Справа№ 953/2150/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

законних представників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

ОСОБА_18 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження №0000342 від 01.09.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, освіта базова загальна середня, студент ХКК ХНУМТ, група А-21, курс НОМЕР_1 , стаціонар, не одружений, раніш не судимий, зареєстрований: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Харкова, громадянка України, не заміжня, не працює, освіта базова загальна середня, раніше не судима, зареєстрована: АДРЕСА_3 , фактично мешкає: АДРЕСА_4 ,

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Харкова, громадянка України, заміжня, освіта повна загальна середня, раніш не судима, заміжня, має малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована: АДРЕСА_5 , мешкає: АДРЕСА_6 ,

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м. Харкова, громадянин України, не одружений, освіта середня, працює КП «Салтівське трамвайне депо», електрослюсар, раніш не судимий, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_7 ,

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець м. Харкова, громадянин України, не одружений, освіта професійно-технічна, не працює, раніш не судимий, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_8 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, -

встановив:

28 серпня 2020 року приблизно о 20:00, неповнолітній ОСОБА_14 разом із своїми знайомими, ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , неповнолітнім ОСОБА_17 , неповнолітньою ОСОБА_20 знаходився на громадському пляжі за адресою: АДРЕСА_9 , де неповнолітній ОСОБА_14 разом із ОСОБА_15 , використовуючи надуманий привід, розв`язали конфлікт із малознайомим ОСОБА_4 , який є інвалідом ІІІ групи. Неповнолітній ОСОБА_14 , діючи згідно спільного злочинного умислу, спрямованого на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з хуліганських спонукань, не звертаючи увагу на інших відвідувачів пляжу, проявляючи особливу зухвалість наніс не менше двох ударів кулаком правої руки та ногою в голову ОСОБА_4 та кинув ОСОБА_4 на пісок, чим спричинив потерпілому фізичний біль. Після зауважень відвідувачів пляжу, які повідомили про свій намір викликати поліцію, неповнолітній ОСОБА_14 , неповнолітня ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , неповнолітній ОСОБА_17 разом із потерпілим ОСОБА_4 перейшли через проїжджу частину вул. Гер. Праці м. Харкова у лісосмугу, розташовану неподалік від ТРЦ «Караван» по вул. Гер. Праці 7. У лісосмузі неповнолітній ОСОБА_14 , продовжуючи свої хуліганські дії, наніс ще один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_4 від якого потерпілий впав на землю на спину і знаходячись в лежачому та безпорадному стані, не міг оказувати спротив діям нападників, а неповнолітній ОСОБА_14 наніс ще не менше двох ударів ногами по різних частинах тіла потерпілого ОСОБА_4 , який лежав на землі.

У цей час, до лежачого ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_18 , який маючи злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з хуліганських спонукань в групі з ОСОБА_15 , неповнолітнім ОСОБА_14 , неповнолітнім ОСОБА_17 , неповнолітньою ОСОБА_20 бажаючи продемонструвати своє явне нехтування існуючими правилами та нормами поведінки у суспільстві, прагнучи самоствердитись за рахунок приниження інших осіб і проявляючи особливу зухвалість, безпричинно наніс не менше трьох ударів ногами та руками по різних частинах тіла та голові потерпілого. Незважаючи на те, що потерпілий ОСОБА_4 є інвалідом 3-ї групи, знаходився в безпорадному стані та просив припинити його побиття, в цей час ОСОБА_15 , неповнолітня ОСОБА_20 та неповнолітній ОСОБА_17 діючи спільно з ОСОБА_18 та неповнолітнім ОСОБА_14 , підійшли до ОСОБА_4 та продовжили наносити по черзі удари ногами та руками по різних частинах тіла та голові потерпілого ОСОБА_4 , при цьому у неповнолітньої ОСОБА_20 та ОСОБА_15 на кулаку був намотаний залізний ланцюг від жіночої сумки, яким вони по черзі наносили удари потерпілому.

Хуліганські дії неповнолітнього ОСОБА_14 , неповнолітньої ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , неповнолітнього ОСОБА_17 тривали не менше однієї години, на протязі якої вони ображали ОСОБА_4 нецензурною лайкою, принижували його честь та гідність та нанесли йому не менше 15 ударів кулаками та ногами по голові, тулубу, спині та кінцівках.

