ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5798/24

Провадження № 11-сс/4820/154/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у провадженні за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Хмельницького апеляційного суду перебувають матеріали провадження за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2024 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою.

21 березня 2024 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії: суддя-доповідач - ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

До початку апеляційного розгляду вказаної апеляційної скарги суддя ОСОБА_1 подала заяву про самовідвід у цьому апеляційному провадженні за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2024 року, обґрунтувавши наступним.

Як встановлено з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 оскаржує бездіяльність слідчого, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 15.02.2024. У цій заяві заявник вказав, що він звернувся до ХРУП ГУНП у Хмельницькій області з заявою про вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000494, внесеному до ЄРДР 13 жовтня 2020 року, в якому обвинувачують ОСОБА_7 у тому числі.

Так, суддя ОСОБА_1 перебувала у складі колегії суддів, яка 27 лютого 2024 року залишила без змін вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.12.2023, яким ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за пунктами 6, 12 частини 2 статті 115, частини 4 статті 187 КК України, а їх апеляційній скарги та скарги їх захисників ОСОБА_9 й ОСОБА_10 без задоволення.

Зі змісту скарги ОСОБА_7 , поданої до слідчого судді, вбачається, що заявник оскаржує бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 15.02.2024. У цій заяві заявник вказав, що він звернувся до ХРУП ГУНП у Хмельницькій області з заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , наполягає, що саме останній винен у вбивстві потерпілого у кримінальному провадженні №0000494, внесеному до ЄРДР 13 жовтня 2020 року, в якому обвинувачують і ОСОБА_7 , який непричетний до злочину.

Тож, на думку судді ОСОБА_1 , вказані вище обставини можуть викликати сумніви у її безсторонності та неупередженості у цьому провадженні під час апеляційного розгляду.

Обговоривши доводи поданої суддею ОСОБА_1 заяви про самовідвід, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її задоволення за наступних підстав.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

В частинах 1 та 2 статті 80 КПК України зазначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, застосовується судами при розгляді справ як джерело права, безсторонність (неупередженість) суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах Фей проти Австрії , Ветштайн проти Швейцарії ).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі Кіпріану проти Кіпру).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства ). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість. Іншими словами - має не лише здійснюватися правосуддя, ще має бути видно, що воно здійснюється. Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі Де Куббер проти Бельгії).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід або задовольнити відвід з боку учасників справи.

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що подана заява судді ОСОБА_1 про самовідвід є законною та обґрунтованою, оскільки суддя вже висловила свою думку щодо вини ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні під час апеляційного розгляду на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.12.2023, яким засуджено ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за пунктами 6, 12 частини 2 статті 115, частини 4 статті 187 КК України, вирок колегією суддів залишено без змін. Тож, з огляду на обставини, які оскаржує ОСОБА_7 у своїй заяві від 15.02.2024, а саме про його непричетність до цього злочину, у стороннього спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви в неупередженості судді ОСОБА_1 .

Відтак, з метою недопущення виникнення сумнів щодо неупередженості, безсторонності та об`єктивності судді ОСОБА_1 у цьому апеляційному провадженні, її заява про самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 80, 81 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід задовольнити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2