Справа №155/581/20
Провадження №1-кп/155/15/24
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2024 місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 14 березня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Богунівка Горохівського району Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Горохівського районного суду Волинської області від 26.02.2018 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з встановлення іспитового строку тривалістю 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 на початку січня 2020 року приблизно о 01:00 годині в с. Мерва Луцького району, перебуваючи на території тваринницької ферми ТзОВ «Ніра», шляхом вільного доступу, керуючись прямим умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що його дії не помічені іншими особами, таємно, повторно викрав велосипед марки «Ардіс», належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №222 від 03.04.2020 становить 890 (вісімсот дев`яносто) гривень 67 копійок, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Він же, 04.03.2020 приблизно 14 годині, перебуваючи в приміщенні житлового будинку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, керуючись прямим умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що його дії не помічені іншими особами, таємно, повторно викрав дві риболовні котушки марки COBRA CB 140 вартістю 112,67 гривень, та марки COBRA CB 540 вартістю 156,05 гривень, а також одну пару черевиків марки «MARION» вартістю 538,67 гривень, які належать ОСОБА_6 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого завдав потерпілому майнової шкоди, яка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №186 від 23.03.2020 становить 807 (вісімсот сім) гривень 39 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні крадіжок у потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заперечив. В судовому засіданні пояснив, що брав велосипед потерпілого ОСОБА_5 , однак запевняє, що наміру привласнювати або продавати чи обміняти його не мав та повернув велосипед потерпілому наступного дня. Щодо факту викрадення у потерпілого ОСОБА_6 риболовецьких котушок та взуття пояснив це тим, що того дня напередодні разом із потерпілим вживали алкогольні напої у останнього дома та оскільки перебував у стані сп`яніння випадково переплутав своє взуття із взуттям потерпілого та пішов додому, взяв зі столу веранди за яким вони сиділи дві риболовецькі котушки бо вирішив сходити на риболовлю. Наступного дня, коли зрозумів, що у нього речі ОСОБА_6 повернув їх потерпілому. Пояснює, що, а ні ОСОБА_5 , а ні ОСОБА_6 не давали йому дозволу на користування їх майном.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що працює сторожем у фермерському господарстві, що у с. Мерва. Приїжджає на роботу велосипедом та залишає його біля в ходу в кімнату охорони. В січні 2020 року перебував на чергуванні, точної дати не пам`ятає. Близько 02 години зробив обхід території та повернувся в кімнату для охорони. Почув стук у вікно та впізнав по голосу, що це був ОСОБА_3 , який просив відкрити двері та впустити його. Оскілки керівництво не дозволяло присутність сторонніх осіб, двері йому не відчинив. Через 20 хв. вийшов на вулицю та виявив відсутність велосипеду. Оскільки інших осіб у той час не території не було, а тому вирішив що саме ОСОБА_3 взяв велосипед. Дочекавшись ранку, приблизно о 07 год. пішов до ОСОБА_3 до дому, та просив його повернути велосипед, нащо той спершу заперечив що велосипед у нього, проте в подальшому вказав на підсобне приміщення (хлів) та сказав що велосипед там. По дорозі додому зустрів свідка ОСОБА_8 якій пояснив що цей велосипед його та розповів про дану подію. Дозволу на використання велосипеду ОСОБА_3 не давав. Через два місяці дільничний задокументував факт даної події. Зазначив, що претензій до обвинуваченого не має.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що за вказаної у обвинувальному акті дати та часу перебував у сусідів. Коли повернувся додому, сусідка повідомила що бачила у нього вдома ОСОБА_3 Зайшовши в приміщення будинку, яке не зачиняв на замок перед своїм виходом, виявив відсутність риболовецьких котушок та туфель чорного кольору, 41 розміру. Коли знайшов ОСОБА_3 то попросив повернути його речі та повідомив, що звернеться у поліцію із відповідною заявою. ОСОБА_3 спершу заперечив наявність у нього даних речей, проте згодом орієнтовно через тиждень повернув їх, а саме приніс йому додому. У дружніх відносинах із обвинуваченим ніколи не перебував та дозволу на перебування в його будинку не давав. Після того як речі були повернуті дільничний задокументував факт даної події. ОСОБА_3 вибачення не просив та шкоди не відшкодовував.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що одного дня, дати та часу не пам`ятає, у вікно його будинку постукав ОСОБА_3 який привів велосипед та сказав, щоб дав за нього бензопилу. На таку пропозицію він відмовся та прогнав ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_8 , в судовому засіданні показала, що є сусідкою ОСОБА_3 через дорогу. Того ранку, точної дати не пам`ятає, йшла до криниці по воду та побачила на подвір`ї ОСОБА_3 . ОСОБА_5 . В подальшому до нього в двір вийшов і сам ОСОБА_3 , який вказав ОСОБА_5 на хлів, звідки той вивів велосипед та пішов в сторону дому. Проходячи повз неї запитала в ОСОБА_5 , що це за велосипед, на що останній пояснив, що цей велосипед його та розповів про подію що мала місце напередодні вночі.

