ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/1466/14-к Номер провадження 11-кп/814/679/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000052, за апеляційною скаргою прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 квітня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 та звільнено обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калюженці, Срібнянського району, Чернігівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, інваліда 1 групи, раніше не судимого,

від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України та закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 00000052 від 31.01.2013, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Залишено без розгляду цивільні позови старшого прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення прокуратури Полтавської області та потерпілого ОСОБА_9 .

Вирішено долю речових доказів.

Відповідно до обвинувального акта, обвинувачений ОСОБА_7 31 січня 2013 року близько 17 години 30 хвилин, керуючи транспортним засобом Mercedec-Benz Vito реєстраційний номер НОМЕР_1 на 153 кілометрі автодороги Київ-Харків в напрямку Києва, перевозячи пасажирів, під час складних погодних умов, не врахував дорожньої обстановки під час вибору безпечної швидкості руху, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, що призвело до втрати контролю над автомобілем та виїзду на смугу зустрічного руху, де сталося зіткнення з транспортним засобом Volvo державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом Шмітц державний номерний знак НОМЕР_3 який рухався в зустрічному напрямку під керуванням водія ОСОБА_10 . У результаті вказаної дорожньо-транспортної приходи пасажири автомобіля Mercedec-Benz Vito реєстраційний номер НОМЕР_1 :

ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді забитих ран обличчя, перелому другого пальця лівої кисті, субарахноїдального крововиливу правої скроневої ділянки головного мозку та верхньої поверхні мозочку, крововиливів в шлуночки головного мозку, перелому кісток основи черепу, перелому лівої ключиці, перелому груднини, розриву міжхребцевого зчленіння на кордоні шийного та грудного відділів хребта, розривів печінки, переломів 2-4 ребер зліва та 1-7 ребер зліва, переломів 2-6 ребер справа та 1-7 ребер справа, розривів селезінки,чисельних саден, кровопідтіків тіла, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх спричинення, від яких помер 31 січня 2013 року.

ОСОБА_12 , отримала тілесні ушкодження у вигляді забійних ран лобно-скроневої ділянки праворуч, на обличчі ліворуч, вдавленого скалкового перелому лобної та скроневої кісток праворуч, крововиливу під тверду мозкову оболонку лобної, скроневої, тім`яної долей лівої півкулі з розповсюдженням на передню і середню черепно-мозкові ямки зліва, крововиливів під м`яку мозкову оболонку по конвекситальній поверхні лобної, скроневої, тім`яної долей лівої півкулі, по конвекситальній поверхні лобної та скроневої долей правої півкулі з розповсюдженням на базальну поверхню скроневої долі, вогнища деструкції з дрібними крововиливами в товщі лобної та скроневої долей правої півкуль, в товщі лобної, скроневої, тім`яної долей лівої півкулі, вогнища деструкції у речовині стовбуру головного мозку, крововиливів в міжхребетні м`язи 5-8-го міжреберній праворуч від середньо-пахвинної лінії до біляхребтової, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя як в момент спричинення, так і за наслідками, та від яких помер 28 квітня 2013 року.

ОСОБА_13 , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку тяжкого ступеню та переломом основи черепу з краніолицьовою травмою, субдуральною гематомою правої потиличної ділянки, переломом верхньої щелепи по Ле-Фор 3 зі зміщенням уламків, переломом нижньої щелепи справа, полігемосинуситу, травматичного САК, застійного диску правого зорового нерву, пара- орбітальних гематом з крововиливами в білкові оболонки очей, перелому кісток носу та травматичного шоку, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент спричинення.

Приймаючи рішення про звільнення від кримінальної відповідальності, суд врахував, що кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим 31.01.2013, перебіг строків давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не переривався, оскільки, останній не ухилявся від суду, а тому на час повторного розгляду справи у Пирятинському районному суді Полтавської області 10-річний термін притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності завершився 01.02.2023, тому суд вважав за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 286 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, та дійшов висновку, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 286 КК України підлягає закриттю.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу районного суду у зв`язку з неповнотою судового рішення, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що 04.06.2019 ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області провадження у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 було зупинено на підставі ст. 335 КПК України у зв`язку із хворобою останнього, до повного видужання та можливості самостійно рухатися і розмовляти.

Вказує, що вказане рішення було прийнято на підставі клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 про зупинення розгляду справи до повного видужання та можливості самостійно рухатися і розмовляти, оскільки ОСОБА_7 був госпіталізований на стаціонарне лікування.

Зазначає, що для прийняття такого рішення суд повинен був направити запит до лікувальної установи для отримання інформації про діагноз та тривалість лікування обвинуваченого ОСОБА_7 , але з часу зупинення розгляду кримінального провадження та до його відновлення, судом першої інстанції жодного разу не було направлено до лікувальних установ запитів з метою з`ясування стану здоров`я ОСОБА_7 і суд вів переписку щодо стану здоров`я лише з адвокатом обвинуваченого ОСОБА_8 .

