233 Справа № 233/1845/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069 від 17 лютого 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, працездатний, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Димитрів Донецької області, є громадянкою України, має середню освіту, заміжня, має на утримані одну малолітню дитину, працездатна, не працює, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт надійшов до суду 27 березня 2024 року та відповідає вимогам КПК України.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, враховуючи, що угоди відповідно до ст.ст. 468-469 КПК України не укладалось, підстав для закриття провадження, для повернення обвинувального акту прокурору або для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.

Проти відкритого судового розгляду учасники судового провадження не заперечували.

Обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом роз`яснено зміст ч. 2 ст. 31 КПК України щодо права заявити клопотання про розгляд кримінального провадження судом колегіально у складі трьох суддів, після чого такого клопотання ними заявлено не було.

Враховуючи викладене в сукупності, суд вважає за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.

Вважаю, що з огляду на дії на території України режиму воєнного стану, з метою забезпечення безпеки учасників судового розгляду та оперативності кримінального судочинства, задля забезпечення можливості участі обвинуваченого, захисника, потерпілої та прокурора судовому засіданні, є підстави для постановлення ухвали про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Крім того, прокурором заявлене клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, зважаючи на існування ризиків, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Наполягав, що більш м`які заходи забезпечення кримінального провадження не будуть дієвими.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що не має наміру будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що, на його думку, ризики, зазначені ним, надумані і не підтверджуються належними і допустимими доказами. З огляду на характеристику особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки та постійне місце проживання, відсутні підстави вважати, що він будь-яким чином буде перешкоджати кримінальному упровадженню. Але навіть якщо суд визнає, що певні ризики існують, для запобігання ним буде достатнім обрання відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_7 при вирішенні клопотання поклалися на розсуд суду.

Суд, вислухавши учасників судового провадження дійшов такого висновку.

Під час досудового розслідування кримінального провадження відповідно до ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2024 року відносно підозрюваного на той час ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17 квітня 2024 року включно, а також визначено заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 94440 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, тощо.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, не даючи оцінки жодному доказу, зібраному у справі, вважає за доцільне обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, беручі до уваги наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик переховування від суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк до дванадцяти років, може бути визнане обвинуваченим більш небезпечним, ніж втеча, у зв`язку з чим запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повний та всебічний розгляд кримінального провадження у суді.

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження злочинної діяльності, що підтверджується тим, що обвинувачений ніде офіційно не працює, на життя заробляв тимчасовими заробітками, а також розповсюдженням психотропних речовим шляхом розміщення так званих закладок.

В той же час суд вважає, що ризики, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в своєму клопотанні, не доведені, оскільки, по-перше, прокурором не обґрунтовано, як пов`язана ймовірна можливість знищення обвинуваченим невизначених речей і документів з тим, що до теперішнього часу не встановлено особу, яка залишала йому особливо небезпечні психотропні речовини; по-друге, відсутні підстави вважати, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки доказів того, що ОСОБА_6 вже вчиняв такі спроби або готувався до цього суду не надано.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_6 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З огляду на характеристику особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має стійкі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, стабільного офіційного доходу не має, суд вважає за можливе визначити йому розмір застави у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 94440 гривень, поклавши на нього певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, що буде достатнім стимулом для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків у разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 177, 182, 183, 372, 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

По кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000069 від 17 лютого 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на 25 квітня 2024 року о 09-45 год.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, захисників та обвинувачених.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченогоОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)»строком до 13 червня 2024 року включно.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків, у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 94440 (дев`яносто чотири тисячі чотириста сорок) гривень.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- прибувати до суду для участі в судових засіданнях або брати участь в судових засідання дистанційно;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави - 2 (два) місяці з дня її внесення.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати в режимі відеоконференції під час трансляції з ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» та із застосуванням власних технічних засобів прокурора та захисників через доступ до підсистеми відеоконференцзв`язку в електронному кабінеті електронного суду.

Доручити відповідальному працівнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» забезпечити проведення відеоконференції в приміщенні установи та участь в ній обвинуваченого ОСОБА_6 та вручити йому пам`ятку про права та обов`язки обвинуваченого.

Обов`язок забезпечення проведення відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів покласти на прокурора та захисників.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала в частини продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1