ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/3524/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/311/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Службова недбалість
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м.Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2023 року, якою обвинувальний акт щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,

повернуто прокурору, оскільки він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 09 грудня 2022 року до ЄРДР за №0001186, щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області 13 жовтня 2023 року у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу місцевого суду скасувати як незаконну та необґрунтовану, призначити новий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції. Зазначає, що обвинувальний акт цілком відповідає загальним та основним вимогам ст.291 КПК України, так як містить чітку його структуру, з достатньою повнотою відображено фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважає встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, тобто виконані всі вимоги передбаченні законом.

В обґрунтування посилається на те, що суд дійшов помилкового висновку про те, що в даному кримінальному провадженні потерпілою стороною є Харківська митниця ДФС, а не держава, оскільки в даному кримінальному провадженні потерпілим є саме держава, так як кошти в наслідок злочину не отримав Державний Бюджет України.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурори в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та наполягали на її задоволенні.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти апеляційної скарги, просили ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, зваживши на доводи прокурора, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів, з урахуванням положень ст.404 КПК України, згідно з яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню на таких підставах.

Мотиви суду

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Крім того, ч.2 ст.404 КПК України надає право апеляційному суду вийти за межі апеляційних вимог тільки в разі, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ухвали суду, повертаючи обвинувальний акт на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд своє рішення мотивував тим, що у обвинувальному акті зазначено, що потерпілою особою є «держава», при цьому не зазначено конкретну потерпілу особу, її адресу, код ЄДРПОУ, однак є посилання на спричинення збитків державі в особі Харківської митниці ДФС на загальну суму 255 625,52 грн. та прокурором подано позов в інтересах цієї особи. Також зазначив, що на думку обвинувачення є очевидним факт завдання майнової шкоди Харківській митниці ДФС, при цьому, відсутні дані про обізнаність цієї особи про наявність даного кримінального провадження. Суд зазначив, що вказані недоліки не можуть бути усунені під час судового розгляду, так як взагалі унеможливлюють розгляд кримінального провадження по суті.

Однак, з таким рішенням суду погодитися не можна.

Відповідно до обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_9 , збитки завдано державі, таким чином і потерпілим в даному кримінальному провадженні буде держава. Однак, держава не може бути залучена до кримінального провадження у процесуальному статусі потерпілого, оскільки вона не є ані фізичною особою, ані юридичною особою, а тому захист її інтересів здійснюється шляхом відповідного представництва відповідно до діючого законодавства .

Отже, у кримінальних провадженнях, які стосуються кримінальних правопорушень, якими державі завдано майнової шкоди, у тому числі у формі неотриманого прибутку чи інших економічних втрат, об`єктивно виникає необхідність у представленні «приватного» інтересу власника, володільця, розпорядника відповідного майна чи коштів, якими законодавство називає державу.

Тобто в даному кримінальному провадженні потерпілим є держава, так як кошти не отримав державний бюджет України. Не визнання митниці в якості потерпілого, не є порушенням КПК України, так як потерпілим у зазначеному випадку є держава, визнання якої потерпілим у розумінні ст.55 КПК України є не доречним, а графа обвинувального акту «потерпілий» передбачає зазначення потерпілого в розумінні ст. 55 КПК України.

При цьому, в розумінні ст.127 КПК України, державі може бути спричинена шкода, але держава не може бути визнана потерпілою особою в силу статусу, і відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави.

Разом з тим, посилання суду на те, що майнова шкода була завдана Харківській митниці ДФС, при цьому відсутні дані про обізнаність цієї особи про наявність даного кримінального провадження, суперечить матеріалам кримінального провадження та інформації, викладеній у запереченні прокурора на клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту.

Так, слідчим 06 жовтня 2022 року за № 13640-22/15-02-2 направлено листа до Харківської митниці Державної митної служби України з проханням вирішити питання про визначення особи, яка буде представляти інтереси Харківської митниці в зазначеному кримінальному провадженні.

19 жовтня 2022 року за № 7.14-1/10/02/8.14/3132 отримано відповідь на зазначений лист, в якому повідомлено, що в розумінні ст.ст.127, 128 КПК України особою, якій у зазначеному провадженні спричинено збитки є держава, тому Харківська митниця не вбачала підстав для визначення особи, яка буде представляти її інтереси під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження та для подання заяви про залучення її у справу як потерпілого.

Таким чином, службові особи Харківської митниці були обізнані про існування даного кримінального провадження та письмово виклали доводи про те, що не вважають себе потерпілими у розумінні ст. 55 КПК України.

Поряд з цим, прокурором в даному кримінальному провадженні подано позов в інтересах держави в особі Харківської митниці Державної митної служби України. Цивільний позивач і потерпілий є незалежними сторонами кримінального провадження і для набуття статусу цивільного позивача не обов`язково набувати статусу потерпілого в розумінні ст.55 КПК України.

За таких обставин слід визнати, що суд прийшов до помилкового висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, а доводи апеляційної скарги прокурора про це є цілком обґрунтованими. А тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК України, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2023 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, повернуто прокурору - скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_9 у тому ж суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4