Свідок ОСОБА_10 , яка є матір`ю обвинуваченого в судовому засіданні по суті справи пояснила, що їй нічого не відомо про те, що її син ОСОБА_3 викрадав якісь речі, і їх вдома не бачила.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що навесні 2020 року, точної дати не пам`ятає, в середині дня побачила як із домоволодіння ОСОБА_6 виходить ОСОБА_3 , який під рукою ніс пакунок, а в іншій руці пляшку. ОСОБА_12 вийшов за будинок, в сторону городу. Про це розповіла ОСОБА_6 , який оглянувши своє майно повідомив про зникнення деяких речей.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами, а саме:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань №0000084 від 14.03.2020 року з правовою кваліфікацією ч.1 ст.185 КК України (а.с.155);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.03.2020 року від потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив про викрадення у нього риболовецьких котушок та чоловічого взуття (а.с.156);

- заявою ОСОБА_6 , якою останній надав дозвіл працівникам поліції на огляд місця події на території свого домоволодіння (а.с.159);

- протоколом огляду домоволодіння ОСОБА_6 від 27.03.2020 року із фототаблицею до нього за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.160-163);

- заявою ОСОБА_6 , якою останній добровільно видав працівникам поліції речі, які були викрадені та повернуті ОСОБА_3 (а.с.164);

- протоколом огляду предмету від 14.03.2020 року із фототаблицею до нього, об`єктом огляду являлися дві риболовецькі котушки та пара зимового чоловічого взуття (а.с.165-167);

- постановою слідчого про залучення до матеріалів кримінального провадження предметів та визнання їх речовими доказами від 16.03.2020 року, відповідно до якої предмети вилучені у ОСОБА_6 визнано речовими доказами (а.с.168);

- постановою про призначення та доручення проведення товарознавчої експертизи від 18.03.2020 року (а.с.169);

- висновком експерта №186 від 23.03.2020 та додатками до нього згідно якого встановлено, що ринкова вартість риболовної котушки «COBRA CB140» складає 112,67 грн, ринкова вартість риболовної котушки «COBRA CB540» складає 156,05 грн, та ринкова вартість однієї пари чоловічих шкіряних черевиків марки «MARION» складає 538,67 грн. (а.с.172-179);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.03.2020 року з ілюстрацією до нього, проведеного на території домоволодіння ОСОБА_6 , за участі підозрюваного ОСОБА_3 , який показав учасникам даного експерименту, як він 04.03.2020 року з будинку ОСОБА_6 вчинив крадіжку риболовних котушок та чоловічого взуття (а.с.181-183);

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань №0000104 від 26.03.2020 року з правовою кваліфікацією ч.2 ст.185 КК України (а.с.184);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.03.2020 року від потерпілого ОСОБА_5 , який повідомив про викрадення у нього велосипеда (а.с.185);

- заявою ОСОБА_13 , якою останній надав дозвіл працівникам поліції на огляд місця події на території ферми ТзОВ «Ніра» (а.с.187);

- протоколом огляду тваринницької ферми ТзОВ «Ніра» від .03.2020 року із фототаблицею до нього із зображенням місця вчинення крадіжки (а.с.188-191);

- протоколом огляду предмету від 19.03.2020 року із фототаблицею до нього, об`єктом огляду являлися велосипед темно-синього кольору (а.с.192-194);

- постановою слідчого про залучення до матеріалів кримінального провадження предметів та визнання їх речовими доказами від 29.03.2020 року, відповідно до якої велосипед марки «Ардіс» визнано речовим доказом (а.с.195);

