Справа № 214/1529/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 .

За участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

Представника заявника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі скаргу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0001599,

В С Т А Н О В И В:

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження від 05.02.2024 року.

В обґрунтування вказав, що 05 лютого 2024 року старшим слідчим СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_8 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001599 від 30.01.2024 року у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 336 КК України.

З даною постановою начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_6 категорично незгодний та вважає її передчасною та такою, яку слід скасувати.

Так, звана відсутність складу кримінального правопорушення слідчим обгрунтовано тим, що немаючий права на відстрочку, придатний до військової служби, військовозобов`язаний громадянин України ОСОБА_9 на момент вручення йому повістки не мав можливості бути мобілізованим для проходження альтернативної невійськової служби, яка на даний час згідно законодавства не є визначеною.

Додатково зазначає, що ОСОБА_9 особисто, власноруч в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 написав пояснювальну, в якій першочергово зазначив, що відмовляється отримувати та підписувати розписку-повістку згідно з релігійними переконаннями. Далі в тексті пояснювальної зазначено прохання замінити військову службу альтернативною відповідно до ст.. 35 Конституції України.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 відмовлявся брати та підписувати повістку через релігійні переконання, вбачається факт вибіркового ставлення та відношення ним законодавства України в цілому.

Таким чином слідчим не взято до уваги істотні факти які вказують саме на ухилення від мобілізації та мають істотне значення. Відмова підписувати та отримувати повістку є доказом прямого умислу ухилення.

Представник заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив суд її задовольнити. Вказав на те, що висновки органу досудового розслідування є передчасними та такими, що не грунтуються на матеріалах справи. Слідча не дала оцінку правовим підставам проходженя військової служби.

Представник ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області до судового засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, причину неявки суду не сповістив.

Дослідивши матеріали скарги, вислухавши представника заявника, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Досудове розслідування визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною, тобто коли виконані вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення, встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, або не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Правові підстави визначені ст. 284 КПК України є вичерпними і не підлягають розширенню.

Слідчим суддею встановлено, що постановою старшого слідчого СВ Відділення поліції №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_10 від 05.02.2024 закрито кримінальне провадження № 0001599 від 30.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України. В даній постанові слідчий прийшла до висновку про відсутність в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення.

Так, в ході досудового розслідування кримінального провадження було допитано в якості свідка юриста ІНФОРМАЦІЯ_3 та встановлено, що військовозобов`язаний громадянин ОСОБА_9 , який відповідно до довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.08.2023 року за станом здоров`я визнаний здоровим та придатним до військової служби відмовився від отримання повістки на 29.08.2023 року для відправки у військову частину, від служби у ЗСУ та особисто письмово зазначив це написаному та підписаному ним власноруч поясненні. Відмову було аргументовано тим, що з 06 травня 2018 року ОСОБА_9 є присвяченим служителем Релігійної організації Свідків Єгови в Україні та просив призначити йому альтернативну (невійськову) службу.

Згідно частини 5 статті 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Всупереч вимогам статті 110 КПК України, слідчий в оскаржуваній постанові не дала належної оцінки та не навела мотивів з яких би вбачалася відсутність в діях ОСОБА_9 складу злочину передбаченого статтею 336 КК України, що виразилися у його відмові від отримання повістки про необхідність відправки у військову частину, не допитано безпосередньо ОСОБА_9 , відсутня інформація, чи дійсно вказана Релігійна організація, служителем якої є ОСОБА_9 , у відповідності з Положенням про Порядок проходження альтернативної (невійськової) служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 2066 від 10.11.1999 відноситься до переліку релігійних організацій, віровчення яких не допускає користування зброєю.

Положення ч. 4 ст. 35 Конституції України як конституційно-правова норма згідно із ч. 3 ст. 8 Основного Закону є нормою прямої дії. Проте цим конституційним положенням лише передбачено конституційну гарантію заміни військової служби альтернативною невійськовою за умови наявності такої обставини, як несумісність виконання військового обов`язку з релігійними переконаннями громадянина. Водночас Конституція України не унормовує спосіб доведення цієї обставини, який визначається спеціальним законодавством.

В умовах збройної агресії російської федерації проти України, коли під загрозу поставлено життя, здоров`я, безпеку інших громадян і саме існування держави, є нагальна потреба в належному комплектуванні Збройних Сил України для відсічі агресії і високі ризики недобросовісної поведінки осіб, що підлягають призову, спрямованої на ухилення від виконання конституційного обов`язку захисту Вітчизни. За таких особливих умов досягнення справедливого балансу між правом людини за ст. 9 Конвенції і ст. 35 Конституції України в аспекті можливості сумлінної відмови від військової служби та інтересами захисту суверенітету, територіальної цілісності України, прав і свобод інших осіб вимагає забезпечення об`єктивної перевірки тверджень особи про несумісність її релігійних переконань з військовою службою та підтвердження доказами наявності відповідних переконань.

Це не означає, що можливість реалізації права на сумлінну відмову від військової служби обмежується членством у зареєстрованих релігійних організаціях, зміст віровчення яких передбачає безумовну неприпустимість такої служби, носіння та використання зброї.

Право на свободу віросповідання має як зовнішній, так і внутрішній аспекти, та об`єднання з іншими людьми в релігійні організації як соціальні структури є лише однією з альтернативно можливих форм його зовнішнього вираження. Проте, відмовляючись від служби у збройних силах з міркувань совісті, особа має продемонструвати наявність у неї відповідних глибоких, щирих і послідовних релігійних переконань певними даними, крім власних слів та тверджень близьких осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 1999 р. N 2066 Положення "Про порядок проходження альтернативної (невійськової) служби" Громадяни України мають право на альтернативну службу, передбачено якщо виконання військового обов`язку суперечить їхнім релігійним переконанням і якщо вони належать до діючих відповідно до законодавства релігійних організацій, віровчення яких не допускає користування зброєю. Перелік таких релігійних організацій затверджується Кабінетом Міністрів України. Цим правом користуються громадяни, які належать до зазначених релігійних організацій, що діють як із зареєстрованим статутом, так і без його реєстрації. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть бути встановлені окремі обмеження цього права із зазначенням строку їх дії.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя вважає, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001599 від 30.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, слідчим була допущена неповнота проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, не всі обставини події були з`ясовані в повному обсязі, що свідчить про грубе порушення вимог процесуального закону при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження та його передчасність, у зв`язку з чим постанова старшого слідчого СВ Відділення поліції №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_10 від 05.02.2024 закрито кримінальне провадження № 0001599 від 30.12.2023 підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.35 Конституції України, ст.336 КК України, керуючись ст.ст.2, 9, 26, 91, 284, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0001599 задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Відділення поліції №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_10 від 05.02.2024 закрито кримінальне провадження № 0001599 від 30.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 16 травня 2024 року о 13-00 годині.

Суддя ОСОБА_1