Справа №766/3789/24
н/п 1-кс/766/2618/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024 року Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002196 від 09.11.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

29.03.2024 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого суддів з клопотанням, якому він просив: накласти арешт на майно, що є власністю підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Здійснити розгляд клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 без його повідомлення та виклику.

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП у Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002196 від 09.11.2023, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, а саме у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, де передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбав та зберігав з метою збуту за адресою: АДРЕСА_1 , особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP.

05.03.2024 року близько 14:45 год., перебуваючи поблизу відділення нової пошти №3, що розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Адмірала Сенявіна, 27, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, у ході проведення оперативної закупівлі психотропних речовин збув шляхом продажу за 700 гривень особі-закупнику, анкетні дані якого змінено на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 один поліетиленовий зіп-пакет з кристалічною порошкоподібною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/122-24/1217-НЗПРАП від 14.03.2024, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,2964 грам., яку 05.03.2024 у період часу з 14.51 год. до 14.56 год., ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин.

Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, а саме у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, де передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбав та зберігав з метою збуту за адресою: АДРЕСА_1 , особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено PVP.

25.03.2024 року близько 13:00 год., перебуваючи у дворі поблизу свого місця проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, у ході проведення оперативної закупівлі психотропних речовин збув шляхом продажу за 700 гривень особі-закупнику, анкетні дані якого змінено на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 один поліетиленовий зіп-пакет з кристалічною порошкоподібною речовиною білого кольору, яка за морфологічними ознаками є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, орієнтовною масою 1 грам, яку 25.03.2024 у період часу з 13.08 год. до 13.13 год., ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин.

25.03.2024 о 17:08 год. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (час фактичного затримання).

25.03.2024 у відповідності до ст.ст. 42, 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до Інформаційної довідки №66 від 11.03.2024 року з Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради встановлено, що у приватній спільній частковій власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває у власності 1/3 частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Санкцією ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, без накладення арешту на майно підозрюваного забезпечити виконання вироку суду в цій частині неможливо.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту майна підозрюваного ОСОБА_5 , а саме 1/3 частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 до розгляду клопотання слідчим суддею може здійснити відчуження зазначеного рухомого майна, з метою забезпечення його арешту, клопотання доцільно розглядати без повідомлення підозрюваного та його захисника.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Власник майна та його представник в судове засідання не викликалися на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України з метою уникнення відчуження майна.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна..

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що 25.03.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

На даному етапі кримінального провадження наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допитів свідка ОСОБА_6 ; протоколом огляду грошових коштів в сумі 700 грн. від 05.03.2024; протоколом огляду закупника ОСОБА_6 від 05.03.2024; протоколом огляду від 05.03.2024, а саме згортку з кристалічною, порошкоподібною речовиною білого кольору, яку добровільно видав закупник ОСОБА_6 ; висновком експертизи матеріалів речовин та виробів; протоколом огляду грошових коштів в сумі 1000 грн. від 25.03.2024, які призначалися для проведення оперативної закупки психотропної речовини у ОСОБА_5 ; протоколом огляду закупника ОСОБА_6 від 25.03.2024; протоколом огляду від 25.03.2024, а саме згортку з кристалічною, порошкоподібною речовиною білого кольору, яку добровільно видав закупник ОСОБА_6 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; протоколом обшуку від 25.03.2024 проведеного за адресою: АДРЕСА_1 .

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Відповідно до наданої копії свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Співвласниками вказаної квартири є ще дві фізичні особи.

У відповідності із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

З огляду на вказані вимоги закону ОСОБА_5 є співвласником 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, у кримінальному провадженні є підстави, передбачені ст. 170 ч. 2 п. 3 КПК України накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно ч. ч. 11, 12 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони розпоряджання ним та його відчуження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджання нею та її відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1