Справа № 344/1091/24
Провадження № 11-кп/4808/304/24
Категорія ч. 3 ст. 110-2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_3 перевірив апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Івано-Франківського міського суду від 05.04.2024 та

в с т а н о в и в :

1. Вироком Івано-Франківського міського суду затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 29 лютого 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000214 від 13.12.2023, між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110-2 КК України, та із застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 3 роки, без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 04.05.2023 до 05.04.2024 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та визнано таким, що повністю відбув покарання за даним вироком.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою скасовано та звільнено його з-під варти у залі судового засідання.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 41 583 гривні 48 копійок процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення судових експертиз.

2. На вказаний вирок суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 .

Згідно з апеляційною скаргою право на апеляційне оскарження обгрунтовано тим, що оскаржений вирок порушує право ОСОБА_5 на справедливий судовий розгляд та всупереч презумпції невинуватості встановлює її винуватість у скоєнні злочину за відсутності обвинувального вироку відносно неї особисто, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

3. Апеляційну скаргу належить повернути з таких підстав.

3.1. Апеляційна скарга подана в інтересах особи, яка не була стороною провадження. І тому, в першу чергу, належить вирішити питання про право на апеляційне оскарження.

3.2. Щодо права на оскарження згідно з КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Особа, в інтересах якої захисник подала апеляційну скаргу, не є стороною в даній справі. Право на оскарження вироку на підставі угоди між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості відповідно до приписів п. 1, 2 ч. 4 ст. 394 КПК України належить виключно обвинуваченому, його захиснику, законному представнику і прокурору. Тому слід дійти висновку, що апеляційна скарга подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

3.3. Щодо реалізації права на оскарження із застосуванням загальних засад кримінального провадження, визначених у ст. 7 КПК України. Указані в п. 3.2. цієї ухвали спеціальні норми однозначно регулюють питання оскарження вироків на підставі угод про визнання винуватості.

Оскаржений вирок суду як акт правосуддя не містить прізвища особи, в інтересах якої подана апеляційна скарга. Питання її вини не розглядалось і не вирішувалось.

Твердження апелянта щодо створення преюдиціальності та встановлення судовим рішенням винуватості особи, яка не була обвинуваченою в цьому провадженні, не відповідають змісту вироку і є припущенням.

Окрім того, ця особа не позбавлена права і законних можливостей захистити себе від обвинувачень, якщо такі будуть щодо неї висунуті і розглядатимуться в інших провадженнях.

3.4. Апеляційна скарга, окрім того, що подана особою, яка не може оскаржувати дане рішення, також містить вимоги, які не корелюються з підставами оскарження вироку на підставі угоди про визнання вини (п. 1, 2 ч. 4 ст. 394 КПК України).

Реалізація цих можливостей належить прокурору і обвинуваченому в провадженні.

У силу того, що апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу, то її належить повернути на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, а не відмовити у відкритті апеляційного провадження відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_8 належить повернути як таку, що подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 399 КПК України апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , на вирок Івано-Франківського міського суду від 05.04.2024 щодо обвинуваченого ОСОБА_7 повернути.

Копію даної ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_3