ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові об`єднане кримінальне провадження №0001879 від 18.08.2023 та №0002565 від 28.11.2023 за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянки України, із середньою освітою, не заміжньої, яка на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, не є інвалідом, офіційно не працевлаштована, зареєстрованого місця проживання не має, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима вироком Московського районного суду м.Харкова від 15.01.2024 за ч.2 ст. 15, ч. 4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням обов`язків на підставі ст.76 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

05.08.2023, приблизно о 12.00, більш точний час не встановлено, перебуваючи в приміщенні аптеки «911» № 41 (ТОВ «ЧЕТВЕРТА ФАРМАЦІЯ ХАРКОВА», ), що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 307, вхід до якого є вільним в робочі часи вказаної аптеки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою отримання доходу за рахунок чужого майна, діючи таємно, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, який введений в дію Указом Президента України ОСОБА_6 № 64/2022 від 24.02.2022 та продовженого Указом Президента України ОСОБА_6 № 259/2022 від 18.04.2022, Указом Президента України ОСОБА_6 №341/2022 від 17.05.2022, Указом Президента ОСОБА_6 № 573/2022 від 12.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, Указом Президента України ОСОБА_6 №58/2023 від 06.02.2023, Указом Президента України ОСОБА_6 № 255/2023 від 01.05.2023, Указом Президента України ОСОБА_6 № 451/2023 від 26.07.2023, на всій території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, взяла з торгівельного прилавку зубну пасту комплексний захист ТМ «SENSODYNE» об`ємом 75 мл. в кількості 1 шт., вартість якої складає 108,70 грн., зубну щітку звукової ТМ «Dr. Barams Duopower» в кількості 1 шт., вартість якої складає 859,00 грн. Після чого, ОСОБА_5 сховавши під свою футболку вищезазначене майно, покинула приміщення вищевказаної аптеки разом із викраденим майном не представивши його до сплати, тим самим звернула вищезазначені викрадені речі у свою користь, розпорядилась ними на власний розсуд. Внаслідок своїх протиправних та незаконних дій ОСОБА_5 спричинила ТОВ «ЧЕТВЕРТА ФАРМАЦІЯ ХАРКОВА» матеріальну шкоду на загальну суму 967,70 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме у таємному викраданні чужого майна (крадіжці), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 28.11.2023 о 13:00 год., ОСОБА_5 , зайшовши до магазину «ProStor» №536, що розташований за адресою:м.Харків,вул.Валентинівська,15, де свою підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «НУМІС», , усвідомлюючи, що на території України діє режим воєнного стану, введений в дію Указом Президента України ОСОБА_6 №64/2022 від 24.02.2022, та неодноразово продовжений, останній раз Указом Президента України ОСОБА_6 №734/2023 від 06.11.2023 на всій території України, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, діючи таємно, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяла з торгівельних стелажів майно, що належить ТОВ «НУМІС», а саме: крем-бальзам для рук «Бархатные ручки» 45 мл., вартість якого складає 80,11 гривень, який сховала до кишені вдягненої на ній куртки; труси чоловічі боксери чорного кольору «Mens Underwear» розміру 3 XL, мод.2 (187944/GM10020-3 XL), вартістю 235,56 гривень; антиперспірант аерозоль «Rexona men» 150 мл., вартістю 153,33 гривень, всього товарів на суму 469,00 гривень. Після чого, не маючи наміру сплачувати за вказані товари, ОСОБА_5 пішла в напрямку виходу з приміщення магазину, тримаючи крем-бальзам в кишені куртки, а труси-боксери і антиперспірант аерозоль в руках, пройшла лінію кас, антикрадіжні ворота та вийшла з магазину.

Таким чином, ОСОБА_5 була впевнена, що виконала всі дії, які вважала за необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки відразу після виходу з магазину ОСОБА_5 із неоплаченими товарами було зупинено співробітниками магазину. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 могла спричинити ТОВ «НУМІС» матеріальну шкоду на загальну суму 469,00 гривень.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадання чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість в обсязі обвинувачення, фактичні обставини кримінальних правопорушень, які інкримінуються, зокрема, час, місце вчинення та їх правову кваліфікацію, не оспорює. Пояснила, що дійсно 05.08.2023, приблизно о 12.00, точний час вона не пам`ятає, перебуваючи в приміщенні аптеки «911» № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , вона вчинила крадіжку зубної щітки та зубної пасти за обставин, викладених вище у даному вироку. Крім того пояснила, що за обставин, викладених вище у даному вироку вона, перебуваючи у приміщенні магазину «ProStor» 28.11.2023 о 13:00 год., вчинила крадіжку крему-бальзаму для рук «Бархатные ручки, трусів чоловічих, а також антиперспіранту аерозоль «Rexona men». Разом з цим, після виходу із магазину із неоплаченим товаром її було зупинено співробітниками магазину.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтвердила, що вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнає добровільно, без примусу. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд її суворо не карати.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченої про обставини вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає ці показання достовірними.