Вказує, що 24.03.2023 Пирятинський районний суд, на підставі ст. 335 КПК України відновив кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 286 КК України на підставі клопотання захисника ОСОБА_8 від 22.03.2023 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, а не підстав повного видужання обвинуваченого.

Зазначає, що після відновлення судового розгляду в даному кримінальному провадженні прокурором було заявлено клопотання про призначення судово-медичної експертизи для визначення стану здоров`я обвинуваченого та його можливості брати участь у судовому провадженні, але, місцевий суд відмовив в задоволенні клопотання та задовольнив клопотання захисника про закриття кримінального провадження.

Вказує, що судом наголошено, що ухвалу про зупинення ніхто не оскаржував, але в самій ухвалі від 04.06.2019 в резолютивній частині зазначено, що ухвала оскарженню не підлягає.

Зазначає, що судом не зроблено жодного запиту до лікувальних установ з метою з`ясування питання чи може ОСОБА_7 постати перед судом для продовження судового розгляду по суті та всі запити він надавав тільки адвокату ОСОБА_8 .

Посилається на те, що лише після сплину 10 років від дня вчинення кримінального правопорушення адвокат ОСОБА_8 звернувся в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності і тільки тепер ОСОБА_7 вийшов на відеозв`язок і повідомив що не заперечує проти закриття.

Крім того, суд не перевірив чи не був ОСОБА_7 притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у цей період.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечили проти доводів апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції, при звільненні обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження з цих підстав, зазначених положень дотримано.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб та заподіяло тяжке тілесне ушкодження одній особі, що вчинено 31.01.2013.

У відповідності до положень ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З наведеного слідує, що станом на момент винесення оскаржуваної ухвали (20.04.2023), минуло понад 10 років з моменту вчинення інкримінованого ОСОБА_7 тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України (31.01.2013). Тобто настали формальні підстави, які давали суду право закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

В той же час, в розпорядженні суду не було об`єктивних даних, які б свідчили про зупинення або переривання строків давності внаслідок ухилення ОСОБА_7 від досудового розслідування/суду, або вчинення ним нового злочину.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до матеріалів справи, 04.06.2019 ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області зупинено судове провадження щодо ОСОБА_7 на підставі ст. 335 КПК України у зв`язку із хворобою обвинуваченого, яка не дозволяє йому брати участь в судових засіданнях.

В березні 2023 року від обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 надійшли клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження з цих підстав.

Колегія суддів, всупереч доводам прокурора, вважає обгрунтованим рішення суду першої інстанції, яким 24.03.2023 було відновлено судове провадження щодо ОСОБА_7 , через те, що законом зобов`язано суд розглянути невідкладно клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Слід звернути увагу, що при вирішенні питання про зупинення судового провадження 04.06.2019 прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника та зупинення провадження з підстав хвороби обвинуваченого.

Більше того, матеріали справи не містять будь-яких документів, які б свідчили, що прокурор в період з моменту зупинення провадження - 04.06.2019, до його відновлення - 24.03.2023, намагався відстояти свою позицію щодо спростування обставин, що стали підставою зупинення провадження відносно ОСОБА_7 та встановлення стану його здоров`я, зокрема шляхом подання клопотання про відновлення судового провадження з наведенням обгрунтованих доводів.

А тому ухвала Пирятинського районного суду Полтавської області від 20.04.2023, якою прокурору відмовлено у задоволенні клопотання від 20.04.2023 про призначення медико-соціальної експертизи щодо ОСОБА_7 , є обгрунтованою та належним чином мотивованою.

Само по собі зупинення провадження з підстав хвороби обвинуваченого, що перешкоджає йому брати участь в судових засіданнях, наявність якої як вважає прокурор належним чином не перевірена, не може свідчити про ухилення обвинуваченого від суду.

Обставини ухилення особи від суду мають бути доведені прокурором та встановлені судом, а в разі їх не встановлення, обвинувачений не повинен доводити їх відсутність.

Враховуючи, що прокурором поза розумним сумнівом не доведено та не надано доказів того, що ОСОБА_7 вчиняв дії направлені на ухилення від суду, колегія суддів вважає відсутніми обставини, за яких перебіг строків давності міг би зупинятися у даному кримінальному провадженні.

Поряд із цим, судом апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 в цей період не вчиняв нових злочинів, що вбачається з довідки про судимість від 22.03.2024, а отже і підстави для переривання вказаних строків також відсутні.

З огляду на викладене вище, рішення суду першої інстанції про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 та закриття кримінального провадження з цих підстав, є законним та обгрунтованим, а отже відсутні підстави для задоволення апеляційних вимог.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 квітня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4