даних наявного у справі конверту, апеляційну скаргу подано прокурором до відділення поштового зв`язку 08.04.2024, про що свідчить відповідний штамп на конверті (а.с. 127).

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга подана прокурором у строк, передбачений пунктом 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, та підстави для висновку про пропуск прокурором передбаченого законом строку апеляційного оскарження, у колегії суддів відсутні.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, у провадженні СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000530, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 201-2, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно даних клопотання, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 причетні до серії шахрайських дій, спрямованих на заволодіння майном гуманітарного призначення, а також незаконного використання гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, внаслідок чого БО «БФ «РАЗОМ ДЛЯ УКРАЇНИ», ГО «Волонтерська допомога 4.5.0», БО «Благодійний фонд Сергія Притули» завдана значна матеріальна шкода.

Згідно даних протоколу обшуку, слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві у період час у з 23 год. 40 хв. 15.03.2024 по 02 год. 08 хв. 16.03.2024 проведено невідкладний обшук за місцем проживання ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено: ноутбук Acer Nitro, ноутбук HP із зарядним пристроєм, пістолет Форт НОМЕР_2, 8 предметів схожих на набої калібру 9м, печатка з написом «Міністерство оборони України НОМЕР_3», грошові кошти у сумі 431000 гривень, 900 євро, паспорт та військовий квиток на ім`я ОСОБА_15 , посвідчення волонтера, 2 банківські картки, 5 мобільних телефонів та планшет з написом « ОСОБА_17 », книга обліку майна, документи на 24 аркушах, 9 турнікетів різних моделей, heamostatic Z-Fold, дві коробки з бинтами, два прозорих пакета з медикаментами з написом «ФБ ОСОБА_13 », два чорних поліетиленових пакети з медикаментами.

Постановою слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 від 16.03.2024 вищевказане майно, вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000530.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 19.03.24 відповідно до ст. ст. 233, 234 КПК України надано дозвіл слідчому СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_18 на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

22.03.2024 у межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_15 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 201-2, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

25.03.2024 слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 звернулась до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_11 , ПРО накладення арешту на ноутбук Acer Nitro, ноутбук HP із зарядним пристроєм, поміщено до спеціального пакету PSP422809, пістолет Форт НОМЕР_2, поміщено до спеціального пакету PSP2261471, 8 предметів схожих на набої калібру 9м, поміщено до спеціального пакету INZ2005961, печатка з написом «Міністерство оборони України НОМЕР_3», поміщено до спеціального пакету INZ2005960, грошові кошти у сумі 431000 гривень, 900 євро, поміщено до спеціального пакету PSP3302822, паспорт та військовий квиток на ім`я ОСОБА_15 , посвідчення волонтера, 2 банківські картки, поміщено до спеціального пакету WAR1275937, 5 мобільних телефонів та планшет з написом « ОСОБА_17 », поміщено до спеціального пакету PSP2261473, книга обліку майна, документи на 24 аркушах, поміщено до спеціального пакету PSP4222808, 9 турнікетів різних моделей, heamostatic Z-Fold, дві коробки з бинтами, поміщено до спеціального пакету WAR1868970, два прозорих пакета з медикаментами з написом «ФБ ОСОБА_13 », поміщено до спеціального пакету WAR1868972, два чорних поліетиленових пакети з медикаментами скріплено ниткою з біркою.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 04.04.2024 задоволено частково клопотання слідчого та накладено арешт на печатку з написом «Міністерство оборони України ВЧ НОМЕР_1 », посвідчення волонтера, 2 банківські картки, 5 мобільних телефонів та планшет з написом « ОСОБА_12 », книгу обліку майна, документи на 24 аркушах, 9 турнікетів різних моделей, heamostatic Z-Fold, дві коробки з бинтами, два прозорих пакета з медикаментами з написом «БФ ОСОБА_13 », два чорних поліетиленових пакети з медикаментами скріплено ниткою з біркою.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки вищевказана ухвала слідчого судді оскаржена прокурором лише в частині відмови в накладенні арешту на ноутбук Acer Nitro, ноутбук HP із зарядним пристроєм, пістолет Форт НОМЕР_2, 8 предметів схожих на набої калібру 9м, грошові кошти у сумі 431000 гривень, 900 євро, паспорт та військовий квиток на ім`я ОСОБА_15 , то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги, та лише щодо відмови в накладенні арешту на вказане майно.

