Справа № 185/2936/24
Провадження № 1-кс/185/362/24
27 березня 2024 року м.Павлоград
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що малолітній водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи мотоциклом «Musstang», року НОМЕР_3 , рухаючись по крайній лівій смузі вул. Дніпровській, з боку м. Дніпро у напрямку м. Донецьк, на регульованому перехресті з вул. Комарова, допустив зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який здійснив зупинку автомобіля для здійснення маневру лівого повороту. У результаті ДТП малолітній пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.
23 березня 2024 року старшим слідчим СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_3 під час огляду місця події вилучено мотоцикл «Musstang», реєстраційний номер НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями, який поміщено для подальшого зберігання на площадку тимчасового тримання транспортних засобів при Павлоградському РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 10. Після огляду автомобіль «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , без механічних пошкоджень повернуто власнику.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 15 серпня 2023 року, мотоцикл «Musstang», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_8 , а користується ОСОБА_9 .
На даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний транспортний засіб, оскільки він є речовим доказом по даному кримінальному провадженню, до нього необхідний доступ експертам, які будуть проводити експертизи по кримінальному провадженню, а також може містити інші відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення. Крім того, арешт необхідно накласти з метою збереження та запобігання втрати або значення речового доказу.
Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є речовим доказом, з метою збереження даного речового доказу, необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на вилучений в ході огляду місця ДТП 23 березня 2024 року о 16:25 год. мотоцикл «Мusstang», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території тимчасового тримання транспортних засобів при Павлоградському РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 10.
Накласти арешт, шляхом заборони на відчуження та розпорядження на вилучентй в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 23 березня 2024 року, о 16:25 год., автомобіль «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1