ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1356/24 Справа № 183/1000/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крива Пустош Братського району Миколаївської області, громадянина України, із вищою освітою, військовослужбовця, на даний час проходить військову службу на посаді командира роти вогневої підтримки ВЧ НОМЕР_1 у військовому званні «лейтенант», не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 5 ст. 426-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0001060, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА :

За ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року, обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 5 ст. 426-1 КК України, повернутий прокурору.

Суд першої інстанції суд дійшов висновку, що у вказаному обвинувальному акті потерпілою стороною зазначена лише ОСОБА_11 , однак акт не містить відомостей про потерпілого ОСОБА_12 , що суперечить положенням ч. 2 ст. 291 КПК України. Викладені обставини є невідповідністю п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) є самостійними частинами обвинувального акту.

В апеляції:

- прокурор просить ухвалу скасувати та обвинувальний акт з додатками направити до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала є необґрунтованою та невмотивованою, не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Вказує, що реєстр матеріалів кримінального провадження, який надано до суду разом з обвинувальним актом, містить відомості про вручення пам`ятки та допит потерпілого ОСОБА_12 від 18.05.2022 року. Водночас, 05.10.2023 року потерпілою у вказаному кримінальному провадженні визнана ОСОБА_11 , дружину потерпілого, оскільки останній 23.01.2023 року під час виконання бойових завдань у складі підрозділу зник безвісти. Станом на дату завершення досудового розслідування, підготовчого судового засідання встановити місцезнаходження ОСОБА_12 не вдалось.

Зазначає, що прокурор, станом на дату закінчення досудового розслідування та підготовчого судового засідання не мав можливості з об`єктивних причин повноцінно забезпечити участь ОСОБА_12 у процесі (проводити слідчі, процесуальні дії, ознайомити його з матеріалами кримінального провадження, вручити копію обвинувального акту, тощо).

Звертає увагу на те, що зазначені судом першої інстанції формальні недоліки не є перешкодою для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Заслухавши прокурора, яка підтримав вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити, захисника та обвинуваченого, які кожен окремо та разом просили відмовити у задоволенні апеляції, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Як вбачається з обвинувального акта, він містить всі необхідні відомості, передбачені вимогами п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема в ньому вказані анкетні відомості потерпілої (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Повертаючи обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001060 щодо ОСОБА_6 ,, суд першої інстанції послався на те, що у вказаному обвинувальному акті потерпілою стороною зазначена лише ОСОБА_11 , однак акт не містить відомостей про потерпілого ОСОБА_12 ..

Проте такий висновок не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є помилковим.

В судовому засіданні судом першої інстанції було встановлено, що 23.01.2023 року під час виконання бойового завдання потерпілий сержант ОСОБА_12 зник безвісти.

На підтвердження зазначеного, матеріали провадження містять рапорт командира батальйону та доповідь командира ВЧ за фактом зникнення військовослужбовця ВЧ сержанта ОСОБА_12 від 30.01.2023 року, що й зумовило сторону обвинувачення 05.10.2023 року визнати потерпілою у цьому кримінальному провадженні дружину потерпілого ОСОБА_12 - ОСОБА_11 , що відповідає та узгоджується з приписами ч. 6 ст. 55 КПК України.

Тобто, станом на 31.01.2024 року, а саме на час повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів провадження його учасникам, ознайомлення ними з цими матеріалами та затвердження прокурором обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_12 є безвісті зниклим через виконання бойового завдання, у зв`язку з чим, на підставі зазначеної вище норми закону, залучена у якості потерпілої його дружина, а тому не зазначення ОСОБА_12 у обвинувальному акті у якості потерпілого не є таким недоліком, який перешкоджає суду першої інстанції призначити судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 ..

За наведених обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати обґрунтованим, а викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню прокурору обвинувального акту, колегія суддів вважає такими, що не відповідають зазначеним вище нормам закону, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та такі висновки не ґрунтуються на кримінальних процесуальних нормах закону, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржена ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий розгляд у суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу суду скасувати з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 5 ст. 426-1 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4