Справа № 204/529/24
Провадження № 1-кп/204/668/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000007, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 16.03.2021 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровського за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4-х років позбавлення волі, відбув покарання повністю 31.03.2023,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення умисного, корисливого злочину, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний, корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, достовірно знаючи про те, що на всій території України введено воєнний стан, ОСОБА_5 03.01.2024 року близько 17 години 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні кафе «Мрія» за адресою: м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 26К, розпивав спиртні напої з раніше йому знайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у нього раптово, повторно виник злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння майном потерпілого, а саме грошовими коштами в сумі 20 000 грн., сумкою чорного кольору та телефоном марки «XiomiRedmi 10».

ОСОБА_5 скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 вийшов на вулицю, за кафе «Мрія», та розташувавшись навприсядки, оскільки почувався погано, зненацька наніс останньому не менше двох ударів руками по потилиці, після чого ОСОБА_6 впав на землю лицем до низу, а ОСОБА_5 в цей час усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, скористався безпорадним станом ОСОБА_6 та відкрито шляхом ривку заволодів сумкою чорного кольору, яка для потерпілого не представляє матеріальної цінності, в якій знаходились грошові кошти в сумі 20 000 грн., мобільний телефон марки «XiomiRedmi 10», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №78 від 09.01.2024 року станом на 03.01.2024 становить 4125грн., три банківські картки, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , які не можливо оцінити, та які належать потерпілому ОСОБА_6 .

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи у вищевказаному місці та вищевказаний час, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , тримаючи сумку з майном належним потерпілому при собі та розуміючи, що його дії є відкритими для потерпілого ОСОБА_6 , який в цей час звернувся до ОСОБА_5 з вимогою повернути йому його майно, почав втікати в бік будинку АДРЕСА_2 , та зник з місця вчинення злочину.

Таким чином ОСОБА_5 отримав реальну змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 24 125 грн..

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між нею, прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 в м.Дніпро18 січня 2024 року, з додержанням наступних вимог.

Відповідно до зазначеної угоди прокурор і обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4ст. 186КК України.

Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_5 зобов`язався під час судового розгляду беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Також сторонами угоди визначено та узгоджено покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 ККУкраїни.

Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретних обставин кримінального провадження, низки обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме того, що з самого початку ОСОБА_5 активно сприяв розкриттю злочину, вибачився перед потерпілим, шкоду відшкодував, потерпілий не заперечує проти укладання угоди про визнання винуватості та призначення покарання у виді 6 років позбавлення волі, будь яких претензій до обвинуваченого не має, сторони вважають за можливе призначити ОСОБА_5 основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції, застосувавши ст. 69 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_5 згоден.

Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, положення статей 394, 424, 473-474,476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджений та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно угоди про визнання винуватості зобов`язання він в змозі реально; свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, а саме дій, які виразилисяу відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, визнавта пояснив про скоєння ним кримінального правопорушенняза обставин, встановлених судом.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статей468-469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним правам інтересам або правам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпілий ОСОБА_7 надав письмову заяву на укладення прокурором угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні. Згідно заяви претензій матеріального та морального характеру потерпілий до обвинуваченого не має, просить розгляд угоди в суді провести без його участі.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні цієї угоди дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України и та Кримінального кодексу України, просила затвердити вказану угоду та призначити обвинуваченому узгодженуміру покарання.

Захисник ОСОБА_4 , вважаючи, що при укладенні цієї угоди дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити вказану угоду та призначити обвинуваченому узгодженуміж сторонами міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, згідно зі ст. 12 КК України єтяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Ураховуючи викладене, що оскільки умови, форма і зміст угоди про визнання винуватостіміж прокурором Західної окружної прокуратури місті Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК, КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні факт вчинення ОСОБА_5 умисних дій, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, в умовах воєнного, які правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України.

З урахуванням наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема щирого каяття обвинуваченого, активного сприяння ним розкриттю кримінального правопорушення та добровільного відшкодування завданого збитку, суд доходить висновку, що ОСОБА_5 слід призначити міру покарання, узгоджену сторонами про визнання винуватості із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України та вважає необхідним речові докази: DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 , DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 , DVD-R диск з записом затримання ОСОБА_5 зберігати в матеріалах кримінального провадження; 2 сліди пальців рук знищити; сумку чорного кольору, мобільний «XiomiRedmi 10», банківські картки з № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 78 від 09.01.2024 у розмірі 200 гривень; на залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104-24/1144-Д від 10.01.2024у розмірі 1 514, 56 грн.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18січня 2024 року, укладену між прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання, узгоджено сторонами угоди про визнання винуватості, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Дніпровській установі виконання покарань № 4.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення, починаючи з часу затримання з 04 січня 2024 року по день набрання вироком законної сили, виходячи із співвідношення, що один день позбавленняволі відповідаєодному дню попереднього ув`язнення.

Речові докази: DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 , DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 , DVD-R диск з записом затримання ОСОБА_5 зберігати в матеріалах кримінального провадження; 2 сліди пальців рук знищити; сумку чорного кольору, мобільний «XiomiRedmi 10», банківські картки з № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 78 від 09.01.2024 у розмірі 200 гривень; на залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104-24/1144-Д від 10.01.2024 у розмірі 1 514, 56 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1