Справа № 527/2865/23
провадження № 1-кс/527/302/24
УХВАЛА

іменем України

23 квітня 2024 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власник майна ОСОБА_4 , представника власника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000502, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 05 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000502, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 05 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

У своєму клопотанні слідчий зазначив, що слідчим відділом ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000502 від 05.09.2023 за ч. 4 ст. 191 КК України за фактом того, що під час перевірки фінансової діяльності підприємства виявлено що головний бухгалтер ФГ « ОСОБА_7 » користуючись своїм службовим становищем привласнила кошти підприємства.

В ході досудового розслідування встановлено наступне: 01.02.2005 наказом №1 голови господарства ФГ «Смага» головним бухгалтером призначено ОСОБА_8 , яка зареєстрована у АДРЕСА_1 та фактично проживає у АДРЕСА_2 (кімната у гуртожитку). Всі фінансово-бухгалтерські та кадрові питання підприємства були довірені вести як головному бухгалтеру ОСОБА_8 , у т .ч. здавати звіти до різних установ та організацій. До функціональних обов`язків як головного бухгалтера ФГ « ОСОБА_7 » - ОСОБА_8 належало проведення всіх фінансових операцій, у неї також було право підпису, остання вела фінансову звітність підприємства та проводила відповідні платежі (нарахування та виплату плати за землю, розрахунки з пайовиками, з поставщиками, комунальні платежі). Голова ФГ настільки довіряв ОСОБА_8 , що остання мала доступ до проведення фінансових операцій самостійно, оскільки всі ключі від доступу до рахунків банківських установи перебували у ОСОБА_8 , також у неї знаходились корпоративні картки: у «ПриватБанку» нею є карта-ключ, а у Креді Агріколь Банку просто корпоративна картка. У «ПриватБанк» ФГ « ОСОБА_9 » відкритий рахунок НОМЕР_1 , та для доступу до нього необхідний ключ (ЕЦП) ФГ « ОСОБА_9 » (для доступу в кабінет), та авторизація (підтвердження ) головою підприємства через телефонний дзвінок з банку або підтвердження в додатку ІНФОРМАЦІЯ_1 на його мобільний телефон НОМЕР_2 . Вказаний ключ (ЕЦП) записаний на флешці та знаходився лише в бухгалтера ОСОБА_8 . Крім того, у ОСОБА_8 як головного бухгалтера був ключ ЕЦП як бухгалтера підприємства.

Також господарством відкрито рахунок в Креді Агріколь банк НОМЕР_3 , та для входу до особистого кабінету у вказаній банківській установі необхідний електронний сертифікат, який також був виключно в ОСОБА_8 , та номер телефону на який приходить одноразовий код доступу. Номер телефону був прив`язаний до номера телефону ОСОБА_8 , а саме . У своїй роботі ОСОБА_8 використовувала ключі доступу до рахунків господарства самостійно. Якщо було необхідно сплатити якийсь рахунок підприємства, то ОСОБА_8 надавались реквізити й остання проводила розрахунки. Якщо необхідно було зайти в електронний кабінет ІНФОРМАЦІЯ_2 , то ОСОБА_8 заходила через ключ ЕЦП, після чого на номер телефону голови господарства ОСОБА_9 НОМЕР_2 , телефонував Приват банк та запитував чи підтверджує він вхід, й про вхід до кабінету ОСОБА_8 повідомляла ОСОБА_9 . Точного часу не встановлено, в січні 2023 року до ОСОБА_9 зателефонували з ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення (підтвердження) входу до електронного кабінету, однак так як йому не телефонувала бухгалтер ОСОБА_8 з проханням підтвердити вхід то ОСОБА_9 не підтверджував, у результаті чого акаунт (електронний кабінет) ОСОБА_9 було заблоковано. Після чого ОСОБА_9 зателефонував у банк з метою уточнення чому заблокували електронний кабінет. Працівник банку ( ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) повідомив, що електронний кабінет було заблоковано оскільки тричі була відмова підтвердження входу від ОСОБА_9 . У зв`язку з тим, що в ОСОБА_8 була корпоративна картка Приватбанк підприємства, остання зайшла до ІНФОРМАЦІЯ_1 бізнес або у відділення банку та прив`язала свій номер телефону. У подальшому ОСОБА_8 про дані свої операції нікого не повідомляла. У березні 2023 року коли розпочалась ОСОБА_11 і потрібні були кошти для розрахунку з постачальниками добрив, палива та ін., з`ясувалось що кошти на рахунку господарства відсутні. На питання про зниклі кошти ОСОБА_8 ухилялась від відповіді та сказала що захворіла. У зв`язку з вищезазначеним, на роботу у фермерське господарство 21.03.2023 прийняли ОСОБА_12 на посаду фінансового директора. Разом з нею голова ФГ ОСОБА_7 проаналізували рух коштів на рахунках господарства і виявили несанкціоноване переведення безготівкових коштів з рахунку в готівку. Так, 28.12.2022 року залишок коштів на рахунках у ПриватБанку складав 361 369, 29 грн. Залишок коштів був сформований за рахунок надходжень за реалізовану продукцію. 03.01.2023 о 12.53 год. відбулась транзакція в сумі 190 000 грн. з розрахункового рахунку ІНФОРМАЦІЯ_2 на розрахунковий рахунок ОСОБА_13 агріколь ФГ « ОСОБА_9 » з призначенням платежу поповнення рахунку, а саме : «поповнення власних обігових коштів без ПДВ». У цей же день 03.01.2023 року із р/р Креді Агріколь ФГ « ОСОБА_9 » перераховані кошти у суму 156050,00 грн. з призначенням платежу «на закупку товару без ПДВ». Згодом ці кошти були отримані готівкою через банкомат або касу банку. Про зняття готівки головний бухгалтер ОСОБА_8 нічого не повідомляла. 26.04.2023 року ОСОБА_8 написала заяву про звільнення за власним бажанням та її було звільнено наказом №260423-1. Однак документи господарства, які знаходились у неї, ОСОБА_8 не повернула до цього часу. Останній особисто та його батьком, як головою ФГ неодноразово наголошувалось про повернення документів підприємства під акт прийому-передачі, однак ОСОБА_8 повідомляла, що даних документів у неї немає, оскільки раз у три роки голова ФГ їх забирав.