Внаслідок хуліганських дій неповнолітнього ОСОБА_14 , неповнолітньої ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 та неповнолітнього ОСОБА_17 , потерпілому ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-3531/20 від 04.12.2020 спричинені синці: в лобній ділянці ліворуч, в ділянці нижньої повіки лівого ока, в ділянці лівої вушної раковини по передній і задній поверхні, по задній поверхні правої вушної раковини у верхньому та нижньому полюсі, в ділянці проекції остистих відростків 1, 2, 6, 7 грудних хребців, в ділянці проекції нижнього кута лівої лопатки, в проекції лівого плечового суглоба по його зовнішній поверхні; садна в проекції лівого ліктьового суглоба в ділянці лівого ліктьового відростка по розгинальній поверхні лівого передпліччя на рівні верхньої третини, на згинальних поверхнях лівого передпліччя в середній третині; крововилив під з`єднувальну оболонку лівого ока донизу назовні від райдужної оболонки, які є легкими тілесними ушкодженнями.

Своїми діями неповнолітній ОСОБА_21 неповнолітній ОСОБА_17 , неповнолітня ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , вчинили кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство) вчинене групою осіб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України. Пояснив, що потерпілим та обвинуваченими знайомий з кінця 2018. 28.08.2020 ОСОБА_15 повідомила йому про погані слова ОСОБА_4 про нього та про себе. Він разом з ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , прийшли на пляж за адресою: АДРЕСА_9 , де був ОСОБА_4 разом ОСОБА_25 та двома своїми одногрупниками. Він запропонував ОСОБА_4 відійти осторонь розібратися, поборотися. Коли він боровся з ОСОБА_4 чув, як позаду ОСОБА_20 підбурювала битися далі, а потім хтось сказав, що за зауважень сторонніх людей треба піти з пляжу. Усі разом з ОСОБА_4 перейшли через дорогу до лісу поблизу ТЦ «Караван», де ОСОБА_4 продовжили бити усі обвинувачені і гуртом і по черзі. Хто скільки наносив ударів він не пам`ятає. ОСОБА_15 вдарила першою і на обличчі ОСОБА_4 з`явилась кров. Він також наніс пару ударів, куди не пам`ятає. ОСОБА_4 просив припинити побиття. Конфлікт загалом тривав близько двох годин. Про інвалідність ОСОБА_4 під час конфлікту не згадували. Шкодує про вчинене. Вважає, що своїми діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України. Просив провадження закрити на підставі ч.1 ст.49 КК України. Цивільний позов не визнав.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_15 не визнала себе винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України. Пояснила, дізналась від ОСОБА_25 , що ОСОБА_4 , з яким вона дружила, говорить про неї погано, збирає друзів, щоб з`ясувати конфлікт. 20.08.2020 зателефонувавши ОСОБА_14 , вона разом з ОСОБА_20 зустрілись з ОСОБА_21 та пішли на пляж за адресою: АДРЕСА_9 . На пляжі ОСОБА_14 запропонував ОСОБА_4 поборотися, на що останній погодився. ОСОБА_14 та ОСОБА_4 штовхали одне одного. Сторонні особи зробили зауваження, після якого ОСОБА_21 запропонував перейти через дорогу до лісу, на що ОСОБА_4 не заперечував. В лісі ОСОБА_4 били усі обвинувачені. ОСОБА_20 била ОСОБА_26 ланцюжком від сумки по голові, коли той лежав, ОСОБА_18 бив ОСОБА_26 в скроню, ОСОБА_17 також віддав їй власну сумку та пішов бити ОСОБА_4 , сказавши: «Усі б`ють і я битиму». Особисто вона била ОСОБА_4 по обличчю у скроню, від чого у ОСОБА_4 з`явилась кров, а також вдарила ногою, коли ОСОБА_4 лежав. Били мовчки. За темряви у лісі, світили ліхтариком. Били ОСОБА_4 по спині та по голові. Про хворобу ОСОБА_4 знали вона, ОСОБА_17 , а ОСОБА_14 та ОСОБА_20 знали про це з її слів. Вона била ОСОБА_4 тому, що за словами друга ОСОБА_4 , - ОСОБА_25 , ОСОБА_4 висловлювався про її легку поведінку, а ОСОБА_14 називав наркоманом та жирним. Про інвалідність ОСОБА_4 під час конфлікту не згадували. Шкодує, що спричинила потерпілому тілесні ушкодження, вважає, що своїми діями вчила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України. Просила провадження закрити на підставі ч.1 ст. 49 КК України. Цивільний позов не визнала.

