Справа №: 398/1422/24
провадження №: 1-кс/398/934/24
УХВАЛА

Іменем України

"01" травня 2024 р. м. Олександрія

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду в м. Олександрія клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347 від 03.03.2023 року, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Олександрійське м. Олександрія, Кіровоградської області, українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Олександрійський РВП ГУНП в Кіровограсбкій області, звернувся до суду з клопотання погодженим прокурором Олександрійської окружної прокуратури звернувся до суду із зазначеним клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з огляду на ризики передбачені ч.1ч.1 ст. 263 КПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 , в порушення п.п. 1, 2 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно яких зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху, віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ від 17.10.1992 р. №576 і «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, що регулює порядок поводження з цими предметами, вчинив умисні протиправні дії з незаконного носіння, зберігання та збуту вибухової речовини та вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу.

У виконання злочинного задуму, наприкінці лютого 2024 року, більш точної дати та часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 проходячи вздовж проїзної частини біля смт. Олександрійське Олександрійського району Кіровоградської області, в траві помітив пакет в якому було загорнуто 17 предметів, зовні схожих на корпуси гранат типу «Ф-1» та «РГД-5», 3 предмети, зовні схожих на запали до гранати типу « ОСОБА_7 », «РГд-5», «ВОГ-25» та «RG-4» які ОСОБА_6 вирішив незаконно придбати.

У цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на привласнення знайдених бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв. Реалізовуючи свої злочинні умисні дії ОСОБА_6 , узяв згорток з його вмістом до рук, таким чином незаконно придбав, знайдені бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої та без передбаченого законом дозволу, залишив їх при собі, після чого, без передбаченого законом дозволу, почав умисно зберігати вищевказані предмети.

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, в лютому 2024 року, більш точної дати встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 , переніс незаконно придбані гранати за місцем свого проживання за адерсою: АДРЕСА_2 .

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, наприкінці лютого 2024 року, ОСОБА_6 , без передбаченого законом дозволу, зберігав знайдені бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої за матрацом, розташованій у кімнаті вищевказаної квартири, до виявлення працівниками поліції.

В період часу з 10:38 год по 11:24 год 23.03.2024, в ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 - за місцем проживання ОСОБА_6 , в поліетиленовому пакеті, за матрацом, окремої кімнати житлового будинку, було виявлено і вилучено 10 бойових 40-мм гранатометник пострілів, типу ВОГ-25, промислового способу виготовлення, які є вибуховими пристроями та відносяться до категорії боєприпасів та одну бойову ручну осколкову гранату типу «RG-4», виробництва Чехословаччина, яка є вибуховим пристроєм, відноситься до категорії боєприпасів, які ОСОБА_6 зберігав за місцем проживання, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного злочину проти громадської безпеки, а саме: у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів, вибухової речовини та вибухового пристрою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В подальшому ОСОБА_6 , в порушення п.п. 1, 2 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно яких зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху, віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ від 17.10.1992 р. №576 і «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, що регулює порядок поводження з цими предметами, вчинив умисні протиправні дії з незаконного збуту вибухової речовини та вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу.

Наприкінці лютого 2024 року, після того, як ОСОБА_6 незаконно придбав бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої, у останнього виник злочинний умисел на збут вищевказаних предметів, обіг яких заборонений законом.

З цією метою, ОСОБА_6 почав пошук осіб, яким міг збути за грошові кошти бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої. Так на початку березня 2024 року ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_8 , якому запропонував придбати корпуси гранат типу «Ф-1», «РГД-5»,«ВОГ-25» та «RG-4» на, що останній погодився, домовившись про умови подальшого збуту.

