Справа № 588/2637/23
Провадження № 1-кп/588/44/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302від 19.12.2023відносно,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Криничне Тростянецького району Сумської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, яка не працює, заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7

У С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що 10.12.2023 близько 9 год. ОСОБА_3 прийшла у гості до своєї матері ОСОБА_8 у господарство, яке розташоване по АДРЕСА_3 та вирішила викрасти грошові кошти з банківського рахунку співмешканця матері ОСОБА_7 про пароль доступу до аккаунту «Приват24» якого вона була обізнана.

Реалізуючи свій прямий корисливий умисел спрямований на викрадення грошових коштів ОСОБА_3 10.12.2023, близько 14 год. 30 хв., увівши у оману ОСОБА_7 щодо того, що хоче скористатись його мобільним телефоном для телефонної розмови, з дозволу останнього взяла вказаний мобільний телефон та відійшла за будинок зазначеного господарства.

Діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану ОСОБА_3 10.12.2023, близько 14 год. 41 хв. через мобільний додаток «Приват24» здійснила переказ грошових коштів з універсальної (кредитної) банківської картки ОСОБА_7 № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) АТ КБ «Приватбанк» на власний банківський рахунок у АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 на суму 15 050,00 грн, вчинивши таємне викрадення вказаних грошових коштів, чим завдала потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.

Після цього ОСОБА_3 повернула мобільний телефон ОСОБА_7 та залишила зазначене господарство, отримавши доступ до викрадених грошових коштів, які стала витрачати на власні потреби.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Визнавши на підставі частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та потерпілим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їхньої позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку прокурора, суд обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, а також матеріалів, що стосуються вирішення питання цивільного позову.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , за пред`явленим їй обвинуваченням за ч. 4 ст. 185 КК України винуватою себе визнала повністю та погодилася з його правовою кваліфікацією, не оспорила обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду пояснила, що 10.12.2023 вона прийшла у гості до своєї матері у АДРЕСА_1 , взяла телефон у співмешканця матері ОСОБА_7 та перерахувала з його рахунку на свій рахунок кошти у розмірі 15000 грн, які в подальшому витратила на придбання телефону та продуктів харчування. Завдану шкоду частково відшкодувала, а саме повернула потерпілому 500 грн. У вчиненому щиро розкаюється.

Показання обвинуваченої щодо скоєння кримінального правопорушення не містять протиріч і підтверджують повністю обставини пред`явленогообвинувачення.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до тяжких злочинів, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченої, яка не працює, раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Як пом`якшуючі покарання обставини, суд, відповідно до статті 66 КК України, визнає щире каяття обвинуваченої, яка висловила критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність, активне сприяння у розкритті злочину, оскільки вона добровільно своїми активними діями надавала допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального правопорушення, що мають істотне значення для повного його розкриття, а також часткове добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує також вимоги ст. 65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити у межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Разом з тим, зважаючи на досудову доповідь органу пробації в якій зазначено про середній ризик вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення та можливість її виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк, суд вважає можливим виправлення обвинуваченої без відбування покарання, тому наявні правові підстави для звільнення ОСОБА_3 , на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй, іспитовий строк тривалістю один рік. При цьому на період дії іспитового строку необхідно покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Потерпілим ОСОБА_7 у порядку передбаченому ст. 128 КПК України, у справі заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Зокрема потерпілий у позовній заяві просить суд стягнути з обвинуваченої на його користь шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 15000 грн 00 коп.

У судовому засіданні ОСОБА_7 заявлений позов підтримав та повідомив, що обвинувачена йому відшкодувала 500 грн, тому просить стягнути з ОСОБА_3 шкоду в розмірі 14500 грн.

Обвинувачена визнала цивільний позов.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого суд враховує таке.

Згідно виписки по картці/рахунку відкритому в АТ КБ «Пприватбанк» на ім`я ОСОБА_7 10.12.2023 о 14 год. 41 хв. з рахунку потерпілого на рахунок обвинуваченої було перераховано кошти в розмірі 15050 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи установлені судом обставини про те, що обвинувачена викраденням коштів завдала потерпілому матеріальну шкоду, частину якої відшкодувала в ході судового розгляду, тому цивільний позов підлягає задоволенню межах невідшкодованої суми коштів.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7, 349, 368-374, 392, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 : зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ) кошти на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 14500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1