Справа №573/1716/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/731/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми матеріали кримінального за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 16лютого 2021року,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Сумського апеляційного суду перебувають матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 16 лютого 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку суду та заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Апеляційний розгляд даного провадження було призначено на 13 год. 00 хв. 02 травня 2024 року, однак, до його початку апелянтом - захисником засудженого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 було подано заяву, в якій останній заявляє відвід судді ОСОБА_3 з посиланням на те, що вказаний суддя перебував у складі колегії суддів, яка розглядала апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 16 лютого 2021року, тобто, цей суддя висловив свою думку стосовно зазначеного останнім питання.

При цьому, захисник у поданій заві просив розглянути питання заявленого ним відводу судді ОСОБА_3 розглядати без його участі.

Прокурор, також, звернувся до суду з заявою, в якій просив відвід судді ОСОБА_3 розглянути за його відсутності, з зазначенням того, що при вирішенні вказаного питанні покладається на розсуд суду.

З врахуванням вказаних обставин, а також того, що при розгляді заяви про відвід судді участь учасників даного провадження не є обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість вирішення даного питання у їх відсутність.

А тому, перевіривши матеріали даного провадження та доводи заявленого судді ОСОБА_3 відводу, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, положеннями ст. ст. 1,2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судова влада в Україні відповідно конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, а суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно ч. 1 ст. 7 цього Закону кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону, що також закріплено і в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 2 КПК України, одними із завдань кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а згідно п. 81 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2005 року «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» у сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу».

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів також викладені у рішеннях ЄСПЛ (зокрема, справа «Мироненко та Мартиненко проти України» (MironenkoandMartenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10 грудня 2009 року, п. 66, 69, 70), згідно яких наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді. У справі «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року, заява № 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною» (п. 52).

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27 липня 2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, а у п. 2.5 цих принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При цьому підлягає задоволенню відвід судді від участі в розгляді справи, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Коментарем до ст. 15 Кодексу суддівської етики, роз`яснено, що суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється у ефективному відправленні судочинства і виступає мірою реалізації завдань справедливого суду. При цьому, здійснюючи розгляд справ ЄСПЛ констатував, що «…сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків; сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що в розумної людини, на її погляд, вони викликають побоювання стосовно упередженості суду, що має підґрунтя на певних обставинах» (рішення ЄСПЛ від 26 вересня 2019 року у справі «Іліє проти Румунії» (Ilie v. Romania), заява № 26220/10), тому суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності.

Аналізуючи зазначені вимоги закону, колегія суддів дійшла переконання, що головною метою відводу/самовідводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод). При цьому «незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається не на користь власних інтересів суддів, а на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано» (Висновок № 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

На даний час, у вказаному кримінальному провадженні в апеляційному порядку захисником засудженого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 оскаржується ухвала Білопільського районного суду Сумської області від 16 лютого 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку суду та заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, за поданою захисником засудженого адвокатом ОСОБА_7 апеляційною скаргою.

При цьому, на вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу 24 лютого 2021 року, з порушенням, як було встановлено, визначеного законом строку на апеляційне оскарження і питання про його поновлення не порушував. Зазначені обставини стали підставою для прийняття суддею судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду ухвали від 17 березня 2021 року про повернення апелянту поданої ним скарги, яке захисником було оскаржено в касаційному порядку.

За результатом поданої захисником ОСОБА_7 касаційної скарги на ухвалу Сумського апеляційного суду від 17 січня 2021 року, Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду 28 листопада 2023 року своїм рішенням скасував ухвалу Сумського апеляційного суду від 17 березня 2021 року та призначив новий судовий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Для розгляду даного кримінального провадження автоматизованою системою документообігу було визначено склад колегії головуючий суддя ОСОБА_2 , судді ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та призначено його до апеляційного розгляду.

Проте, з матеріалів цього провадження вбачається, що ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 16 лютого 2021 року було оскаржено в апеляційному порядку і засудженим ОСОБА_6 ..

За результатом апеляційного розгляду, ухвалою колегії суддів від 19 липня 2023 року постановлено рішення про скасування, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, ухвали Білопільського районного суду Сумської області від 16 лютого 2021 року в частині відмови засудженому у задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання. Постановлено в цій частині нову ухвалу, якою відмовлено засудженому ОСОБА_6 у задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. ЗУ №838-VІІІ від 26 листопада 2015 року).

Дане рішення було постановлено у складі колегії головуючий суддя ОСОБА_8 , судді ОСОБА_9 , ОСОБА_3 .

З врахуванням вищезазначених обставин, за наявності того, що суддя ОСОБА_3 вже висловив свою правову позицію щодо поданого засудженим клопотання у прийнятому апеляційним судом 19 липня 2023 рокурішенні, будь-який сценарій вирішення питань, порушених захисником ОСОБА_7 в апеляційній скарзі у даному провадженні дійсно може викликати як у сторін кримінального провадження, так і у суспільства в цілому (розумного спостерігача) сумніви та побоювання стосовно неупередженості судді і породити легітимні сумніви щодо його безсторонності.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що доводи, які зазначені захисником, як підстава для відводу судді ОСОБА_3 , згідно приписів п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 1 ст. 76 КПК, є такими, що об`єктивно виключають його участь в апеляційному розгляді цього провадження.

За таких обставин, з метою дотримання прав засудженого та його захисника на справедливий суд, застосовуючи чинне національне законодавство України, усталену судову практику ЄСПЛ щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення суб`єктивного і об`єктивного критеріїв неупередженості (безсторонності) суду, з метою виключення будь-яких можливих сумнівів у стороннього спостерігача (сторін судового провадження) в об`єктивності та неупередженості суддів апеляційного суду, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву захисника ОСОБА_7 щодо відводу судді ОСОБА_3 , враховуючи те, що зазначений суддя приймала участі у складі колегії суддів, яка висловила свою позицію щодо поданого засудженим клопотання.

Керуючись ст. 75 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити заяву захисника ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_3 при розгляді матеріалів кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 16 лютого 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку суду та заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Передати матеріали даного провадження на новий автоматизований розподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4