ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/767/24 Справа № 180/647/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000002 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2023 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 та закрито дане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, встановленого ст. 219 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), після повідомлення особі про підозру, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Цивільний позов управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області залишено без розгляду.

Ухвалюючи оскаржене судове рішення суд першої інстанції виходив з наступного.

10.01.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК.

01.03.2022 заступником начальника СВ відділу № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 зупинено досудове розслідування та оголошено ОСОБА_7 в розшук.

25.04.2022 досудове розслідування було відновлено і 26.04.2022 завершено.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 направлено до суду 02.05.2022.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03.10.2022 скасовано постанову заступника начальника слідчого відділення від 01.03.2022 про зупинення досудового розслідування та оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_7 .

У вказаній ухвалі суд зазначає, що постанова від 01.03.2022 про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного є безпідставною, прийнятою з порушенням норм кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК 10.01.2022, з урахуванням строку зупинення кримінального провадження з 18.01.2022 по 07.02.2022 у зв`язку із хворобою підозрюваного ОСОБА_7 , досудове розслідування мало бути закінчено 30.03.2022.

Проте, обвинувальний акт направлений до суду лише 02.05.2022, тобто після завершення строку досудового розслідування, встановленого ст. 219 КПК.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Під час підготовчого судового засідання захисником в порядку ч. 2 ст. 303 КПК подано скаргу про скасування постанови про зупинення досудового розслідування від 01.03.2022. Суддею зазначену скаргу прийнято до розгляду та задоволено, а саме: визнано незаконною та скасовано постанову заступника начальника СВ від 01.03.2022, якою зупинено досудове розслідування та оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_7 .

Вважає, що суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області розглянула скаргу про скасування постанови про зупинення досудового розслідування від 01.03.2022, яку подано в порядку ч. 2 ст. 303 КПК на стадії підготовчого судового засідання поза межами своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК зазначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, зокрема рішення слідчого про зупинення досудового розслідування підозрюваним, його захисником.

Як встановлено з приписів статей 303, 304 КПК рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування можуть бути оскаржено лише під час досудового розслідування, однак стороною захисту на стадії досудового розслідування зазначена скарга не подавалась, а подано скаргу вже на стадії підготовчого судового засідання посилаючись на ч. 2 ст. 303 КПК в якій зазначено про інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора.

Вважає, що суддя поза межами своїх повноважень прийняла дану скаргу до розгляду та задовольнила її у підготовчому судовому засіданні, тим самим істотно порушила вимоги кримінального процесуального закону, що призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Крім того, відповідно до вимог змісту ухвали, передбачених у ч. 1 ст. 372 КПК, в мотивувальній її частині зазначається встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Так, у підготовчому судовому засіданні, суддею в порушення ст. 372 КПК в мотивувальній частині ухвали зазначено, що оперативно-розшукова справа відносно ОСОБА_7 не заводилась та інформація про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні до ЄРДР не вносилась, однак зазначена інформація судом не перевірялась та не відповідає дійсності.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, суд безпосередньо не дослідив усіх доказів щодо перебігу строку досудового розслідування, що свідчить про істотне порушення судом вимог ст. 23, 94 КПК щодо необхідності безпосереднього дослідження доказів.

Прокурор зазначає, що 10.01.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру; 18.01.2022 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено у зв`язку з хворобою підозрюваного та відновлено 07.02.2022 у зв`язку з одужанням останнього; 01.03.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 зупинено у зв`язку з оголошенням в розшук підозрюваного та відновлено 25.04.2022 у зв`язку зі встановленням місцезнаходження останнього.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 складений, затверджений та вручений обвинуваченому 29.04.2022, після чого 02.05.2022 направлений до суду, тобто за 20 днів до завершення строку досудового розслідування, встановленого ст. 219 КПК.

Вважає, що суд першої інстанції належним чином не перевірив всі обставини, які дають підстави для встановлення моменту закінчення строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні та дійшов передчасних висновків про необхідність закриття кримінального провадження із зазначених в оскарженій ухвалі мотивів.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу і з підстав, викладених в скарзі, просив її задовольнити.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилались на її безпідставність і просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У цьому кримінальному провадженні зазначені вимоги закону судом першої інстанції виконано в повній мірі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта...

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (в редакції Законів № 2147-VIII від 03.10.2017, № 2617-VIII від 22.11.2018, із змінами, внесеними згідно із Законом № 2201-IX від 14.04.2022, яка була чинна на час вчинення процесуальної дії).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (в редакції чинній на час виникнення процесуальних правовідносин).

Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 219 КПК, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею, крім випадків винесення такої постанови у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу(в редакції чинній на час виникнення процесуальних правовідносин і на даний час).