Обвинувачена ОСОБА_27 при допиті у судовому засіданні не визнала себе винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України. Пояснила, що 28.08.2020 ОСОБА_28 повідомила про негативні висловлювання ОСОБА_4 на свою адресу та попросила заступитись, на що вона погодилась. Прийшли на пляж за адресою: АДРЕСА_9 . На пляжі ОСОБА_14 запропонував ОСОБА_4 розібратися та відійшов до води битись з ОСОБА_4 , вони штовхались, а потім ОСОБА_21 перекинув ОСОБА_4 через себе. Бійка тривала доти, поки ОСОБА_15 не запропонувала перейти та продовжити конфлікт у лісі. У лісі ОСОБА_4 били ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , також ОСОБА_18 бив лежачого ОСОБА_4 ногою по ногах та рукою по обличчю, а ОСОБА_15 кулаком у голову. Вона також вдарила ОСОБА_4 долонею у плече та ногою по сідницях. У неї особисто конфлікту з ОСОБА_4 не було, про його хворобу не знала. Учасники компанії, за виключенням ОСОБА_15 , маловідомі. Шкодує, що спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження, вважає, що своїми діями вчила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України. Просила провадження закрити на підставі ч.1 ст. 49 КК України. Цивільний позов не визнала.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України. Пояснив, що 28.08.2020 зустрівся з ОСОБА_15 , яка запропонувала погуляти. На пляжі за адресою: АДРЕСА_9 вони зустріли ОСОБА_4 з ОСОБА_25 та ще двома одногрупниками. ОСОБА_14 з ОСОБА_4 вийшли боротися. Сторонні особи зробили зауваження і хтось запропонував перейти до лісу поблизу ТЦ «Караван». В лісі ОСОБА_4 били ОСОБА_14 , який наніс пару ударів, ОСОБА_18 який вдарив 1-2 рази по тулубу, ОСОБА_15 вдарила в обличчя і з`явилась кров, били також ОСОБА_25 ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , а він не бив, відійшов та осторонь розмовляв по телефону. Коли повернувся, розмовляв з ОСОБА_20 у якої ланцюга не бачив. Потім разом з ОСОБА_18 підняв ОСОБА_4 і той разом з ОСОБА_25 пішов. Про інвалідність ОСОБА_4 не знав, намагався зупинити його побиття. Причину вказаних подій не знає. Вважає себе невинуватим. Цивільний позов не визнав.

Незважаючи на повне невизнання обвинуваченими своєї вини, їх винуватість у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю досліджених доказів у кримінальному провадженні доказів:

- показами потерпілого ОСОБА_4 , який при допиті пояснив суду, що 28.08.2020 перебував на пляжі за адресою: АДРЕСА_9 разом зі своїм другом ОСОБА_25 та одногрупниками ОСОБА_29 , ОСОБА_30 . Приблизно о 18.30 ОСОБА_14 зателефонував ОСОБА_25 і останній сказав йому, що треба підійти до входу на пляж на зустріч з ОСОБА_14 . Разом з ОСОБА_14 прийшли решта обвинувачених. Усі разом перейшли на платний пляж, де знаходилось близько 8 відпочивальників. ОСОБА_14 звинуватив його у поганих висловах щодо себе, використавши нецензурну лайку. Однак він цього робив. Потім ОСОБА_14 вдарив його кулаком та ногою по обличчю, підняв та кинув на землю, у відповідь він ОСОБА_14 не бив. Побиття пляжі тривало приблизно 15 хв. За обурення відпочивальників, які збирались викликати поліцію, ОСОБА_14 наполегливо запропонував йому перейти разом до лісу. Відмовитись він не міг, розуміючи, що піти йому не дадуть. У лісі ОСОБА_14 вдарив його кулаком та ногою в обличчя і він впав на землю. Після цього його одногрупники ОСОБА_29 та ОСОБА_31 пішли, а до нього підійшли ОСОБА_15 та ОСОБА_20 з намотаним на руку ланцюгом від сумки, яким ОСОБА_20 вдарила його по спині. Потім ОСОБА_15 взяла ланцюг у ОСОБА_20 і також вдарила його кулаком з намотаним ланцюгом по спині. Підійшов ОСОБА_17 і в цей час він втратив свідомість. Під час побиття свідомість втрачав періодично, зокрема, після ударів ОСОБА_18 , який тричі вдарив його кулаком в обличчя, а коли він впав, ногою в голову. Про наявність у нього ІІІ гр. інвалідності усі знали з його ж слів, образ з цього приводу не було. Побиття у лісі тривало понад 40 хв., після чого усі розійшлися. Внаслідок вказаних подій його емоціональний стан погіршився, були проблеми зі сном;

