29.02.2024 Єдиний унікальний номер 205/4694/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000442 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, малолітніх дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , старший радіо телефоніст відділення управління взводу управління протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , усвідомлюючи те, що з 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 (затвердженого ЗУ №2102-ІХ від 24.02.2022) введено на території України воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово був продовжений, вчинив кримінальні правопорушення проти власності.

Так, 19 лютого 2021 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 35, солдат ОСОБА_3 призначений на посаду водія 2 протитанкового взводу 1 батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону цієї ж військової частини.

01.06.2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_3 №137 солдат ОСОБА_3 призначений па посаду старшого радіотелефоніста відділення управління взводу управління протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону цієї ж військової частини.

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 13, 14, 16, 127, 128 Статуту, ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний, серед іншого, свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, бути дисциплінованим, зразкові високої культури, скромності й витримки, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, додержуватись визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань доручених йому за посадою, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших військовослужбовців, не вживати під час проходження військової служби наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Проте, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, всупереч зазначених вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Так, у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, а саме, електроінструментами: шліфувальною машинкою (болгаркою) марки Makita ga5030, дрилю марки Stern Austria модель HD10VKL, які належать раніше знайомому йому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 на початку лютого 2023 року прибув за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , де, зловживаючи довірою останнього, під приводом проведення ремонту в квартирі своїх батьків, попросив у ОСОБА_6 електроінструменти, а саме: шліфувальну машину (болгарку) марки Makita ga 5030 та дриль марки Stern Austria модель НDIOVKL, не маючи при цьому наміру повертати вказані електроінструменти останньому. Будучи впевненим у добросовісності намірів ОСОБА_3 , ОСОБА_6 передав належні йому вищевказані електроінструменти, а саме:шліфувальну машину (болгарку) марки Makita ga5030, вартість якої становить 1572 грн.; дриль марки Stern Austria, модель HD10VKL, вартість якої становить 700 грн. Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи при собі вказане майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 2272 гривень 00 копійок.

Далі, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, всупереч вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вчинив крадіжку, вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_7 в період часу з 22.02.2023 року по 12.03.2023 року, тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 , що належить раніше йому знайомому ОСОБА_6 . Перебуваючи за вищевказаною адресою, у нього виник кримінально-протиправний умисел, направлений на повторне таємне викрадання чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме: системи електричного нагрівання тютюну IQOS 2.4 Р, синього кольору, який він визначив як предмет свого злочинного посягання.

Реалізовуючи свій кримінально - протиправний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 перебуваючи у спальній кімнаті будинку на території вищевказаного домоволодіння, скориставшись тим, що ОСОБА_6 був відсутній за місцем мешкання, діючи умисно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, вчинюючи кримінальне правопорушення повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з верхньої шухляди письмового столу таємно викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: систему електричного нагрівання тютюну IQOS 2.4 Р, вартість якої становить 839 гривень 20 копійок. Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 839 гривень 20 копійок.

Крім того, у ОСОБА_3 12 березня 2023 року, близько 14.00 год., який перебував за місцем мешкання раніше знайомого йому ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , виник кримінально-протиправний умисел на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, а саме, мобільним телефоном марки «Redmi 9А Granitе Gray 2GB RAM», що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи кримінально-протиправний умисел на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_3 попросив у ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон під приводом здійснення ігор, не маючи при цьому наміру повертати вказаний мобільний телефон останньому. Будучи впевненим у добросовісності намірів ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , передав належний йому мобільний телефон марки «Redmi 9А Granite Gray 2GB RAM», темно-синього кольору об`ємом пам`яті 32GB ROM, з s/n НОМЕР_4 , IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , вартість якого становить 4358 гривень 70 копійок. Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи при собі вказане майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 4358 гривень 70 копійок.

Далі солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, всупереч вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вчинив крадіжку, вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

Так, у ОСОБА_3 13.03.2023 року в період часу з 08.00 год. по 19.00 год., який знаходився за адресою: АДРЕСА_2, раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме: квадрокоптеру марки WF-S9 Voyager, червоного кольору, який він визначив як предмет свого злочинного посягання.