Реалізуючи свої умисні злочинні дії, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання діючи повторно, ОСОБА_6 вчинив незаконне поводження з вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, а саме: 16.03.2024 року, в період часу з 11:10 год. по 11:15 год. біля будинку АДРЕСА_1 , збув ОСОБА_8 , до якого застосовано заходи безпеки, шляхом забезпечення конфіденційних відомостей, діючої на добровільних засадах, в порядку та на умовах, зазначених законом, 1 корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5, який містить вибухову речовину 2,4,6 - тринітротолуол та 1 засіб підриву, а саме уніфікований бойовий підривач ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які конструктивнопоєднануються між собою, на загальну суму 500 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного злочину проти громадської безпеки, а саме: у незаконному збуті вибухової речовини та вибухового пристрою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , в порушення п. п. 1, 2 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно яких зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху, віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ від 17.10.1992 р. №576 і «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, що регулює порядок поводження з цими предметами, вчинив умисні протиправні дії з незаконного, носіння, зберігання та збуту вибухової речовини та вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу.

Наприкінці лютого 2024 року, після того, як ОСОБА_6 незаконно придбав бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої, у останнього виник злочинний умисел на збут вищевказаних предметів, обіг яких заборонений законом.

З цією метою, ОСОБА_6 почав пошук осіб, яким міг збути за грошові кошти бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої. Так на початку березня 2024 року ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_8 , якому запропонував придбати корпуси гранат типу «Ф-1», «РГД-5»,«ВОГ-25» та «RG-4» на, що останній погодився, домовившись про умови подальшого збуту.

Реалізуючи свої умисні злочинні дії, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання діючи повторно, ОСОБА_6 вчинив незаконне поводження з вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, а саме: 23.03.2024 року, в період часу з 08:55 год. по 09:05 год., ОСОБА_6 , в заздалегідь обумовленому ним місці, а саме біля будинку АДРЕСА_1 , збув особі, ОСОБА_8 , до якого застосовано заходи безпеки, шляхом забезпечення конфіденційних відомостей, діючої на добровільних засадах, в порядку та на умовах, зазначених законом, 1 корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5, який містить бризантну вибухову речовину нормальної потужності, а саме - 2,4,6 тринітротолуол, 1 корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1, які придатні до здійснення вибуху після видалення запобіжної чеки та вивільнення важеля на підривачах, 2 засоби підриву, а саме уніфікований бойовий підривач ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2). Дані предмети представляють собою вибухові пристрої, що відносяться до категорії боєприпасів.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного злочину проти громадської безпеки, а саме: у незаконному збуті вибухової речовини та вибухового пристрою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання з підстав, зазначених у ньому, просили задовольнити.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні заперечували проти задоволення даного клопотання, посилаючись на те, що винним себе визнає, добросовісно виконує покладені на нього обов`язки, сприяє розкриттю кримінального правопорушення, не має наміру ухилятись.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що у провадженні СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347 від 03.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

29.03.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі - ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри підтверджуються доданими до клопотання матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України на слідчого суддю покладені обов`язки встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і на які вказує слідчий, недостатність більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор довів наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, підозрювана обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке в силу ст.12 КК України, віднесено до нетяжкого злочину, усвідомивши невідворотність свого вчинку та тяжкість покарання, вільно пересуваючись по території України, підозрювана може почати переховуватись від органів досудового розслідування, що в свою чергу унеможливить подальше його проведення, що є ризиком передбаченим п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, існування ризику переховування від органів досудового слідства та суду додатково підвищується у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

На теперішній час в Україні продовжено дію воєнного стану. Підозрюваний має реальну можливість покинути місце проживання та виїхати за межі Олександрійського району Кіровоградської області, з метою переховування від органів досудового розслідування/суду, що унеможливить в подальшому розслідування кримінального провадження.

Слідчий суддя також вважає, що має під собою підгрунття заявлений прокурором ризик того, що підозрюваний, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, коло яких ще не в повній мірі встановлено органом досудового розслідування, чим у такий спосіб буде перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється, що є ризиком передбаченим п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Аналізуючи відомості про особу підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя бере до уваги, що останній обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, наразі не працює, має місце реєстрації та місце фактичного проживання, що свідчить про наявність стійких соціальних звязків.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст.178 КПК України, виходячи із доведеності обґрунтованості підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти ряд обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347 від 03.03.2023 року - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до 01 липня 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою,

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання,

- здати не збергіання до відповідних органів державної влади пспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1