- свідченнями ОСОБА_25 який пояснив суду, що 28.08.2020 зустрівся з ОСОБА_4 та його двома одногрупниками. Близько 17:00 йому зателефонував хтось з обвинувачених, оскільки ОСОБА_4 не відповідав на дзвінки та сказав, що треба зустрітись з приводу претензій до ОСОБА_4 . Після зустрічі на пляжі та побиття ОСОБА_14 . ОСОБА_4 яке тривало протягом близько 20 хв., зауваження відпочивальників, які збирались викликати поліцію, змусили компанію перейшли до лісу. Образ з приводу інвалідності ОСОБА_4 він не чув. У лісі ОСОБА_4 били ОСОБА_14 по голові руками, ОСОБА_18 руками по голові та плечах, ОСОБА_20 у останньої в руках був ланцюг. Про інвалідність ОСОБА_4 не говорили. Побиття ОСОБА_4 загалом тривало близько півтори години;

- свідченнями наданими у судовому засіданні ОСОБА_24 , який пояснив, що 28.08.2020 надвечір, на пляжі за адресою: АДРЕСА_9 , він, ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 та ОСОБА_20 зустрілись з ОСОБА_4 , з яким були ОСОБА_25 та двоє одногрупників. ОСОБА_14 звинуватив ОСОБА_4 в образі його наркоманом та запропонував «розібратись». ОСОБА_14 побив ОСОБА_4 кулаками в живіт. Присутні на пляжі люди почали обурюватись, проганяти. За зауважень сторонніх відпочивальників, усі перейшли до лісу. В лісі ОСОБА_4 били ОСОБА_14 , ОСОБА_18 наніс 1-2 удари, наприкінці, коли ОСОБА_4 лежав на землі, ОСОБА_17 також наніс 1-2 удари. ОСОБА_4 намагався захищатись. Про те, що ОСОБА_4 є особою з інвалідністю усі знали з його ж слів під час конфлікту про це не згадували. Конфлікт загалом тривав близько двох годин;

- свідченнями ОСОБА_32 , який пояснив суду, що 28.08.2020 зі своїми одногрупниками ОСОБА_4 та ОСОБА_29 , а також з ОСОБА_25 прийшли на пляж за адресою: АДРЕСА_9 . Дорогою ОСОБА_25 з кимось розмовляв по телефону. На пляжі до них підійшла компанія приблизно 7-10 юнаків та двох дівчат. ОСОБА_15 відвела осторонь його та ОСОБА_29 . В цей час ОСОБА_4 лишився розмовляти з рештою компанії. Потім ОСОБА_14 бив ОСОБА_4 тричі рукою у тулуб, голову та штовхнув, від чого ОСОБА_4 впав. На чиюсь пропозицію усі відійшли до лісу, де побиття продовжилось. У лісі ОСОБА_14 чи то штовхнув, чи то вдарив ОСОБА_4 , від чого останній впав, а ОСОБА_18 вдарив ОСОБА_4 ногою в живіт. Після цього він з ОСОБА_29 пішли. Приблизно через півгодини зателефонував ОСОБА_4 , повідомив, що його побили та попрохав прийти до ТЦ «Караван». Зустрівши ОСОБА_4 біля ТЦ «Караван», вони побачили, що в нього розбита брова, обличчя у бруді та крові, крововилив під оком. ОСОБА_4 повідомив, що його побили майже усією компанією;

