Провадження № 1-в/638/151/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності відносно:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Єгипту, уродженця м. Каїр, єгиптянина, не одруженого, малолітніх дітей не має, інших утриманців не має, з вищою освітою, не працюючого, хронічні захворювання, інвалідності відсутні, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2021 року засуджено до штрафу у розмірі 1700 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням про вирішення питання про звільнення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 вересня 2021 року, у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України.

В обґрунтування подання зазначено, що Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.09.2021 гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Вирок набрав законної сили 23.10.2021 року та надійшов на виконання уповноваженого органу з питань пробації 09.11.2021 року.

З метою інформування засудженого про порядок виконання покарання у виді штрафу, за адресою місця проживання засудженого: АДРЕСА_2 , Шевченківським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області неодноразово за допомогою відділення «Укрпошта» направлялися відповідні повідомлення про необхідність сплати штрафу та повідомлення про це уповноважений орган з питань пробації, здійснювалися виходи за вказаною адресою.

11.11.2021 року гр. ОСОБА_3 прибув до уповноваженого органу з питань пробації, де йому у повному обсязі було роз`яснено про необхідність сплати штрафу.

Проте, інформації, щодо сплати призначеної суми штрафу від засудженого до уповноваженого органу з питань пробації не надходило. Водночас, уповноваженим органом з питань пробації здійснювалися усі необхідні заходи спрямовані на належне виконання вироку суду.

У зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_6 не надав до уповноваженого органу з питань пробації квитанцію про сплату штрафу у визначені законодавством строки, 15.11.2021 року, 08.06.2022 року, 26.09.2022 року та 12.04.2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова були направлені подання на підставі ч. 3 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Відповідними ухвалами Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.12.2021 року, 26.07.2022 року, 22.11.2023 року та 01.06.2023 року у задоволенні подань Уповноваженого органу з питань пробації було відмовлено.

Станом на теперішній час, квитанція про сплату штрафу від гр. ОСОБА_5 до уповноваженого органу з питань пробації так і не надійшла, встановити причини несплати штрафу останнім, не виявилось можливим. Згідно із наявними довідками УІАП ГУНП в Харківській області, які містяться в матеріалах особової справи гр. ОСОБА_3 за час перебування на обліку в уповноваженому органі з питань пробації до кримінальної відповідальності не притягувався.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.09.2021 року, який набрав законної сили 23.10.2021 року, а строк його виконання у відповідності до п.1 ч.1 ст. 80 КК України сплив через 2 роки, а саме 23.10.2023 року та в цей період покарання у виді штрафу не було замінене іншим видом покарання.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України, ст. 152 КВК України, п.14 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст. 539 КПК України, просить суд розглянути питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно громадянина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор надала до суду заяву в якій не заперечувала проти задоволення подання.

Начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 надала до суду заяву, я якій просила проводити розгляд подання без її участі, на задоволенні наполягала.

Засуджений - ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає подання таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.09.2021 гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Вирок набрав законної сили 23.10.2021 року та надійшов на виконання уповноваженого органу з питань пробації 09.11.2021 року.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.09.2021 року, який набрав законної сили 23.10.2021 року, а строк його виконання у відповідності до п.1 ч.1 ст. 80 КК України сплив через 2 роки, а саме 23.10.2023 року та в цей період покарання у виді штрафу не було замінене іншим видом покарання.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15, зазначеного у постанові від 24 грудня 2015 року, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання вироку Дзержинського районного суду міста Харкова від 22.09.2021 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

У зв`язку з викладеним вище, суд вважає, що дане подання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 22.09.2021 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у штрафу 1700 (тисячу сімсот гривень), звільнити від призначеного за даним вироком покарання, відповідно до п.1. ч.1 ст. 80 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського Апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1