Крім цього, в ході досудового розслідування було встановлено, що входи в онлайн-банкінг рахунку №НОМЕР_1 відкритого на ФГ « ОСОБА_7 ЄДРПОУ 3316882 відбулися 03.01.2023 року о 12:13:16 з персонального комп`ютера з операційною системою «Windows 8.1» з браузера «Chromе» за ІР-адресою НОМЕР_4 провайдера ТОВ «НПК «Хоум-Нет».

Згдно наданої відповіді ТОВ «НАУКОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІ ХОУМ-НЕТ» №2703-01 від 27.03.2024 року входи з ІР адреси НОМЕР_4 з 2023-01-03 12:30:16 по 2023-01-03 12:31:16 відбувались від абонента за договором №148398 який надано клієнту ОСОБА_8 , послуги надаються за адресою: АДРЕСА_2 з використанням МАС:0072.633d.8e2e.

Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 час від часу приїздить та проживає до своєї матері за адресою: АДРЕСА_1 .

Також з паспортних даних встановлено, що ОСОБА_8 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно відомості про право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_14 , спільна частка 1/6, ОСОБА_15 , спільна частка 1/6, ОСОБА_8 , спільна частка 1/6.

16.04.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 провадження №1-кс/527/282/24 від 09.04.2024 року проведено в житлі та іншому володінні особи за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_14 та я кому зареєстрована ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 де під час обшуку виявлено та влучено: персональний комп`ютер марки «Amadey », модель: Gventa SM2861 L, серійний номер: НОМЕР_5 .

Згідно частини 11 статті 170 КПК України не застосування арешту щодо персональний комп`ютер марки «Amadey», модель: Gventa SM2861 L, серійний номер: НОМЕР_5 може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі та використання, зокрема і в подальшій злочинній діяльності.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримувала, з підстав зазначених у ньому.

Власник майна ОСОБА_4 та представник власника адвокат ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановив наступне.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам суд зазначає наступне.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене під час обшуку 16 квітня 2024 року майно набуло статусу тимчасово вилученого майна.

Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.2 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речового доказу у кримінальному провадженні та може підлягати дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000502, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 05 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 16 квітня 2024 року під час обшуку, а саме:

- персональний комп`ютер марки «Amadey», модель: Gventa SM2861 L, серійний номер: НОМЕР_5 , шляхом заборони його відчуження власнику, володільцю, чи іншим особам, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо), після здійснення вищевказаних дій (огляду, експертизи), повернути власнику майна ОСОБА_4 , шляхом передачі його на відповідальне зберігання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Проголошення повного тексту ухвали відбулося о 13:00 год. 24 квітня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1