- свідченнями ОСОБА_33 про те, що 28.08.2020 зі своїми одногрупниками ОСОБА_4 та ОСОБА_34 , а також зі знайомим ОСОБА_4 . ОСОБА_25 прийшли на пляж за адресою: АДРЕСА_9 . Дорогою ОСОБА_25 з кимось розмовляв телефоном. До них підійшла компанія в якій були обвинувачені, вони спілкувались з ОСОБА_4 , а ОСОБА_15 відвела його та ОСОБА_32 осторонь і повідомила, що ОСОБА_4 щось казав недобре і це мають з`ясувати. До ОСОБА_4 наблизився ОСОБА_14 , вдвох вони відійшли ближче до води. Там ОСОБА_14 бив ОСОБА_4 кулаками, потім кинув на землю, голосно та нецензурно облаяв ОСОБА_4 ОСОБА_4 не бив ОСОБА_14 , один раз, захищаючись, відштовхнув від себе. Побиття тривало близько 10 хв. Сторонні відпочивальники робили зауваження та просили припинити побиття погрожуючи викликом поліції, тому усі перейшли до лісу. ОСОБА_4 просив не залишати його самого. В лісі побиття ОСОБА_4 продовжилось, уся компанія обвинувачених спілкувалась з потерпілим на підвищених тонах. ОСОБА_14 двічі вдарив кулаком ОСОБА_4 , той впав, а ОСОБА_20 нанесла ОСОБА_4 два удари ланцюгом по тулубу. Коли ОСОБА_4 підвівся, побиття продовжилось знов. На їх з ОСОБА_35 прохання припинити бити, ніхто не реагував і тоді, пробувши у лісі близько 10 хв., вони пішли;

- свідченнями ОСОБА_23 про те, що 28.08.2020 прийшов на пляж за адресою: АДРЕСА_9 . Туди запропонував піти ОСОБА_14 , щоб «розібратися» з ОСОБА_4 . Коли підійшов ОСОБА_4 , ОСОБА_14 нецензурно образив його та почав бити потім кинув через стегно на землю. ОСОБА_4 просив ОСОБА_14 не чіпати його, сам у відповідь не бив. Сторонній чоловік зробив зауваження і компанія в якій були він, ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_24 , ОСОБА_17 та ще двійко раніш не знайомих йому хлопців, які прийшли з ОСОБА_4 , перейшла до лісу, де побиття ОСОБА_4 продовжилось. ОСОБА_4 не міг не піти до лісу, оскільки пішли усі. У лісі ОСОБА_14 налетів на ОСОБА_4 та вдарив 3-4 рази ногами по ногах, по животу, по голові. Потім ОСОБА_18 наніс ОСОБА_4 5 ударів по тулубу, по голові та по ногах, а коли ОСОБА_4 впав на землю двічі вдарив ногами по тулубу, 3-4 рази ногами та руками в обличчя. Потім до ОСОБА_26 , який лежав, підбігла ОСОБА_20 та вдарила його 3-4 рази ланцюгом від жіночої сумки по спині. ОСОБА_15 також била ОСОБА_4 . Після ОСОБА_36 лежачого ОСОБА_4 бив ОСОБА_17 рукою в обличчя 3-4 рази та ногами по ногах. Наприкінці він також дав ОСОБА_26 два потиличники. Двоє незнайомих хлопців, що були з ОСОБА_4 пішли раніше. Побиття ОСОБА_4 тривало приблизно до 18 год. Близько 18.30 ОСОБА_4 пішов додому, його обличчя було в крові, він розплакався. Про інвалідність ОСОБА_4 знали усі, під час вказаних подій про неї не згадували;

- висновком фахівця з питань судово - медичної експертизи №956-2020 від 31.08.2020 з якого вбачається, що у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження: - синці в лобній ділянці ліворуч, в ділянці нижньої повіки лівого ока, в ділянці лівої вушної раковини по передній і задній поверхні, по задній поверхні правої вушної раковини у верхньому та нижньому полюсі, в ділянці проекції остистих відростків 1, 2, 6, 7 грудних хребців, в ділянці проекції нижнього кута лівої лопатки, в проекції лівого плечового суглоба по його зовнішній поверхні; - садна в проекції лівого ліктьового суглоба в ділянці лівого ліктьового відростка по розгинальній поверхні лівого передпліччя на рівні верхньої третини, на згинальних поверхнях лівого передпліччя в середній третині; - крововилив під з`єднувальну оболонку лівого ока донизу назовні від райдужної оболонки, які є легкими тілесними ушкодженнями (т.2 а.с.61-62);

- речовими доказами фотокартками ОСОБА_4 у кількості 10 шт. наданими представником потерпілого ОСОБА_37 , долученими до кримінального провадження згідно постанови дізнавача від 08.10.2020р., (т.2 а.с.63-65);

- заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення вх. № 40334 від 28.08.2020 (т.2 а.с.66);

