Справа №591/7224/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/55/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

заявника - ОСОБА_7

представника заявника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми, у режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами заявника ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 11 вересня 2023 року, якою ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність службових осіб Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 11 вересня 2023 року у задоволенні скарги заявника ОСОБА_7 на бездіяльність службових осіб Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 16 серпня 2023 року про вчинення злочину, було відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що до реєстру повинні вноситися відомості, які дійсно вказують, що мало місце кримінальне правопорушення, проте, у заяві ОСОБА_7 про вчинення злочину відсутні відомості, які дійсно вказують, що мало місце кримінальне правопорушення.

Крім того, слідчим суддею було зазначено і про те, що ОСОБА_7 звертався до слідчого судді зі скаргою на невнесення відомосте до ЄРДР щодо невиконання працівниками Сумського слідчого ізолятору рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року, яка була задоволена і до ЄРДР були внесені дані за вказаним фактом та здійснюється досудове розслідування, а повторне внесення відомостей до ЄРДР за тими самими обставинами не є необхідним та суперечитиме принципу правової визначеності.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, заявник ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_8 звернулись до апеляційного суду з апеляційними скаргами.

В поданій апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вищезазначену ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Сумської обласної прокуратури нести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальні правопорушення, викладені ОСОБА_7 у заяві від 16 серпня 2023 року.

У поданій апеляційній скарзі заявник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 11 вересня 2023 року, постановити нову, якою задовольнити вимоги поданої ним скарги.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, представник заявника посилається на те, що ОСОБА_7 звернувся до Сумської обласної прокуратури із заявою від 16 серпня 2023 року, в якій, згідно з вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, виклав детальний зміст обставин, що на його думку свідчать про вчинення відносно нього працівником Сумського СІЗО ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 382, ст. 127 КК України, однак, листом уповноваженої особи Сумської обласної прокуратури у внесенні відомостей за вказаним фактом заявникові було відмовлено, що стало підставою для звернення останнього зі скаргою на бездіяльність службових осіб Сумської обласної прокуратури.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_7 , слідчий суддя виходив з того, що заява останнього від 16 серпня 2023 року не містить достатніх відомостей, які дійсно вказують , що мало місце кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 382 КК України, так як ОСОБА_7 вже звертався до слідчого судді зі скаргою на невнесення відомостей до ЄРДР за фактом невиконання працівниками Сумського СІЗО рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року та вказана скарга була задоволена, внесені відомості за вказаним фактом, а повторне внесення таких даних не є необхідним та суперечитиме принципу правової визначеності.Разом з тим, такі висновки, у даному конкретному випадку, виходять за межі наданих слідчого судді повноважень, оскільки кримінальне процесуальне законодавство не містить правових норм, які зобов`язують заявника довести наявність обставин, на які він посилається, та які достовірно свідчать про вчинення правопорушення, а продовження досудового розслідування в іншому кримінальному провадженні щодо обставин, безпосередньо пов`язаних з викладеними в заяві ОСОБА_7 про вчинення уповноваженою особою Сумського СІЗО кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, не є перешкодою здійсненню кримінального провадження.Слідчий суддя повинен був тільки встановити, що заява про правопорушення містить достатні дані для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та попередню правову кваліфікацію вчиненого правопорушення, при цьому, заявник особисто несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про кримінальне правопорушення, що зобов`язує його посилатись тільки на обставини, які відповідають дійсності. При цьому, предметом злочину за ч.ч. 1-3 ст. 382 КК України є судовий акт органів правосуддя, який постановлений судом та набрав законної сили і під час імітування виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23червня 2022 року, у діях службової особи Сумського СІЗО ОСОБА_9 вбачаються всі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, про що свідчить і відповідний відеозапис, який був застосований під час вказаної дії та на який звертав увагу заявник ОСОБА_7 як прокуратуру, так і суду. Однак, за вказаним фактом Сумською обласною прокуратурою не проведено жодної перевірки, що при прийнятті оскаржуваної ухвали слідчим суддею до уваги взято не було взагалі не було та не надано цим обставинам належної правової оцінки.

Крім того, як вказує апелянт, слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі зазначено, що та обставина, що в ході розмови працівник Сумського СІЗО ОСОБА_9 звинуватив ОСОБА_7 у скоєнні погроз, не свідчить про скоєння відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ст. 127 КК України, однак, такі висновки невідповідають фактичним обставинам справи та є передчасними. Як зазначив у своїх поясненнях ОСОБА_7 , те, що він висловлював погрози на адресу працівника СІЗО ОСОБА_9 не відповідає дійсності, що підтверджується відеозапису, а тому він ( ОСОБА_7 ) з приводу звинувачень у погрозах з боку уповноваженої особи СІЗО, зазнав сильного морального страждання та до цього часу перебуває у стані стресу та сильного душевного хвилювання, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 127 КК України.

Таким чином, викладені ОСОБА_7 у заяві обставини містять достатні відомості про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень, а тому, уповноважена особа зобов`язана була невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання повідомлення внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР, чого зроблено не було і свідчить про бездіяльність, яка слідчим суддею встановлена не була, у зв`язку з чим, оскаржувану ухвалу вважати законною та обґрунтованою підстави відсутні.

У поданій апеляційній скарзі заявник ОСОБА_7 вказує на незаконність оскаржуваної ухвали з посиланням на те, щойого скарга була розглянута незаконним складом суду, оскільки судовий розгляд здійснював слідчий суддя, який підлягав відводу через свою залежність від адміністрації СІЗО-25 та вчинив відносно нього 05 вересня 2023 року порушення та недотримання Конституційних прав, що йому ( ОСОБА_7 ) не було відомо станом на 11 вересня 2023 року.

Також, заявник вказує на невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам справи, оскільки у своїй заяві від зазначив очевидні фактичні ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України, тобто, ним в повному обсязі були дотримані вимоги, передбачені ст. 214 КПК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційних скарг, заявника ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, доводи прокурора, який заперечив щодо апеляційних доводів та вимог, вважав ухвалу слідчого судді законною, обгрунтованою та просив залишити її без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Однак, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

При цьому зміст ч.1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, викладеного у Постанові Великої палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається зі змісту поданої заявником ОСОБА_7 до Сумської обласної прокуратури заяви про вчинення злочину від 16 серпня 2023 року, останній, вказував на те, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року, адміністрацію СІЗО №25 м. Суми було зобов`язано вчинити певні дії, визнавши неправомірними попередні дії вказаної адміністрації. Дане судове рішення набрало законної сили, однак, безпідставно ігнорується і не виконується. За його заявою до прокуратури від 18 липня 2023 року, слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми, ухвалою від 07 серпня 2023 року зобов`язав внести дані до ЄРДР за ч. 3 ст. 382 КК України.

16 серпня 2023 року, начальник відділу з питань виконання судових рішень СІЗО №25 м. ОСОБА_10 , вивів його до кабінету в якому, за заявами, надається Інтернет. З собою він приніс його ( ОСОБА_7 ) особову справу та намагався імітувати виконання рішення від 23 червня 2022 року, при цьому, не надав на ознайомлення і не повідомив достовірно, де знаходяться документи, з якими суд зобов`язавйогоознайомити, а пояснити, звідки взялась копія ухвали ВСУ від 15 лютого 2005 року, яка, начебто, отримана СІЗО 04 квітня 2005 року, взагалі відмовився.

Заявник вказував, що усі вищезазначені дії відбувались під запис на камеру, і під його завершення, ОСОБА_9 почав говорити, що начебто він ( ОСОБА_7 ) йому погрожує, та ще й повторив це декілька разів. На його запитання, у зв`язку з чим пов`язана така поведінка, ОСОБА_9 відповіді не надав і в цей час відеозапис закінчився.

На думку заявника, така поведінка ОСОБА_9 була навмисною та направленою на дії проти нього ( ОСОБА_7 ), оскільки адміністрація СІЗО №25 вже усвідомила свої злочинні дії та бездіяльність, що у свою чергу вказує на те, що він не перебуває у безпеці, оскільки його охороняють потенційні та фактичні обвинувачені.

У зв`язку з зазначеним, ОСОБА_7 просив внести відомості до ЄРДР про неспроможність адміністрації СІЗО №25 м. Суми належним чином виконати рішення суду від 23 червня 2022 року та за завідомо неправдиве обвинувачення його у погрозі ОСОБА_9 та розпочати досудове розслідування.

Саме у зв`язку з тим, що за вказаною заявою дані до ЄРДР внесено не було і не повідомлено про долю поданої заяви, 16 серпня 2023 року ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність службової особи Сумської обласної прокуратури, за результатом якої просив прийняти рішення, яким зобов`язати службову особу Сумської обласної прокуратуривнести дані до ЄРДР за його заявою від 16 серпня 2023 року за відповідною кваліфікацією.

За результатом розгляду вказаної скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для її задоволення відсутні.

Такого висновку слідчий суддя дійшов встановивши ті обставини, що питання невиконання працівниками Сумського слідчого ізолятору виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23 червня 2022 року було предметом розгляду слідчого судді, скарга ОСОБА_7 була задоволена, дані за вказаним фактом внесено до ЄРДР і здійснюється досудове розслідування, а ті обставини, що у ході розмови начальник відділу з питань виконання судових рішень СІЗО №25 м. Суми звинуватив ОСОБА_7 у скоєнні погроз на свою адресу, були визнані слідчим суддею такими, що не свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає, з огляду на те, що кожний злочин має окремий склад, який, у свою чергу, включає складові: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивна сторону, і особа, яка звертається із заявою, має розкрити суть та зазначити обставини, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, а у даному випадку у заяві ОСОБА_7 такі відомості відсутні, що і було вірно враховано слідчим суддею при прийнятті оскаржуваного рішення, яким бездіяльність службових осіб Сумської обласної прокуратури встановлено не було.

Апелянтами не наведено додаткових обставин, які залишились поза увагою та не були враховані слідчим суддею, тобто, доводами апеляційної скарги правильність висновків оскаржуваної ухвали жодним чином не спростовано.

При цьому, колегія суддів враховує і правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 провадження № 51-4229км20, відповідно до якого, слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Крім того, колегія суддів зауважує, що така правова позиція Верховного Суду кореспондується з положеннями ст. 214 КПК України, якою передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

У даному випадку для висновку, що службовими особами Сумської обласної прокуратури допущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 16 серпня 2023 року про вчинення злочинів, підстав немає, за відсутності достатніх даних, які б свідчили про вчинення начальником відділу з питань виконання судових рішень СІЗО №25 м. Суми кримінального правопорушення, передбаченого ст. 127 КК України, за яким не ведеться досудове розслідування, а щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, то такі дані до ЄРДР внесені, досудове розслідування здійснюється, а повторне внесення таких даних суперечить принципу правової визначеності., що цілком обґрунтовано було враховано слідчим суддею при прийнятті оскаржуваного рішення за результатом розгляду поданої ОСОБА_7 скарги.

Що стосується доводів ОСОБА_7 про те, що його скарга була розглянута незаконним складом суду, то вони є надуманими та безпідставними, оскільки обставин, які б свідчили про те, що даний слідчий суддя розглядав вказане провадження з порушенням вимог ст. 35 КПК України, апелянтом не наведено і таких обставин колегією суддів встановлено не було.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційні скарги заявника та його представника без задоволення.

Керуючись ч. 2 ст. 376,ст.ст. 404, 406, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 11 вересня 2023 року, якою ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність службових осіб Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін, а апеляційні скарги заявника ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4