Справа № 195/764/24
У Х В А Л А

іменем України

17.05.2024 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Слідчий суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ ВП №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000107 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, відомості про який 10.05.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженого з повноважним прокурором, у якому просить накласти арешт на майно, визнане речовим доказом відповідно до постанови слідчого від 10.05.2024 року, а саме: предмет за зовнішніми ознаками схожим на штик-ніж у чохлі, який упаковано до спеціального пакету WAR 1588144.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпорядження, користування та відчуження майном визнаним речовим доказом згідно постанови слідчого у кримінальному провадженні №0000107, предмет за зовнішніми ознаками схожим на штик-ніж у чохлі, який поміщений до спеціального пакету WAR 1588144.

Необхідність накладення арешту слідчий обґрунтовує тим, що слідчим відділенням ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000107 від 10.05.2024 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

10.05.2024 року приблизно об 12:00 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , де у останнього під час проведення перевірки на причетність до вчинення кримінального правопорушення було виявлено предмет схожий на штик-ніж.

10.05.2024 відділенням поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000107 за правовою кваліфікацією ч.2 ст.263 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 10.05.2023 на лінію «102» надійшло повідомлення (дане повідомлення зареєстровано до журналу ЄО за №2408 від 10.05.2024), від громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про незаконне проникнення до іншого володіння особи, де під час реагування нарядом поліції на вказаний виклик, а саме проникнення до іншого володіння особи, а саме до господарського приміщення (сараю) по АДРЕСА_1 , на території вказаного домоволодіння було виявлено чоловіка, який в наступному назвався громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На запитання працівників поліції про наявність заборонених речей ОСОБА_5 повідомив що має у власних речах ніж. Після внесення відповідних відомостей до ЄРДР, в ході проведення огляду ділянки місцевості, розташованої в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 добровільно надав слідчому для огляду в присутності понятих предмет схожий на штик-ніж, котрий останній дістав із-за поясу одягнених штанів. В ході провденого огляду слідчим було вилучено:

- предмет схожий на штик ніж в чохлі, який упаковано до сейф пакету WAR1588144;

- два сліди папілярних ліній з поверхні клинка штик ножа, які упаковано до паперового конверту НПУ.

Таким чином речовими доказами в кримінальному провадженні є:

1) ніж за зовнішніми ознаками схожий на штик-ніж до автомату ОСОБА_7 , який поміщений до спеціального пакету WAR 1588144.

2) два сліди папілярних ліній з поверхні клинка штик ножа, які упаковано до паперового конверту НПУ.

Вилучений металевий предмет схожий на штик ніж, який за зовнішніми ознаками схожий на штик-ніж до автоматичної зброї слідчим визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, організовано проведення відповідних експертиз.

Рішення про тимчасове вилучення речей та предметів обґрунтовується тим, що відповідно до ст. 167 КПК України є достатньо підстав вважати, що вони зберегли на собі сліди злочину (п.1 ч.1 ст.167 КПК України). Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду, обшуку.

Вищевказане майно, є об`єктами матеріального світу, що відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Обставини встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існує обґрунтована необхідність застосування заборони користування вказаним майном, незастосування заборони може призвести до його приховування, пошкодження, псування, використання у протиправний спосіб та неможливість іншими шляхами, окрім застосування арешту, забезпечити незмінність слідової картини на речових доказах.

У загальному підсумку, реалізація ризиків вказаних дій призведе до зміни слідової картини, яку зберігає на собі вищезазначене майно, визнане речовими доказами у провадженні, неможливості досягнення мети кримінального провадження в наступному.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення буде досягнуто мети його застосування, а саме забезпечення проведення експертизи, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, що матимуть на меті ухилення від притягнення до визначеної законом відповідальності.

Правова підстава арешту майна (ч.2 ст.170 КПК України): збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання про арешт майна.

Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши прокурора, слідчого, перевіривши матеріали досудового розслідування, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі Закону),- арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

10.05.2024 року слідчим винесено постанову про залучення та визнання речовими доказами речей.

Слідчим додано до матеріалів даного клопотання про арешт майна наступні копії документів: витяг з ЄРДР від 10.05.2024; постанову про визначення слідчої групи від 10.05.2024; рапортами О/у СКП ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області; протокол огляду від 10.05.2024; постанову про визнання предметів речовими доказами та залучення їх до кримінального провадження від 10.05.2024.

Вищевказане майно, є об`єктами матеріального світу, що відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі його сліди, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Обставини встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існують підстави вважати, що незастосування заборони користування вказаним майном призведе до його приховування, пошкодження, псування, продовження використання їх у протиправний спосіб та неможливість іншими шляхами, окрім застосування арешту забезпечити незмінність слідової картини на них.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи переважання інтересів суспільства у розкритті кримінального правопорушення над негативними наслідками арешту майна для інших осіб, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилученого майна та іншого майна визнаного речовим доказом, право на відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном підлягає тимчасовому обмеженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.103,110,167,170-173,309-310,369,371-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000107 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, відомості про який 10.05.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на майно, визнане речовим доказом відповідно до постанови слідчого від 10.05.2024 року, а саме: предмет за зовнішніми ознаками схожим на штик-ніж у чохлі, який упаковано до спеціального пакету WAR 1588144.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпорядження, користування та відчудження майном визнаним речовим доказом згідно постанови слідчого у кримінальному провадженні №0000107, предметом за зовнішніми ознаками схожим на штик-ніж у чохлі, який поміщений до спеціального пакету WAR 1588144.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_1

17.05.2024