- даними протоколу слідчого експерименту від 23.11.2020 з додатками, в ході якого потерпілий ОСОБА_4 в присутності та представника потерпілого ОСОБА_38 та понятих пояснив, як саме на пляжі за адресою: АДРЕСА_9 , його бив малознайомій ОСОБА_39 , а також пояснив, як у лісі, розташованому через дорогу від пляжу, його били ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_39 , ОСОБА_43 , Вячеслав та показав механізм нанесення ударів (т.2 а.с.68-78);

- висновком судово - медичної експертизи №09-3531/20 від 04.12.2020 згідно якого, з урахуванням висновку фахівця №956-2020 від 31.08.2020 у ОСОБА_4 мали місце наступні тілесні ушкодження: - синці в лобній ділянці ліворуч, в ділянці нижньої повіки лівого ока, в ділянці лівої вушної раковини по передній і задній поверхні, по задній поверхні правої вушної раковини у верхньому та нижньому полюсі, в ділянці проекції остистих відростків 1, 2, 6, 7 грудних хребців, в ділянці проекції нижнього кута лівої лопатки, в проекції лівого плечового суглоба по його зовнішній поверхні; - садна в проекції лівого ліктьового суглоба в ділянці лівого ліктьового відростка по розгинальній поверхні лівого передпліччя на рівні верхньої третини, на згинальних поверхнях лівого передпліччя в середній третині; - крововилив під з`єднувальну оболонку лівого ока донизу назовні від райдужної оболонки. Ці ушкодження утворились від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удар чи удар - стиснення, за винятком саден, які утворились за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані за 2-4 доби до огляду, висновок підтверджується виглядом, характером ушкоджень, а також стадією загоєння саден та кольором синців.За ступенем тяжкості синці, садна, крововилив викликали скороминущі наслідки тривалістю на більше 6-ти днів та відносяться до легких тілесних ушкоджень. Показання потерплого ОСОБА_4 дані ним 23.11.2020 при проведенні слідчого експерименту в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у нього ушкоджень, які не могли утворитись при самовільному падінні з висоти власного зросту на тверду поверхню, або удару о випуклу поверхню (т.2 а.с.79-80);

- речовим доказом, - фотографією від 28.08.2020р. наданою ОСОБА_15 та долученої згідно постанови дізнавача від 30.11.2020 на якій зображені ОСОБА_15 та ОСОБА_20 з намотаним на кулаку правої руки останньої, металевого ланцюга сріблястого кольору (т.2 а.с. 81-82);

- повідомленням КНП ХОА «Центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» вих.№01-06/А від 06.01.2021 про надходження до служби «103» 28.08.2020 о 21.47 виклику до ОСОБА_4 та карткою виклику (т.2 а.с.83, 84);

- даними протоколу слідчого експерименту від 23.11.2020 з додатками, в ході якого ОСОБА_23 в присутності понятих пояснив обставини побиття та кидок через стегно ОСОБА_4 на пляжі «на Пісках» ОСОБА_44 та подальшого побиття ОСОБА_4 у лісі Іллею, ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , Вячеславом та показав механізм нанесення ударів (т.2 а.с.85-98);

- даними протоколу огляду DVD-диску від 07.12.2020 на якому міститься відеозапис з мобільного телефону від 28.08.2020, наданий ОСОБА_14 де зафіксовані 8 осіб чоловічої та 2 особи жіночої статі та побиття ОСОБА_21 ОСОБА_4 , кидок ОСОБА_21 . ОСОБА_4 на пісок на спину, інші особи, які стоячи по обидва боки підтримують вигуками побиття ОСОБА_4 , який у відповідь не б`є, намагається триматись далі від ОСОБА_14 виставляючи поперед себе руки та затуляючись ними (т.2 а.с.99);

- речовим доказом DVD-диском, долученим до кримінального провадження згідно постанови дізнавача від 07.12.2020 (т.2 а.с.100,101);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.12.2020 з довідкою, відповідно до якого, ОСОБА_31 під №3 впізнав ОСОБА_14 , як особу яка перша завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_4 (т.2 а.с.129-130,131);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.12.2020 з довідкою, відповідно до якого ОСОБА_29 під №2 впізнав ОСОБА_14 , як особу яка перша завдала тілесних ушкоджень ОСОБА_4 (т.2 а.с.132-133,134);

- даними протоколу слідчого експерименту від 21.12.2020 зафіксованого відеозаписом на DVD-диску, відповідно до якого, ОСОБА_18 показав місце за адресою: АДРЕСА_9 , де він, ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_17 зустрілись з ОСОБА_4 , ОСОБА_25 та двома приятелями ОСОБА_4 та пояснив хто та скільки разів бив ОСОБА_4 та показав механізм побоїв, як на пляжі так і у лісосмузі через дорогу, куди усі перейшли (т.2 а.с.135-138, 139);

Усі вище перелічені та досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву, оцінені судом як належні та допустимі письмові, речові докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.