Ухвала слідчого судді в частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на печатку з написом «Міністерство оборони України ВЧ НОМЕР_1 », посвідчення волонтера, 2 банківські картки, 5 мобільних телефонів та планшет з написом « ОСОБА_12 », книгу обліку майна, документи на 24 аркушах, 9 турнікетів різних моделей, heamostatic Z-Fold, дві коробки з бинтами, два прозорих пакета з медикаментами з написом «БФ ОСОБА_13 », два чорних поліетиленових пакети з медикаментами скріплено ниткою з біркою, фактично ніким не оскаржена, а відтак колегією суддів не перевіряється.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про недоведеність наявності підстав для накладення арешту на вилучені за місцем проживання ОСОБА_15 ноутбук Acer Nitro, ноутбук HP із зарядним пристроєм, пістолет Форт НОМЕР_2, 8 предметів схожих на набої калібру 9м, грошові кошти у сумі 431000 гривень, 900 євро, паспорт та військовий квиток на ім`я ОСОБА_15 , з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

З матеріалів судового провадження вбачається, що прокурором при зверненні до слідчого судді з клопотанням у частині арешту ноутбука Acer Nitro, ноутбука HP із зарядним пристроєм, пістолету Форт НОМЕР_2, 8 предметів схожих на набої калібру 9м, грошових коштів у сумі 431000 гривень, 900 євро, паспорту та військового квитка на ім`я ОСОБА_15 , не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Так, обґрунтовуючи в клопотанні підстави для накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_1 , прокурор у клопотанні посилався на необхідність збереження даного майна як речових доказів у кримінальному провадженні.

Разом з тим, не зважаючи на те, що органом досудового розслідування визнано речовим доказом вилучені в ході обшуку ноутбук Acer Nitro, ноутбук HP із зарядним пристроєм, пістолет Форт НОМЕР_2, 8 предметів схожих на набої калібру 9м, грошові кошти у сумі 431000 гривень, 900 євро, паспорт та військовий квиток на ім`я ОСОБА_15 , прокурором у клопотанні та під час судового розгляду на даній стадії досудового розслідування не доведено таку мету арешту даного майна, як збереження речових доказів.

Так, надані суду матеріали, з урахуванням відомостей, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 201-2, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не містять відомостей та даних, які б давали розумні підстави вважати, що вилучені речі, предмети та грошові кошти можуть бути знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Долучена до матеріалів клопотання постанова слідчого від 16.03.2024 про визнання майна, виявленого та вилученого в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_1 , речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000530, містить лише опис встановлених органом досудового розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення, без обгрунтування висновку, яким конкретно ознакам речових доказів відповідають вилучені ноутбук Acer Nitro, ноутбук HP із зарядним пристроєм, пістолет Форт НОМЕР_2, 8 предметів схожих на набої калібру 9м, грошові кошти, паспорт та військовий квиток на ім`я ОСОБА_15 .

У клопотанні не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні, можливе використання вказаного майна.

Ураховуючи наведені обставини, клопотання про арешт майна не містить, та органом досудового розслідування не надано доказів того, що вилучені за місцем проживання ОСОБА_15 ноутбук Acer Nitro, ноутбук HP із зарядним пристроєм, пістолет Форт НОМЕР_2, 8 предметів схожих на набої калібру 9м, грошові кошти, паспорт та військовий квиток на ім`я ОСОБА_15 , можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000530.

На переконання колегії суддів, орган досудового розслідування у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

Таким чином, на переконання колегії суддів, арешт на вказане у клопотанні майно не може бути накладений за обставин, викладених в клопотанні прокурора про арешт майна та з метою, яка передбачена п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив у його задоволенні.

З огляду на вищевикладене у сукупності, доводи прокурора про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Крім того, викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи про те, що потерпілою стороною у кримінальному провадженні подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_15 матеріальної та моральної шкоди, а тому, з метою відшкодування завданої шкоди, доцільним та необхідним є накладення арешту на грошові кошти в сумі 431 000 грн. та 900 Євро, у даному випадку не можуть бути підставою для накладення арешту на вказане майно.

Колегія суддів звертає увагу, що законність постановленої ухвали переглядається в межах розгляду клопотання, поданого прокурором до суду першої інстанції, яке не містило такої підстави для арешту вилученого майна, як відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а відтак арешт вилученого майна з метою, передбаченою п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, не може бути предметом даного апеляційного розгляду.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Інші доводи прокурора про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання у частині накладення арешту на вилучені ноутбук Acer Nitro, ноутбук HP із зарядним пристроєм, пістолет Форт НОМЕР_2, 8 предметів схожих на набої калібру 9м, грошові кошти, паспорт та військовий квиток на ім`я ОСОБА_15 , а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 395, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 04 квітня 2024 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3