Справа № 740/902/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/97/24
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

26 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

захисника - адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції з Ніжинським міськрайонним судом, апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Сумгаїт, Азербайджан, громадянину України, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , фактично проживаючому в АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимому, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 квітня 2024 року, з визначенням розміру застави в сумі 181 680 гривень.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя вказав на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням тяжкості можливого покарання в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підозрюваного, дійшов висновку, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Як альтернативний вид запобіжного заходу визначив розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить увалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання по АДРЕСА_2 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених КПК України.

Аргументує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, постановлена з істотним порушенням процесуального права, при неповному з`ясуванні всіх обставин справи.

За змістом ухвали слідчого судді вбачається, що суворість можливого покарання за ч. 1 ст.307 КК України, вказує на наявність ризику щодо переховування підозрюваного від суду. Інкриміновані дії також свідчать про обдуманість дій підозрюваного, і як наслідок, вказують на наявність ризику вчинення нових кримінальних правопорушень, зокрема у сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин, при цьому підозрюваний вказує на вживання до затримання наркотичних засобів.

Таке мотивування судового рішення про обрання іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, на думку захисника, є необґрунтованим та неповним, оскільки стосується питання щодо можливості чи неможливості обрання більш м`якого запобіжного заходу, однак жодним чином не вирішує положень щодо необхідності встановити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують слідчий, прокурор.

Наголошує, що у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою органом досудового розслідування не надані достатні докази на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів того, що ОСОБА_8 має намір чи може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду. Таких доказів не встановлено і слідчим суддею в ході розгляду клопотання слідчого.

Сам по собі факт того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не може свідчити про його намір чи бажання ухилятися від слідства чи суду. Тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики, інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК.

У клопотанні про обрання запобіжного заходу слідчий приділив увагу ризикам поверхнево, не навівши жодних обґрунтувань, а лише перерахував ці ризики. Вказавши, що підозрюваний може впливати на свідків, не зазначив яким способом, жодних фактів на підтвердження даних обставин не наведено. Цього не зроблено та невмотивовано і в оскаржуваній ухвалі слідчого судді. Зауважує, що головний свідок вже надав усі показання і вони зафіксовані.

Посилається на те, що ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а слідчий не навів доказів реальної можливості незаконного впливу підозрюваного на процес доказування у даному кримінальному провадженні, в тому числі і на свідків.

Щодо неможливості належним чином контролювати поведінку підозрюваних та їх місце знаходження, у зв`язку з військовою агресією, зазначає, що в зв`язку з введенням воєнного стану, проведення загальної мобілізації та закриття кордонів, переміщення чоловіків на території України є обмеженим та фактично перебуває під контролем. Уведення комендантської години та наявність багато численних блокпостів у кожному населеному пункті, авто та ж/д вокзалів, перевірки на автомобільних дорогах автобусів тощо, фактично зводить до мінімуму можливість та бажання підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду.

Більш того, ОСОБА_8 не визнає себе винним, про що неодноразово заявляв, стороною захисту було заявлено про необґрунтованість пред`явленої підозри та відсутність належних даних щодо дій ОСОБА_8 , спрямованих саме на збут амфетаміну. При цьому, вказує на необ`єктивність та не всебічність досудового розслідування, оскільки інкримінуючи ОСОБА_8 вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за місцем його мешкання обшук навіть не проводився, а показання підозрюваного про те, що наркотичні засоби належать особі, який є свідком у даному кримінальному провадженні та який надав підозрюваному свій телефон у користування, правоохоронними органами ігноруються.

ОСОБА_8 мешкає в АДРЕСА_2 та перебуває в цивільному шлюбі зі ОСОБА_9 . Крім того, підозрюваний втратив свої документи (паспорт), що фактично унеможливлює на даний час пересування ОСОБА_8 по території України, враховуючи складну ситуацію у нашій Державі та воєнний стан.