Положеннями ст. 22 КПК України передбачене здійснення кримінального провадження на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Докази повинні бути належними та допустимими в розумінні ст.ст. 85-86 КПК України.

Недопустимості доказів згідно вимог ст.ст. 87-89 КПК України судом не встановлено. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом також не встановлено.

Так, з досліджених доказів вбачається, що неправомірні дії стосовні ОСОБА_4 розпочались з незначного та надуманого приводу, у громадському місці, - на пляжі, у присутності сторонніх осіб, які реагували на порушення громадського порядку обуренням та зауваженнями та супроводжувались побиттям потерпілого та нецензурною лайкою. Саме обурення та зауваження оточуючих відпочивальників змусили обвинувачених змінити місце кримінального правопорушення, не відмовляючись від подальших неправомірних дій щодо потерпілого та перейти через дорогу до лісу. У лісі, обвинувачені наносили чисельні побої потерпілому, який не здійснював опору, з особливою зухвалістю, хизуючись своєю жорстокістю одне перед одним та користуючись чисельною перевагою, зокрема, били лежачого ОСОБА_4 ногами. При тому до події кримінального правопорушення усі обвинувачені, окрім ОСОБА_15 , яка фактично і спровокувала побиття ОСОБА_4 , використавши незначний привід, були або мало знайомі, або взагалі не знайомі з потерпілим, не маючи, відповідно, з ним особистих неприязних відносин та демонструючи цим побиттям, як перед оточуючими, так і у подальшому одне перед одним, явну зневагу, як до громадського порядку, так і до загальноприйнятих правил поведінки та моральності.

При тому протягом судового розгляду жодних доказів обставин, які б свідчили про наявність між потерпілим та обвинуваченими неприязних стосунків, що передували події кримінального правопорушення, стороною захисту не надано.

Зважаючи на викладене, доводи захисту щодо недоведеності провини саме за ч.2 ст. 296 КК України в такій кваліфікації об`єктивно спростовуються дослідженими судом доказами, висновками експертиз щодо наявності ушкоджень у потерпілого, показаннями потерпілого та свідків про обставини подій, які не викликають у суду сумніву.

Усі досліджені судом обставини під час розгляду справи свідчать про безпідставність доводів обвинувачених щодо відсутності їх провини у вчиненому та розцінюються судом, як втілення стратегії захисту від обвинувачення та бажання обвинувачених уникнути покарання за вчинене.

Суспільна небезпечність хуліганства полягає в тому, що це один з небезпечних і поширених злочинів проти громадського порядку, тобто комплексу суспільних відносин, які забезпечують нормальні умови життя людей у різних сферах суспільно корисної діяльності, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в суспільному житті і побуті. Злочинним визнається тільки таке грубе порушення громадського порядку, яке вчинене з мотивів явної неповаги до суспільства і супроводжувалося особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

З об`єктивної сторони хуліганство є суспільно небезпечною дією, що грубо порушує громадський порядок. Діями, що грубо порушують громадський порядок, закон визнає тільки такі, які спричинили істотну шкоду особистим чи суспільним інтересам і відрізнялись особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Зміст грубості порушення громадського порядку слід визначати з урахуванням характеру хуліганських дій, їх наслідків, місця і тривалості їх вчинення, кількості потерпілих, їх вік, стан здоров`я, суттєвість порушення їх інтересів.

Вирішуючи питання про наявність у діях обвинувачених ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, - грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю(хуліганство), суд зазначає, що під ОСОБА_47 неповагою до суспільства слід вважати нахабно виявлене, очевидне для потерпілого та інших осіб, зневажливе ставлення обвинувачених до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності. А насильницькі дії обвинувачених, такі як його побиття на пляжі та у лісі, спричинення потерпілому тілесних ушкоджень у виді синців, саден крововиливів, свідчить про особливу зухвалість дій обвинуваченого, тобто про ознаку грубого порушення громадського порядку.

