Номер провадження № 1-кп/756/1495/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене 04.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002429, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, без місця реєстрації, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.11.2022 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 22.12.2022 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

02.07.2023, близько 16:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т Степана Бандери, 23, ТЦ «Городок», маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням до приміщення, яке ФОП « ОСОБА_7 » орендує у ТОВ «Сакскай» та реалізуючи його, через дах, шляхом пошкодження запірного пристрою дверей, проник до вказаного приміщення.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи у зазначеному приміщенні, заволодів майном, яке належить ФОП « ОСОБА_7 », а саме: грошовими коштами у розмірі 626 грн.60 коп; портативною колонкою «Bluetooth Tronsmart Element Pixic», вартістю 1084 грн. 00 коп.; портативною колонкою «Bluetooth JBL Charge 4», вартістю 878 грн. 40 коп.; продовжувачем на катушці «expert power» 2х2 16А, 2,5-3,5квт, довжиною 50м, вартістю 2278 грн. 40 коп.; терміналом (банківський «Приватбанк») PAX штрих код А930-OAW-RD5-17EU, S/N: , вартістю 4000 грн. 00 коп.; швейцарським ножем з ручкою чорного кольору, вартістю 90 грн. 00 коп.; лупою чорного кольору, вартістю 40 грн. 00 коп.; кутовою шліфмашинкою «Дніпро М», 850 Watt, чорного кольору, вартістю 760 грн. 00 коп.; будівельним феном «Зеніт», с.н., 042APBTH-09.20-0001827, вартістю 458 грн. 00 коп.; базою мікрофона «Sennheiser EM100G2» 830-866 МГЦ, вартістю 4600 грн. 00 коп.; базою мікрофона «Beyerdynamic TG 500 SR», вартістю 5308 грн. 80 коп.; мікрофоном ручним бездротовим «Sennheiser», вартістю 2300 грн. 00 коп.; мікрофоном ручним бездротовим «AMCPROiLive2», вартістю 2250 грн. 40 коп.; мікрофоном ручним бездротовим, вартістю 1500 грн. 00 коп.; монітором «Sumsnug»,модель 152S, штрих код MO15HJDW301065Y, вартістю 600 грн. 00 коп.; сумкою для ноутбука «miracase», вартістю 240 грн. 00 коп. ; каністрою пластиковою червоного кольору об`ємом 20 л, з жовтою трубкою, вартістю 448 грн. 20 коп.; блендером «Braun M_70», вартістю 2659 грн. 30 коп.; килимком для мишки, дроном черовного кольору та зарядний пристроєм до нього, чохлом на телефон чорного кольору, кабелем, у кількості 2 шт., гірляндою, лед стрічкою, які не представляють матеріальної цінності для потерпілого, поклав до поліетиленових пакетів чорного кольору, які знайшов у даному приміщенні, та з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 завдав ФОП « ОСОБА_7 », майнову шкоду у розмірі 30 122 грн. 10 коп.

Отже, ОСОБА_6 учинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненое повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням до приміщення,

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого органом досудового розслідування злочині, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що 02.07.2023 приблизно о 16:00 год., він перебував поблизу приміщення торгового центру «Городок», який розташований за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери 23, піднявся на другий поверх, де побачив сходи, по яким піднявся на дах. Він знав, що там є офісне приміщення, оскільки раніше працював там, також був освідчений про перебування там техніки. Пошкодивши запірний пристрій на двері, проник у вказане приміщення, знайшов пакети для сміття, куди склав перелічене в обвинувальному акті майно, вийшов вже через двері, спустився по сходах, де біля входу викликав таксі та поїхав додому, де тимчасово мешкав. Згодом все викрадене майно повернув, у вчиненному розкаюється, вчинив так, бо раніше працював у потерпілого, але був звільнений без проведення розрахунку.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву в якій просить розглянути обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 без її участі.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_6 винуватим та призначити покарання ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, призначив покарання з урахуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, а саме приєднати частку невідбутого покарання за вироками Шевченківського районного суду міста Києва від 01.11.2022 та вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2022 в виді позбавлення волі строком на 6 місяців, остаточно призначивши ОСОБА_6 покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років та 6 місяців.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_6 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що він себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченого та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачений просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття. При цьому судом не було встановлено обставин, які би обтяжували покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій тяжких відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільна небезпечність. Наслідки вчинення злочину, що шкода фактично відшкодована шляхом повернення майна. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який винуватість у вчиненні злочину визнав, раніше був засудженим, учинив новий злочин в період відбуття покарання з випробуванням.

При дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому ст. 69, 69-1 КК України, не встановлено, як підстав для призначення покарання в порядку ст. 75 КК України, тобто зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням. Приймаючи рішення про відсутність підстав для звільнення від відбуття покарання з випробуванням, суд виходив з того, що ОСОБА_6 було засуджено за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 01.11.2022 та вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2022 та звільнено від відбуття покарання з випробуванням, але останній учинив новий злочин в період відбуття покарання з випробуванням, що виключає повторне застосування положень статей 75, 76 КК України до обвинуваченого.

Вивченням особистості обвинуваченого, з урахуванням загальних засад призначення покарання - законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, особистість обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто при призначенні покарання, у виді позбавлення строком на 5 років.

Однак, слід урахувати, що ОСОБА_6 раніше був засуджений вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 01.11.2022 за ч.3 ст. 185, 75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з іспитовим строком 2 роки, вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2022 за ч.4 ст. 185, 75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з іспитовим строком 2 роки, учинив новий злочин в період відбуття покарання з випробуванням. У зв`язку з чим, до покарання, призначеного за цим вироком, відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 01.11.2022 та вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2022 у виді позбавлення волі строком на 6 місяців, остаточно призначивши ОСОБА_6 покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Призначення ОСОБА_6 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

У даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовано запобіжний захід, суд не вбачає підстав для його обрання.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-23/35343-Д від 13.07.2023 у сумі 3585 грн 00 коп. відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Питання речових доказів підлягає вирішенню, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, яке призначене за цим вироком, частки невідбутого ОСОБА_6 покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 01.11.2022 та вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.12.2022 у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) місяців, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання в виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з дня набуття вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набуття вироком законної сили не обирати.

Процесуальні витрати у провадженні на проведення експертизи № СЕ-19/111-23/35343-Д від 13.07.2023 у сумі 3585 грн 00 коп. , стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази: портативну колонку «Bluetooth Tronsmart Element Pixic», портативну колонку «Bluetooth JBL Charge 4», продовжувач на катушці «expert power» 2х2 16А, 2,5-3,5квт, довжиною 50м, термінал(банківський «Приватбанк») PAX штрих код А930-OAW-RD5-17EU, S/N: , будівельний фен «Зеніт», с.н., 042APBTH-09.20-0001827, базу мікрофона «SennheiserEM100G2» 830-866 МГЦ, базу мікрофона «Beyerdynamic TG 500 SR», мікрофон ручний бездротовий «Sennheiser», мікрофон ручний бездротовий «AMCPROiLive2», мікрофон ручний бездротовий, монітор «Sumsnug»,модель 152S, штрих код MO15HJDW301065Y, сумку для ноутбука «miracase», каністру пластикову об`ємом 20 л.; блендер «Braun M_70», - килимок для мишки, чохол на телефон чорного кольору, дрон черовного кольору та зарядний пристрій до нього, кабель, гірлянду, лед стрічку, трубку для каністри; радіомікрофонну систему TG500SR, приймач «Sennheiser EM100G2», які передані на відповідальне зберігання ФОП « ОСОБА_7 », залишити у володінні останнього;

-пляшки «Corons Extra» 0,33 л., «Боржомі» 0,5 л., які зберігаються в камері схову речових доказів управління поліції Оболонського ГУНП в м. Києві - знищити;

- 4 сліди папілярних узорів - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, в порядку, визначеному ст. 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1