Питання щодо застосування положень ст. 219 КПК при визначенні строку досудового розслідування раніше неодноразово було предметом розгляду у судових рішеннях Верховного Суду. Так, у постанові колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - ККС ВС) від 15 вересня 2021 року сформульовано правовий висновок про те, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду. Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Аналогічні висновки щодо правильного застосування положень процесуального закону сформульовані ККС ВС також в постановах від 25.11.2021 у справі № 146/140/21, від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20, від 15.12.2021 у справі 483/911/20, від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20, від 16.01.2023 у справі № 635/7519/20, а також у пунктах 18-20 мотивувальної частини постанови Об`єднаної палати ККС ВС від 24.10.2022 у справі № 216/4805/20 та інших.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження 10.01.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК.

01.03.2022 заступником начальника СВ відділу № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 зупинено досудове розслідування та оголошено ОСОБА_7 в розшук у зв`язку з неможливістю встановити його місцезнаходження та ухиленням підозрюваного від органу досудового розслідування.

25.04.2022 досудове розслідування було відновлено і 26.04.2022 завершено.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 направлено до суду 02.05.2022.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 03.10.2022 скасовано постанову заступника начальника слідчого відділення від 01.03.2022 про зупинення досудового розслідування та оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_7 .

У вказаній ухвалі суд зазначає, що постанова від 01.03.2022 про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного є безпідставною, прийнятою з порушенням норм кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК 10.01.2022, з урахуванням строку зупинення кримінального провадження з 18.01.2022 по 07.02.2022 у зв`язку із хворобою підозрюваного ОСОБА_7 , досудове розслідування мало бути закінчено 30.03.2022.

Проте, обвинувальний акт направлений до суду лише 02.05.2022, тобто після завершення строку досудового розслідування, встановленого ст. 219 КПК.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, вважає їх законними та обґрунтованими з оглядну на наступне.

Апеляційним судом витребувані та, в межах предмета апеляційного перегляду дослідженні, матеріали досудового розслідування з яких слідує, що перед тим як винести рішення про зупинення досудового розслідування та оголошення у розшук підозрюваного у зв`язку з тим, що невідоме місце знаходження підозрюваного та він переховується від органа досудового розслідування, слідчий не вчиняв які-небудь дії до виклику підозрюваного. Так у матеріалах справи відсутні будь які повістки про виклик підозрюваного або його захисника для участі у слідчих, процесуальних діях.

В матеріалах досудового розслідування є постанова про зупинення досудового розслідування від 18 січня 2022 року у зв`язку з хворобою підозрюваного. Після видужання останнього сторона захисту самостійно повідомила про це сторону обвинувачення і надала відповідні документи, що такі обставини відпали і провадження було відновлено, що, на переконання апеляційного суду, не свідчить про ухилення підозрюваного.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з огляду на ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, котра ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність є персоніфікованою, у зв`язку з чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.

При з`ясуванні того, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

В даній справі, як слушно зауважує захист, відсутні будь які підтвердження того, що слідчий намагався викликати підозрюваного ОСОБА_7 телефоном, повістками про виклик, звертався з клопотанням про примусовий привід, звертався до захисника з метою встановити місцезнаходження підозрюваного, який вступив у справу 17.01.2022 про що слідству було достеменно відомо, в тому числі були відомі і контактні дані захисника.

Апеляційний суд погоджується, що мають ознаки формальності доручення на встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 , які датовані однією датою " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", проте мають різний строк виконання "20.03.2022 та 20.04.2022".

25.04.2022 досудове розслідування у провадженні було відновлене, у зв`язку з встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 , проте яким чином це відбулося не зрозуміло, оскільки відповідно до рапортів на виконання вказаних доручень оперативні працівники не могли його знайти.

Відповідно до копії акта проживання від 02.05.2022 ОСОБА_7 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю - ОСОБА_10 та дружиною - ОСОБА_11 , з початку війни нікуди не виїжджав.

Обставини, зафіксовані в акті проживання підозрюваного ОСОБА_7 спростовують відомості, викладені в рапортах працівників поліції, згідно з якими ознак того, що у вказаній квартирі хтось проживає відсутні і зі слів сусідів ОСОБА_7 давно не з`являвся. Проте письмові пояснення, начебто опитаних сусідів до рапортів не долучені.

Такі процесуальні маніпуляції сторони обвинувачення, колегія суддів вважає створенням умов для штучного продовження строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні після повідомлення особі про підозру. В той же час у матеріалах провадження відсутні логічні пояснення таким діям, а також неможливості звернутись з клопотання про продовження строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга прокурора ґрунтується на двох твердженнях, а саме, що суддя розглянув скаргу про скасування постанови про зупинення досудового розслідування від 01.03.2022, яку подано в порядку ч. 2 ст. 303 КПК на стадії підготовчого судового засідання поза межами своїх повноважень, оскільки на переконання прокурора, тільки слідчий суддя може прийняти таке рішення; а також, що у підготовчому судовому засіданні, суддею в порушення ст. 372 КПК в мотивувальній частині ухвали зазначено, що оперативно-розшукова справа відносно ОСОБА_7 не заводилась та інформація про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні до ЄРДР не вносилась, однак зазначена інформація судом не перевірялась та не відповідає дійсності.