Реалізовуючи свій кримінально - протиправний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 13.03.2023 року, в період часу з 08.00 години до 19.00 години, перебуваючи у кімнаті по типу залу будинку на території вищевказаного домоволодіння, скориставшись тим, що ОСОБА_6 був відсутній за місцем мешкання, діючи умисно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з верхньої полиці шафи таємно викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: квадрокоптер марки WF-S9 Voyager, червоного кольору, вартість якого становить 1200 гривень 00 копійок. Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , майнову шкоду в розмірі 1200 гривень.

25 жовтня 2023 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, за умови якої ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч.ч. 1,2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є повне визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Враховуючи ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (тяжкого, нетяжкого злочину та кримінального проступку), особу обвинуваченого, щире каяття, та беззастережне визнання своєї винуватості, сторони вважають за можливе призначити покарання ОСОБА_3 за вчиненні кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 1,2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, тобто перейти до іншого більш м`якого виду покарання, а саме, покарання у виді арешту з відбування на гауптвахті та остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців з відбуванням на гауптвахті.

В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений розуміє, що наслідком укладання та затвердження даної угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, підстави та порядок оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному та касаційному порядку роз`яснені та зрозумілі.

Під час судового засідання ОСОБА_3 пояснив, що дійсно скоїв дані кримінальні правопорушення, підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті. Зазначив, що з прокурором, у присутності захисника, уклав угоду про визнання винуватості, яку він підтримав та просив затвердити. Йому зрозуміло, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення: мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені КПК України йому зрозумілі, так само як і характер обвинувачення та вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив суд затвердити угоду.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду, зазначив, що вона не суперечить вимогам КПК України та інтересам обвинуваченого, укладалася у його присутності.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості з узгодженим покаранням, яке визначено в угоді.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що обвинувачений йому відшкодував матеріальну шкоду, вибачився, та проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечує, підтверджує, що надав прокурору згоду на укладення угоди.

Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілого, суд дійшов висновку, що угода підлягає затвердженню, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що угода укладена добровільно, без будь-якого примусу чи погроз, її умови не суперечать вимогам Кримінального кодексу України та Кримінально процесуального кодексу України; правова кваліфікація кримінальних правопорушень визначена правильно, матеріалами кримінальним провадженням доводяться фактичні обставини визнання винуватості обвинуваченого, обвинувачений обвинувачується у вчинені тяжкого, нетяжкого злочину та кримінального проступку, обвинувачений судимості не має, характеризуються задовільно.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у:

-заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України;

-заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинені повторно, кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України;

-таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

Жодної з підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є повне визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає угоду такою, що підлягає затвердженню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову товарознавчу експертизу № 1956/23 від 21.04.2023 року, витрати на яку складають 300 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду у кримінальному провадженні № 0000442 про визнання винуватості, укладену 25 жовтня 2023 року між прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25.10.2023 року покарання:

-за ч. 1 ст. 190 КК України у виді двох місяців арешту з відбуванням покарання на гауптвахті;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді трьох місяців арешту з відбуванням покарання на гауптвахті;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти місяців арешту з відбуванням покарання на гауптвахті.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді п`яти місяців арешту з відбуванням покарання на гауптвахті.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді застави. Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 67100 повернути заставодавцю.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_3 в строк відбування покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять ) місяців в умовах гауптвахти зарахувати строк попереднього ув`язнення останнього в межах даного кримінального провадження, починаючи з 12 травня 2023 року по 15 травня 2023 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню арешту в умовах гауптвахти.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 300 грн. (триста гривень), витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 1956/23 від 21.04.2023 року.

Речові докази, якими було визнано:

-договори про надання фінансового кредиту № DP-22.91748/0 від 16.02.2023 року; № DP-22.91749/0 від 16.02.2023 року; № DP-22.92271/0 від 12.03.2023 року, що знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження - продовжити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-договір про надання фінансового кредиту № DP-22.92189/0 від 08.03.2023 року, що знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження - продовжити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон марки «Redmi 9А Granite Gray 2GB RAM», темно-синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 ; IQOS 2.4 Р, синього кольору та дриль марки Stern Austria, модель HD10VKL, що передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 - вважати повернутим потерпілому за належністю.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1