Справа № 754/2365/24
У Х В А Л А

Іменем України

25 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , та представника власника майна, а саме: товариства з обмеженою відповідальністю «Фрейм Констракшн» - адвокат адвокатського об`єднання «Олега Мироненка» ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Деснянського районного суду м. Києва клопотання представника ТОВ «Фрейм Констракшн» адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 01.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15, ч.5 ст.191, ч.4 ст.191 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 01.06.2023 на поточний рахунок підприємства відкритий у АТ «Банк Альянс» (справа №754/7131/23, н/п 1-кс/754/1529/23),

в с т а н о в и в :

19.02.2024 до Деснянського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, за змістом якого представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 , просить скасувати арешт, накладений ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01.06.2023 в межах кримінального провадження №0000162 від 01.07.2022, на грошові кошти у безготівковій формі, що належать ТОВ «Фрейм Констракшн», які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Банк Альянс».

В обґрунтування клопотання про скасування арешту майна, заявник послався на необґрунтованість прийнятого рішення, зазначаючи, що грошові кошти у безготівковій формі на банківському рахунку, не підпадають під визначення речових доказів в кримінальному провадженні, оскільки не є матеріальними об`єктами, які можуть зберегти сліди злочину. Відсутність обґрунтованої підозри за кримінальним провадженням, невжиття заходів до її оголошення працівникам ТОВ «Фрейм Констракшн», за твердженнями заявника, вказує на безпідставність застосованого заходу забезпечення кримінального провадження. Арешт грошових коштів повністю паралізував роботу підприємства, оскільки неможливість сплати товарів та послуг, призводить до невиконання зобов`язань перед контрагентами. Посилаючись на п.3 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23.01.2024 «Про невідкладні заходи із забезпечення економічної безпеки на період дії правового режиму воєнного стану», яким рекомендовано провести аудит вжитих до суб`єктів господарювання обмежувальних заходів у кримінальному провадженні та визначити доцільність їх подальшого застосування, просив відновити можливість підприємству здійснювати господарчу діяльність.

В судовому засіданні, адвокат ОСОБА_4 , підтримав доводи клопотання про скасування арешту, звернувши увагу слідчого судді на перешкоджання законній господарській діяльності ТОВ «Фрейм Констракшн» шляхом безпідставного застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якими фактично унеможливлюється робота підприємства. Наполягав, на недотримання мети накладеного арешту, передбаченого п.1 ч.2 ст.170 КПК України, а саме: «збереження речових доказів», оскільки безготівкові кошти на поточних рахунках підприємства, не відповідають вимогам ст.98 КПК України, оскільки не є матеріальними об`єктами та можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення. Відомості про їх рух, вилученні досудовим слідством, що може бути використано, як доказ окремо з доведення провини винних осіб, без перешкоджання господарчій діяльності підприємства.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, стверджуючи про необхідність подальшого застосування вжитих заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки арешт грошових коштів на рахунках підприємства забезпечує збереження доказової бази. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, вживаються заходи на встановлення кола винних осіб та суми збитків спричинених державному бюджету. Акцентував увагу, на наявність інших рахунків підприємства, які відкриті після вжиття заходів забезпечення кримінального провадження та використовуються підприємством, для подальшої участі у державних закупівлях, що є єдиними джерелом прибутку підприємства.

Слідчий суддя, з`ясувавши правову позицію заявника, прокурора, вивчивши надані документи та матеріали, приходить до наступного.

В судовому засіданні беззаперечно було встановлено, що в межах кримінального провадження №0000202 від 18.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15, ч.5 ст.191, ч.4 ст.191 КПК України, яке розслідується СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Києва від 01.06.2023, у справі №754/7131/23, накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Фрейм Констракшн» № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Банк Альянс».

Постановою прокурора Деснянської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_5 від 17.08.2023 матеріали досудового розслідування №0000202 від 18.08.2022 об`єднані у одне провадження з матеріалами досудового розслідування №0000162 від 01.07.2022, із подальшим використанням нумерації останнього.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зі змісту правової позиції прокурора настає, що досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000162 від 01.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15, ч.5 ст.191, ч.4 ст.191 КК України, триває. Досудовим слідством вживаються вичерпні заходи спрямовані на встановлення обсягу суми збитків спричинених державному бюджету при проведенні поточних ремонтів підвальних приміщень під найпростіші укриття у закладах освіти.

Вирішуючи питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

При цьому, частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладено в тому числі на гроші у безготівковій формі, які знаходяться на банківських рахунках.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення Sargsyan v. Azerbaijan , n.220.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до виписки по рахунку НОМЕР_1 за період часу з 13.06.2023 по 02.10.2023 на виконання договірних умов від КП КАТ та Управління освіти Подільської РДА, Управління освіти Дарницької РДА надійшли грошові кошти на загальну суму понад 3 млн. грн., що свідчить про походження грошових коштів від інших контрагентів, та за договорами, які не є предметом досудового розслідування даного кримінального провадження.

З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна - грошових коштів, які знаходяться на рахунках ТОВ «Фрейм Констракшн», враховуючи, що безготівкові кошти не є індивідуалізованими матеріальними об`єктами, відповідно режим поводження з ними не може бути аналогічний тому, який запроваджений до речових доказів.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у правомірне володіння та розпорядження вказаними грошовими коштами на підставі зазначених обставин, що невиправдано впливає на реалізацію власником своїх законних прав, у тому числі для виконання умов тендерних закупівель укладених із розпорядниками бюджетних коштів.

Окрім того, враховуючи, що заходи забезпечення кримінального провадження носять тимчасовий характер, зокрема, арешт майна, що відповідає положенню ст. 174 КПК України, а також ту обставину, що органом досудового розслідування в ході розгляду даного клопотання не підтверджено, що грошові кошти, які надійшли на поточний рахунок НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Банк Альянс» (код ЄДРОПУ 14360506) та належать ТОВ «Фрейм констракшн» (), мають відношення до кримінального провадження №0000162 від 01.07.2022, зокрема те, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість поданого клопотання про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Києва від 01.06.2023, у справі №754/7131/23.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Києва від 01.06.2023 (справа №754/7131/23) у кримінальному провадженні №0000162 від 01.07.2022, а саме на: грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку ТОВ «Фрейм констракшн» (), НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Банк Альянс» (код ЄДРОПУ 14360506).

Слідчий суддя ОСОБА_1