Зазначені доводи апеляційної скарги прокурора апеляційний суд відхиляє, як необґрунтовані, оскільки з технічної фіксації судового засідання слідує, що суд першої інстанції під час розгляду скарги захисника витребував матеріали досудового розслідування з метою перевірки доводів, викладених в скарзі захисника та для прийняття обґрунтованого судового рішення, тому судом дослідженні відповідні обставини і повторно ці обставини і документи дослідженні в суді апеляційної інстанції.

Стосовно повноважень суду щодо розгляду скарги сторони захисту на постанову слідчого про зупинення досудового розслідування, то на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції діяв на підставі та в межах своїх повноважень, з огляду на таке.

Стаття 303 КПК не обмежує повноважень суду щодо розгляду таких скарг на стадії судового розгляду, а виходячи з положень ч. 2 ст. 303 КПК, відповідно до яких, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу, то повноваження суду ширше за повноваження слідчого судді на стадії досудового розслідування.

Більше того, обмеживши сторони права на апеляційне оскарження певних ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, законодавець передбачив інший механізм висловлення незгоди із рішеннями слідчого судді. За приписами ч. 3 ст. 309 КПК на ухвали слідчого судді, які не оскаржуються під час досудового розслідування, можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Суд, отримавши такі заперечення, має їх розглянути під час підготовчого провадження або під час судового розгляду, в залежності від характеру поставленого питання, і прийняти вмотивоване рішення. Верховний Суд вже неодноразово зазначав, що суд, який розглядає обвинувачення по суті, наділений повноваженнями досліджувати усі обставини для вирішення питань, важливих для виконання його завдань (постанова ККС ВС від 06 червня 2023 року у справі № 489/6721/21 (провадження № 51-4081км22)).

За висновком об`єднаної палати ККС ВС, неприйняття судом першої інстанції до розгляду під час підготовчого судового засідання висловлених прокурором заперечень на ухвалу слідчого судді про скасування постанови слідчого про зупинення досудового розслідування та ненадання відповідей на доводи такого заперечення не лише не ґрунтуються на положеннях чинного кримінального процесуального закону, але й суперечать положенням ч. 3 ст. 309 КПК України (постанова об`єднаної палати ККС ВС від 13 лютого 2023 року у справі № 932/8842/20 (провадження № 51-5954кмо21)).

У постанові від 18 липня 2023 року (справа № 760/2468/22, провадження № 51-2937км23) ККС констатував, що суд першої інстанції повинен перевірити доводи сторін, які стосуються їхньої незгоди із ухвалами слідчих суддів, що не підлягають окремому апеляційному оскарженню. Колегія суддів наголосила, що ненадання відповідей на доводи такого заперечення не лише не ґрунтуються на положеннях чинного кримінального процесуального закону, але й суперечать положенням ч. 3 ст. 309 КПК.

Суд вважав, що сторони кримінального провадження мають можливість оспорити обґрунтованість ухвали слідчого судді, про яку йдеться у цій справі, що, власне, і було зроблено під час підготовчого судового засідання у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК. Суд зобов`язаний належним чином розглянути ці заперечення та прийняти рішення по суті питання, ґрунтуючись на власній оцінці обставин провадження. У цьому провадженні цього зроблено не було.

Отже, за практикою суду касаційної інстанції суд має належно перевірити заперечення учасника провадження на рішення, ухвалені слідчим суддею під час досудового розслідування, які не є предметом самостійного апеляційного оскарження.

Тобто суд першої інстанції має повноваження розглянути таку скаргу на стадії підготовчого провадження навіть у випадку, коли вона вже була предметом судового контролю слідчим суддею на стадії досудового розслідування і по ній вже постановлена ухвала слідчого судді.

Таким чином, таке обмежувальне тлумачення прокурором приписів ст. 303 КПК, яке по суті позбавляє права сторону захисту поставити питання про законність та обґрунтованість постанови слідчого про зупинення досудового розслідування, не ґрунтується на положеннях кримінального процесуального закону, а рішення суду прийняте з належним виконанням вимог ст. 314-315 КПК.

У цьому ж кримінальному провадженні сторона захисту дізналась про наявність оскарженої постанови під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, яке тривало один день - 29.04.2022, в цей же день складений обвинувальний акт та 02.05.2022 скерований до суду. Тому сторона захисту не мала і фактичної можливості оскаржити вказане рішення слідчого на стадії досудового розслідування, у зв`язку з чим відповідні доводи прокурора також є неприйнятними.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 не відносяться до тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за наслідками апеляційного розгляду суд доходить висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, яка не підлягає скасуванню з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, а відтак судове рішення слід залишити без змін, а скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, встановленого ст. 219 КПК після повідомлення особі про підозру, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4