Провадження № 1-кп/202/590/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000567 від 25.09.2020, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Краматорська Донецької області, із середньо- технічною освітою, не працюючий, не одружений, має на утриманні неповнолітнього сина: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 18.06.2020 Краматорським міським судом засуджений за ч.1 ст. 125 КК України до 120 годин громадських робіт., зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 18.06.2020 вироком Краматорського міського суду за ч.1 ст. 125 КК України було призначено покарання у вигляді 120 годин громадських робіт у вільний від роботи час, з відбуванням покарання не більше 4 годин на день, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

28.08.2020 в Краматорському міському відділу філії ДУ «Центр пробації » в Донецькій області, ОСОБА_4 було роз`яснено порядок відбування покарання у виді громадських робіт, передбачений ст.36 Кримінально-виконавчого кодексу України, згідно якої покарання у виді громадських робіт відбуваються за місцем мешкання засудженого. Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи або навчання час безкоштовних суспільно-корисних робіт, вид яких визначається органами самоврядування.

ОСОБА_4 було роз`яснено умови відбування покарання у виді громадських робіт, передбачені ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України, в відповідності до якої, засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані дотримуватись встановленого у відповідності із законом порядку і умов відбування покарання, добросовісно відноситись до роботи, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом в кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти інспекцію про зміну місця мешкання, періодично з`являтися на реєстрацію в кримінально - виконавчу інспекцію.

Відповідно ч.3 ст.40 Кримінально виконавчого кодексу України ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт є:

-Невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку і умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за порушення, які були здійснення після письмового попередження.

-Невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також скоєння більш ніж двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, появлення на роботі у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння.

Після чого, 28.08.2020 засудженому ОСОБА_4 видано направлення до Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області для відбування покарання у вигляді громадських робіт 120 годин, згідно якого він повинен приступити до відбування покарання з 31.08.2020

28.08.2020 ОСОБА_4 попереджено про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Наказом № 600 від 31.08.2020 ОСОБА_4 був залучений на громадські роботи в Краматорським ВП ГУНП в Донецькій області по вул. Академічна 25 м. Краматорська.

Будучи попередженим кримінально-виконавчою інспекцією м. Краматорська у відповідності за ч.1 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного Краматорським міським судом покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 в період часу з 31.08.2020 по 17.09.2020 на громадські роботи в Краматорський ВП без поважних причин не вийшов, виправдувальних документів не надав, тим самим ОСОБА_4 став на шлях ухилення від відбування покарання.

Будучи повторно попередженим кримінально-виконавчої інспекцією м. Краматорська 17.09.2020 у відповідності з ч.1 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 389 Кримінального кодексу України за порушення порядку та умов відбування покарання у вигляді громадських робіт ОСОБА_4 діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, у період з 17.09.2020 по 23.11.2020, до відбування покарання у вигляді громадських робіт до Краматорського ВП без поважних причин не приступив, виправдувальних документів не надав, тим самим ОСОБА_4 продовжив ухилятися від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

ОСОБА_4 в період часу з 31.08.2020 по 23.11.2020, діючи умисно, ухилився від покарання 120 годин громадських робіт, не відбувши жодної години, відповідно до вироку Краматорського міського суду.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухиленні засудженого від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_4 судовому засіданні заявила клопотання закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, оскільки на день розгляду кримінального провадження минув встановлений законом трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечувала проти задоволення вказаного клопотання.

Суд, заслухавши учасників та проаналізувавши їх в сукупності з матеріалами кримінального провадження, виходить з наступного.

Відповідно до ст.285 ч.1 Кримінального процесуального кодексу України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

За ст.44 Кримінального кодексу України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 Кримінального кодексу України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 Кримінального кодексу України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.

Також, згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 Кримінального кодексу України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину невеликої, середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України .

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Санкцією ч. 2 ст. 389 КК України, яка діяла в редакції на час вчинення кримінального проступку, передбачено покарання у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років.

Тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 Кримінального кодексу України є закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Частиною 2 п.1 ст.284 КПК України зазначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з часу вчинення інкримінованого йому злочину до кримінальної відповідальності не притягувалася, перебіг строку давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості, які вказували б на ухилення обвинуваченої від досудового розслідування або суду. Таким чином, судом не встановлено обставин для зупинення або переривання строків давності, передбаченого п.2, ч. ст.49 КК України.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України вчинено у період часу з 31.08.2020 по 23.11.2020 року. Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого заявлено 27.05.2024, тобто після спливу трьох років з дня вчинення кримінального правопорушення. Вказане свідчить про наявність підстав, передбачених ст.49 КК України для закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений заперечує проти цього (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 Кримінального кодексу України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто, суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду на те, що кримінальний проступок у вчинення якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії кримінальних проступків, та з моменту його вчинення минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 Кримінального кодексу України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, тому підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 Кримінального кодексу України, закривши відносно нього кримінальне провадження.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили.

Цивільний позов не заявлено. Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 389 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 до набрання ухвалою законної сили не обирати.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріального районного суду м. Дніпропетровська протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1