Провадження № 1-в/643/110/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого з випробуванням для відбування призначеного покарання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірбіт, Свердловської області РФ, громадянина України, зареєстрованого проживаючогоза адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 26.10.2021 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області звернувся до суду з поданням, в якому просить вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, та направлення ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 26.10.2021.

В обґрунтування подання зазначає, що 06.12.2021 до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області на виконання надійшов вирок Московського районного суду м. Харкова від 26.10.2021 стосовно ОСОБА_4 .

Вироком суду на ОСОБА_4 покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

13.12.2021 ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку, про що надав письмову підписку, та правові наслідки за ухилення від відбування іспитового строку згідно ч. 3 ст. 164, ст. 166 КВК України. 18.01.2022 засудженому винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої ОСОБА_4 повинен з`являтися до відділу з питань пробації кожен другий вівторок кожного місяця.

Однак, засуджений ОСОБА_4 08.02.2022 не з`явився до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області для реєстрації. В ході телефонної бесіди повідомив інспектору, що не може з`явитись до уповноваженого органу з питань пробації через хворобу, зобов`язався з`явитись не пізніше 15.02.2022 та надати підтверджуючі документи. 15.02.2022 ОСОБА_4 не з`явився до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області. 16.02.2022 засудженому за допомогою національного оператора поштового зв`язку «Укрпошта» було направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 25.02.2022 за адресою місця проживання ОСОБА_4 .

З 24.02.2022 до 29.05.2022 Салтівський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області працював в дистанційному режимі та фактично не мав повноцінного доступу до особових справ підоблікових. У період з 08.03.2022 до 14.06.2022. ОСОБА_4 на зв`язок не виходив та місцезнаходження останнього було невідоме.

У період з 14.06.2022 до 12.10.2022 із засудженим проводилася дистанційна реєстрація, оскільки останній в телефонному режимі повідомляв інспектора, що перебуває на тимчасово окупованій території та не має можливості виїхати на підконтрольну територію України.

19.10.2022 р. засуджений з`явився до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та надав письмове пояснення, що не з`явився у встановлений день для реєстрації 08.02.2022 р. у зв`язку із хворобою, проте за медичною допомогою не звертався та виправдовуючих документів не має. У той же день гр. ОСОБА_4 було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, у зв`язку з тим, що засуджений порушив п.1 ч. 1 ст. 76 КВК України. У призначений день реєстрації, а саме - 12.03.2024 р., засуджений до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області не з`явився. В ході телефонної бесіди повідомив, що захворів та забов`язався з`явитися до уповноваженого органу з питань пробації 15.03.2024.

15.03.2024 ОСОБА_4 з`явився до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що 12.03.2024 не з`явився на реєстрацію, оскільки захворів та за медичною допомогою не звертався. Документів, які підтверджують поважну причину неявки до органу пробації не надав, чим повторно порушив п. 3 ст. 164 КВК України та п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України. Із засудженим ОСОБА_4 повторно проведено бесіду профілактичного характеру.

Прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 просив подання задовольнити та розглянути справу без його участі, про що зазначив у письмовій заяві.

Представник органу з питань пробації ОСОБА_6 прохала розглянути подання без її участі про що зазначила у письмовій заяві.

ОСОБА_4 проти задоволення подання заперечував, зазначивши, що не з`являвся до уповноваженого органу з питань пробації з причин хвороби, оскільки є особою з інвалідністю 2 групи, про що в телефонному режимі повідоми інспектора. Лікувався самостійно, консультувався з сімейним лікарем. 05.03.2022 він з дружиною виїхав в АДРЕСА_2 , яке в подальшому опинилося в окупації, через що не мав можливості зв`язатись з інспектором органу з питань пробації. Протягом 17 місяців він регулярно з`являвся на реєстрацію. 11.03.2024 він захворів, про що 12.03.2024 в телефонному режимі повідомив інспектора органу з питань пробації та попрохав відстрочки 2 дні. 15.02.2024 з`явився на реєстрацію з високим тиском. Наразі потребує лікування в стаціонарі. Прохав відмовити у його задоволенні, розглянути подання без його участі, про що зазначив у письмовій заяві.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням регламентована у ст. 166 КВК України, зокрема у ч. 2 передбачено, що у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний з поважних причин. У разі ухилення засудженого від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання засудженим.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку представником органом пробації не доведено.

Суд вважає, що в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_4 , слід відмовити, так як відсутні переконливі докази того, що останній не бажає стати на шлях виправлення, умисно ухиляється від явки на реєстрацію, умисно не виконує покладені на нього судом обов`язки. Крім того, відповідно до положенням ч. 2 ст. 166 КВК України систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин, при цьому ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію двічі, а саме: 08.02.2022 та 12.03.2024, вказавши на причини неявки, до кримінальної чи адміністративної відповідальності, згідно з матеріалами справи не притягався, в телефонному режимі повідомляв інспектора, що перебуває на тимчасово окупованій території та не має можливості виїхати на підконтрольну територію України.

В матеріалах справи відсутні достатні відомості про те, що ОСОБА_4 не бажає стати на шлях виправлення, інших доказів органом пробації не надано, тому законних підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням останнього для відбування призначеного покарання немає.

Таким чином, з врахуванням вищенаведених обставин, суд вважає, що клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_4 є передчасним та задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 369 -372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засудженого вироком Московського районного суду м. Харкова від 26.10.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -відмовити.

Матеріали особової справи стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1