Сторона захисту та сторона обвинувачення не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, наслідки, визначені ст.349 КПК України, зрозумілі.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч.3 ст. 349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинуваченої та вивченням матеріалів, що характеризують її особу, оскільки показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За встановлених під час судового розгляду обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 в пред`явленому їй обвинуваченні та кваліфікує її дії за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 , а так само обставин, які б виключали злочинність діяння, або були б підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд керується ст.50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації, визначеної ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона не має зареєстрованого місця проживання на території України, разом з цим має фактичне місце проживання, не працевлаштована, не є інвалідом, не заміжня, на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проходження соціальної адаптації в ГО «Благо-дар» характеризується з позитивної сторони, раніше судима вироком Московського районного суду м.Харкова від 15.01.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченою, осуду своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій, про що зазначено стороною обвинувачення в ході судового розгляду, виходячи з поведінки обвинуваченої під час досудового розслідування та судового розгляду.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ч.1 ст.67 КК України, відсутні, про що зазначено стороною обвинувачення.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка є особою середнього віку, у неї відсутні стійкі соціальні зв`язки, ніде не працює, на території України немає зареєстрованого місця проживання, а також те, що вона раніше судима за вчинення кримінального правопорушення проти власності, має не зняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку, її вік, стан здоров`я та поведінку до вчинених кримінальних правопорушень, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим відповідно до ч.1 ст.70 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, яка представляє суспільну небезпеку та її виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Дане покарання буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення обвинуваченою нових злочинів, що відповідає вимогам ч.2 ст.50 КК України стосовно дотримання мети.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинила кримінальні правопорушення, вина у вчинені яких доведена у даному кримінальному провадженні, до постановлення вироку Московського районного суду м.Харкова від 15.01.2024, яким ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Приписами ст. 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання визначається за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У такому випадку за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

При цьому, призначаючи покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.4 ст. 70 КК України, суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окремий злочин. Він також не повинен ще раз призначати (дублювати) це покарання в новому (другому) вироку. У цьому разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч.4 ст.70 КК України.

Водночас призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.4 ст. 70 КК України має ряд особливостей, одна з яких полягає в тому, що в разі якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватися в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч.4 ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок виконується самостійно.

Зазначене узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зроблений у постанові від 15 лютого 2021 року (справа № 760/26543/17) та від 14 червня 2021 року (справа №443/806/19).

Оскільки вирок Московського районного суду м.Харкова від 15.01.2024 набрав законної сили і на момент призначення остаточного покарання в цьому провадженні залишився незмінним, а даним вирок ОСОБА_5 призначається покарання, яке вона має відбувати реально, суд доходить висновку, що положення ч.4 ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання ОСОБА_5 з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а вирок Московського районного суду м.Харкова від 15.01.2024 підлягає самостійному виконанню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 30.11.2023 у справі №953/11769/23 н/п 1-кс/953/9384/23 та від 01.09.2023 у справі №953/8028/23 н/п 1-кс/953/6787/23, підлягає скасуванню відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 10.01.2024 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби строком до 10.03.2024, строк дії якого надалі не продовжувався. ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України не затримувалася.

Клопотання про обрання запобіжного заходу з метою виконання вироку суду стороною обвинувачення не заявлялось.

Керуючись ст. 100, 124, 174, 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,та призначити їй покарання:

-за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

-за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти ) років 1 (одного ) місяці позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти ) років 1 (одного) місяці позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту її фактичного затримання на виконання данного вироку суду.

Вирок Московського районного суду м.Харкова від 15.01.2024 у справі №643/12238/23 - виконувати самостійно.

Після набрання вироком законної сили речові докази, а саме:

- крем-бальзам для рук «Бархатные ручки»; труси чоловічі боксери чорного кольору «Mens Underwear» розміру 3 XL, мод.2 (187944/GM10020-3 XL); антиперспірант аерозоль «Rexona men» 150 мл, передані на зберігання до камери схову ХРУП №1 ГУНП в Харківській області згідно квитанції №2267- повернути власнику майна;

- зубну щітку звукову ТМ «Dr. Barams Duopower» в кількості 1 шт., передану на зберігання під розписку ОСОБА_7 вважати повернутою власнику майна;

- оптичний накопичувач CD-RW диск 52х 700 Mb Pleomax №30150207- залишити в матеріалах кримінального провадження №0002565 від 28.11.2023;

- диск DVD-R 4/7 GB ТМ Verbatim - залишити в матеріалах кримінального провадження №0001879 від 18.08.2023.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення ННЦ «ІСЕ ім. засл проф. М.С. Бокаріуса» експертиз у розмірі 1713 (одна тисяча сімсот тринадцять) грн. 20 коп.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 30.11.2023 у справі №953/11769/23 н/п 1-кс/953/9384/23 та від 01.09.2023 у справі №953/8028/23 н/п 1-кс/953/6787/23.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1