ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1003/24 Справа № 210/6389/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001089 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Дзержинського міського суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 грудня 2023 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, до якого ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.09.2021 року за ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі ст.ст. 92-94 КК України, ч. 2 ст. 292, ст.ст. 503, 508, 512, 513 КПК України застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в медичній установі психіатричної допомоги з посиленим наглядом, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

застосовано примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

За ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечне діяння за таких обставин.

В період дії в Україні правого режиму воєнного стану, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 з 05:30 години 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні ресторану швидкого харчування «МакДоналдс», розташованого за адресою: Кривий Ріг, пр-т. Гагаріна, 2 зустрів потерпілого ОСОБА_9 з бездротовими навушниками. ОСОБА_8 швидким рухом обома руками зняв з ОСОБА_9 належні останньому навушники, чим вчинив відкрите заволодіння чужим майном на суму 1392, 01 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_9 шкоду на вищевказану суму. Оскільки дії ОСОБА_8 були помічені потерпілим, останній почав дії з метою припинення правопорушення, вхопивши ОСОБА_8 за руку та вголос повідомивши останньому вимогу повернути майно. ОСОБА_8 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, почав наносити ОСОБА_9 удари обома руками по голові, завдавши не менше 10 ударів по лівій та правій сторонам обличчя потерпілого, після чого залишив місце події. Однак потерпілий ОСОБА_9 знов наздогнав ОСОБА_8 , на що останній наніс ще один удар лівою рукою по тулубу з боку з права, після чого з місця події зник. Внаслідок дій ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_9 отримав легкі тілесні ушкодження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В своїй апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_10 та правильність кваліфікації його дій, вказує, що ухвала незаконна та підлягає зміні. Зауважує, що в діях ОСОБА_8 відсутній умисел, мета та мотив, у зв`язку з чим просить їх виключити з мотивувальної частини ухвали суду. Просить ухвалу суду змінити, виключити посилання на намір, мотив дій ОСОБА_8 та мету при вчиненні суспільно-небезпечного діяння.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Захисник не заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто має ґрунтуватися на зібраних доказах, повністю та всебічно досліджених та правильно оцінених судом, а висновки про подію кримінального правопорушення, про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та інші істотні питання, які виникли у кримінальному провадженні, мають з достовірністю випливати з матеріалів провадження.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності та відповідно до ч. 3 цієї статті, на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій, ґрунтується кримінально-правова оцінка суспільно-небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 505 КПК України під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру встановлюються час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення.

Під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру згідно ч. 1 ст. 513 КПК України суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за обставин, викладених в ухвалі суду, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованим та в апеляційній скарзі прокурором не оспорюється.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо виключення з мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції посилання на умисел ОСОБА_8 , мету та мотив при вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, заслуговують на увагу з огляду на таке.

Осудність є однією з загальних ознак суб`єкта злочину, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності. Виходячи з передбачених ст. 19 КК України критеріїв, відповідний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Неосудна особа позбавлена такої здатності унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.

Виходячи з положень ст.ст. 23, 24 КК України умисел є однією з форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання.

Усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки. Зокрема, при вчиненні крадіжки винний усвідомлює, що він порушує право власності, таємно викрадає чуже майно і тим самим завдає потерпілому майнової шкоди.

Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

За таких підстав, умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа не здатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 663 від 02.11.2023 р. ОСОБА_8 у період часу вчинення ним суспільно-небезпечного діяння виявляв і виявляє психічний розлад у формі шизофренії параноїчної, який позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння. Йому показане застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Із зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Отже, висновки місцевого суду про таке психічне ставлення неосудної особи до вчиненого суспільно небезпечного діяння не ґрунтуються на правильному тлумаченні закону про кримінальну відповідальність, яке б відповідало його точному змісту, що беззаперечно є свідченням неправильного застосування такого закону.

Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Дзержиснького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2023 р. відносно ОСОБА_8 змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.12.2023 р. відносно ОСОБА_8 посилання на умисел ОСОБА_8 , мету та мотив при вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, може бути оскаржена до Верховного суду протягом трьох місяців з моменту оголошення.

Судді: