Справа № 541/529/24
№ провадження 1-кп/541/118/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001361 від 22.11.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хомутець Миргородського району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого комбайнером ТОВ «Агротех-Гарантія», одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2023, близько 13 години 15 хвилин, водій автомобіля марки Wolkswagen, моделі Passat В7 д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по автошляху Миргород - Комишня, від смт. Комишня Миргородського району, Полтавської області не доїжджаючи до автошляху Лубни-Миргород-Опішня, з власної необережності, порушуючи вимоги п.п. 2.9 а), 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху, в яких вказано:

2.9 Водієві забороняється: а)керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

11.3. На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу;

не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, не впорався з керуванням, допустив виїзд на зустрічну смугу руху де допустив зіткнення з зустрічним автомобілем марки Citroen, моделі C3 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який рухався в зустрічному напрямку та перевозив в якості пасажирів ОСОБА_7 , ОСОБА_6 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_7 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №791 від 22.12.2023, отримав тілесні ушкодження у вигляді: скалковий перелом основної фаланги 5-го пальця правої кисті із зміщенням, який міг утворитися від дії твердих тупих предметів, також, можливо, при дорожньо-транспортній пригоді, по ступеню тяжкості відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Потерпіла ОСОБА_6 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №794 від 22.12.2023, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом 6-го ребра зліва, які могли утворитися від дії тупих, твердих предметів, також, можливо при дорожньо-транспортній пригоді, по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як спричинивші тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Відповідно до висновку інженерно - транспортної експертизи від 21.12.2023 №СЕ-19/117-23/19398-ІТ у заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля марки Wolkswagen, моделі Passat В7 д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В заданій дорожній обстановці водій автомобіля марки Wolkswagen, моделі Passat В7 д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Разом з обвинувальним актом прокурор надіслав до суду угоду про примирення укладену 14 лютого 2024 року між потерпілими ОСОБА_7 і ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника, адвоката ОСОБА_5 , згідно умов якої обвинувачений на час укладення цієї угоди повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, виявила щире каяття, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю добровільно відшкодував заподіяну шкоду, а також на день підписання цієї угоди між потерпілими та обвинуваченим досягнуто примирення, претензії майнового чи морального характеру у потерпілих до обвинуваченого відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та просив затвердити угоду між ним та потерпілими.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду, укладену між ними та обвинуваченим.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про примирення ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди згідно ст.ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені та зрозумілі сторонам.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений, захисник та потерпілі підтримали угоду про примирення та просили її затвердити.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, потерпілі та обвинувачений добровільно уклали угоду про примирення.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання зобов`язань, взятих на себе відповідно до угоди про примирення.

Прямих заборон для укладення та затвердження угоди про примирення зазначені норми не містять.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого не встановлено. Суд переконаний, що укладення угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим є добровільним і не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами у підготовчому провадженні.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 471 КПК України, суд враховує, що умови угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів будь-яких осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, тому вважає, що є підстави для її затвердження.

Ухвалюючи вирок, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення за ст. 286-1 ч. 1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69 КК України суд враховує обставини, які пом`якшують покарання, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вперше вчинив нетяжке необережне кримінальне правопорушення, а тому узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

За таких обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе з призначенням йому покарання, узгодженого угодою про примирення, за ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначному ст. 100 КПК України.

Арешт на автомобіль марки Volkswagen, моделі Passat B7, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки Citroen, моделі C3 д.н.з. НОМЕР_2 , накладений згідно ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.11.2023, слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 69, 100, 314, 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення укладену 14 лютого 2024 року між потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 5300 (п`ять тисяч триста) гривень 96 копійок.

Речові докази:

-автомобіль марки Volkswagen, моделі Passat B7, д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , виданого 27.08.2021, центром 5344 належить ОСОБА_4 та знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Миргородського РВП ГУПП в Полтавській області повернути власнику;

-автомобіль марки Citroen, моделі C3, д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 , виданого 04.07.2018, центром 5345 належить виконавчому комітету Сергіївської сільської ради та знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Миргородського РВП ГУПП в Полтавській області повернути власнику.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 листопада 2023 року, на автомобіль марки Volkswagen, моделі Passat B7, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки Citroen, моделі C3 д.н.з. НОМЕР_2 , скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення його наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1