- заявою ОСОБА_5 , якою останній добровільно надав для огляду працівникам поліції велосипед (а.с.196);

- постановою про призначення та доручення проведення товарознавчої експертизи від 30.03.2020 року (а.с.198);

- висновком експерта №222 від 03.04.2020 та додатками до нього згідно якого встановлено, що ринкова вартість велосипеду станом на 01.01.2020 року могла складати 890,67 грн. (а.с.200-203);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.03.2020 року з ілюстрацією до нього, проведеного на території тваринницької ферми в с. Мерва, за участі підозрюваного ОСОБА_3 , який вказав звідки він на початку січня 2020 року викрав велосипед та в якому напрямку поїхав (а.с.207-210);

- постановою про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч.1 ст.185 КК України на ч.2 ст.185 КК України від 25.03.2020 року (а.с.211);

- постановою про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 26.03.2020 року яким матеріали досудових розслідувань об`єднано в одне провадження за №0000084 (а.с.213);

- повідомленням про підозру від 26 березня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, повідомлення про підозру та пам`ятку про права та обов`язки вручено обвинуваченому, права підозрюваного оголошені та роз`яснені, про що свідчить його підпис;

- повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 04 травня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, повідомлення про підозру та пам`ятку про права та обов`язки вручено обвинуваченому, права підозрюваного оголошені та роз`яснені, про що свідчить його підпис.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію кримінальних правопорушень, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Суд не знаходить підтверджень, зазначених захисником, про порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування, оскільки захисника останньому призначено було вже в ході судового розгляду справи. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні повідомлення про підозру від 26 березня 2020 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 04 травня 2020 року, ОСОБА_3 двічі повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, двічі, особисто вручено повідомлення про підозру та пам`ятку про права та обов`язки, двічі оголошено та роз`яснено права підозрюваного, зокрема і право на захист, про що свідчать підписи ОСОБА_3 .

Доводи сторони захисту про те, що протоколи прийняття заяв від потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є недопустимими доказами, оскільки прийняті від вказаних потерпілих через значний проміжок часу після викрадення у них майна суд до уваги не бере, оскільки в судовому засіданні потерпілі особисто підтвердили про те, що вони добровільно, без будь якого тиску, повідомляли працівників поліції про факт викрадення ОСОБА_3 у них майна. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне, звернення до правоохоронних органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення є правом, а не обов`язком потерпілого, а законом не обмежено строки, протягом яких потерпілий зобов`язаний звернутись з таким повідомленням в правоохоронні органи та форму такого звернення.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Водночас, суд не вбачає підстав для врахування пом`якшуючої обставини - щире каяття обвинуваченого, оскільки обвинувачений під час розгляду даного кримінального провадження не визнав факт вчинення кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те, що останній хоча і має постійне місце проживання разом з матір`ю, сестрою та племінницею, однак раніше будучи судимим 26 лютого 2018 року вироком Горохівського районного суду Волинської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку тривалістю три роки та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, під час іспитового строку, вчинив умисний нетяжкий корисливий злочин, за місцем проживання характеризується негативно, оскільки неодноразово заслуховувався на засіданні виконкому з приводу адміністративних та кримінальних правопорушень. Враховує суд також і факт відшкодування шкоди, шляхом повернення викраденого майна, та думки потерпілих, які в частині призначення покарання не настоювали на суворому покаранні, а в цьому питання поклались на думку суду та зазначили про відсутність претензій до ОСОБА_3 .

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції частини статті, за якою його засуджує, та на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно йому до відбуття визначає покарання у виді позбавлення волі, яке не можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому, підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не знаходить.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Питання про долю речових доказів та судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст.ст.100, 124 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.373-375 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Горохівського районного суду Волинської області від 26.02.2018 року, та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази у справі, а саме:

- велосипед марки «Ардіс», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому за належністю;

- дві риболовні котушки марки COBRA CB140 та марки COBRA CB540, а також одна пара зимових шкіряних чоловічих черевиків марки «MARION», які передані на зберігання в камеру збереження речових доказів ВП №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення судових товарознавчих експертиз в сумі 1884 гривні 12 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Горохівський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1