Заслухавши доповідача, захисника, яка підтримала доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти аргументів сторони захисту, вказуючи, що підозрюваний приїхав у м. Ніжин тільки у грудні минулого року, поселився у гуртожитку, немає офіційної роботи, вживає наркотичні засоби, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як убачається з клопотання слідчого та матеріалів провадження ОСОБА_8 підозрюється в тому, що в невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та спосіб з корисливих мотивів незаконно придбав сім полімерних пакетів з кристалоподібною речовиною, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,4583 г., та став зберігати її при собі з метою збуту.

За даним фактом СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області 08 лютого 2024 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

09 лютого 2024 року в 00 год. 21 хв. в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, був затриманий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У цей же день, ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення. На початковій стадії досудового розслідування кримінальний процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення, як помилково вважає сторона захисту. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що на даній стадії досудового розслідування є підставою для розгляду клопотання про вирішення питання щодо обрання підозрюваній особі запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи та долучені копії матеріалів свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів кримінального та судового проваджень вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, вчиненого з корисливих мотивів (з метою збуту), яке відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання до восьми років позбавлення волі, отже розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання підозрюваний може переховуватись від органів дізнання, ухилитися від явки до слідчого та суду.

Наявність фактичного місця проживання в м. Ніжині, при тому, що офіційно зареєстроване місце проживання підозрюваного знаходиться в Кіровоградській області, що на значній відстані від Чернігівської області, та перебування в незареєстрованих шлюбних відносинах, не гарантують належного виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не вказують на міцність його соціальних зв`язків, з огляду на те, що ОСОБА_8 є особою працездатного віку, однак офіційно не працює, при цьому має життєво важливі потреби для задоволення яких потребує стабільного надходження грошових коштів, а доказів того, що він отримує стабільний дохід від незареєстрованої діяльності, стороною захисту не надано, що додатково підвищує ризик можливості продовження злочинної діяльності та переховування від органів досудового слідства.

Колегія суддів також приймає до уваги, що підозрюваний не заперечує той факт, що сам вживає наркотичні засоби, що підвищує ризики настання заявлених стороною обвинувачення ризиків.

Стороною захисту не наведено тих об`єктивних підстав, які б давали можливість розглянути питання про обрання більш м`якого виду запобіжного заходу, як про це йдеться в апеляційній скарзі, тим більше, що досудове розслідування тільки розпочате, не встановлено джерело постачання наркотичних засобів та психотропних речовин, інші зв`язки підозрюваного, які б давали йому реальну можливість реалізувати заборонені до загального обігу речовини.

Посилання сторони захисту на те, що на момент звернення з клопотанням не був проведений обшук за місцем проживання підозрюваного та під час його особистого обшуку не були виявлені грошові кошти за збут психотропної речовини, не заслуговують на увагу.

Так, ОСОБА_8 був затриманий за наданим орієнтуванням, як особа, яка забрала психотропні речовини, які були приховані, шляхом «закладки», отже на той момент не було необхідності проводити обшук за місцем проживання затриманого, а був проведений особистий обшук, в ході якого у підозрюваного були виявлені 7 полімерних пакетів з кристалоподібною речовиною, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,4583 г.

Факт збуту психотропної речовини не ставиться у провину підозрюваному ОСОБА_8 , тому є логічним, що гроші від такого виду незаконної діяльності у нього вилучені не були. Саме за зберігання психотропної речовини з метою збуту було пред`явлено підозру ОСОБА_8 .

На даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що встановлені обставини дійсно викликають підозру в тому, що ОСОБА_8 дотримуватиметься належної процесуальної поведінки та утворюють реальні ризики, про які вказали як слідчий у своєму клопотанні, так і прокурор у судовому засіданні, з чим погодився слідчий суддя та погоджується колегія суддів.

За таких обставин, належне обґрунтування доцільності обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 - 178 КПК, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час вирішення клопотання слідчого.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 лютого 2024 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12