Таким чином, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд дійшов висновку, що усіма дослідженими під час розгляду справи доказами в їх сукупності встановлена наявність в діях неповнолітнього ОСОБА_21 , неповнолітнього ОСОБА_17 , неповнолітньої ОСОБА_20 (шлюбне прізвище ОСОБА_48 ), ОСОБА_18 , ОСОБА_15 ознак кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене групою осіб.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, дії обвинувачених під час вчинення злочину, особи обвинувачених, їх вік, спосіб його життя та склад родини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, ставлення обвинувачених до вчиненого, ті обставини, що обвинувачені раніше не судимі та до кримінальної відповідальності не притягувались.

Також призначаючи покарання неповнолітнім обвинуваченим, суд у відповідності до ст.103 КК України, окрім обставин, передбачених ст.ст.65-67 КК України враховує умови життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що станом на час вчинення злочину він був неповнолітнім, громадянин України, уродженець м. Харкова, освіта базова загальна середня, студент ХКК ХНУМТ, група А-21, курс 2, стаціонар, не одружений, раніш не судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_49 (дошлюбне прізвище: ОСОБА_20 , 16.11.2004 встановлено, що станом на час вчинення злочину вона була неповнолітньою, уродженка м. Харкова, громадянка України, освіта повна загальна середня, раніш не судима, заміжня, має малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_4 на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлено, що станом на час вчинення злочину він був неповнолітнім, уродженець м. Харкова, громадянин України, не одружений, освіта середня, працює КП «Салтівське трамвайне депо», електрослюсар, раніш не судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що вона уродженка м. Харкова, громадянка України, не заміжня, не працює, освіта базова загальна середня, раніше не судима, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_6 , встановлено, що він уродженець м. Харкова, громадянин України, не одружений, освіта професійно-технічна, не працює, раніш не судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Підстави визнання в якості обставини, що пом`якшує покарання «щирого каяття» обвинувачених, за невизнання обвинуваченими своєї вини та формального характеру їх вибачень, у суду відсутні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_50 , ОСОБА_17 у відповідності до п.3 ч.1 ст.66 КК України, є вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_15 судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених судом не встановлено.

Беручи до уваги вищевикладене, при обранні міри покарання обвинуваченим суд виходить з положень ст. ст. 50, 65, 103 КК України та враховує тяжкість вчиненого правопорушення, дані про особи обвинувачених, наведені вище, їх дії під час вчинення кримінального правопорушення та під час судового розгляду, а також умови життя виховання, вплив дорослих та рівень розвитку неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_50 , ОСОБА_17 ступінь суспільної небезпеки вчиненого, ставлення обвинувачених вчиненого, обставину, що пом`якшує покарання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_50 , ОСОБА_17 , відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_15 , а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, і вважає за необхідне і достатнє для їх виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання в межах санкції ч.2 ст.296 КК України у виді позбавлення волі.

З досудової доповіді складеної стосовно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_14 вбачається, що ризик вчинення ним кримінальних правопорушень оцінюється, як низький і його виправлення можливе без обмеження або позбавлення волі (т.1, а.с.231-238).

З досудової доповіді складеної стосовно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_17 вбачається, що ризик вчинення ним кримінальних правопорушень оцінюється, як низький і його виправлення можливе без обмеження або позбавлення волі (т.1, а.с.240-246).

З досудової доповіді складеної стосовно неповнолітньої обвинуваченої вбачається, що ризик вчинення нею кримінальних правопорушень оцінюється, як середній і її виправлення можливе без обмеження або позбавлення волі (т.2, а.с.31-37).

На підставі ст.ст.75, 104 КК України суд вважає за можливе звільнити неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_17 Трубіліну (дошлюбне прізвище: ОСОБА_20 , відбування призначеного покарання, якщо вони протягом іспитового строку не вчинять нового злочину та виконають покладені на них в силу п.2, п.3, п.4 ст.76 КК України обов`язки. При цьому, суд доходить висновку, що даний вид покарання є достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

В силу вимог ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_15 від відбування призначеного покарання, якщо вони протягом іспитового строку не вчинять нового злочину та виконають покладені на них в силу п.2, п.3, п.4 ст.76 КК України обов`язки. При цьому, суд доходить висновку, що даний вид покарання є достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Стосовно цивільного позову потерпілого ОСОБА_51 про відшкодування майнових збитків та моральної шкоди суд зазначає наступне:

Звертаючись з позовом, ОСОБА_4 вказує, що йому завдано майнової шкоди та просить стягнути з обвинувачених на його користь суму 23.100 грн., що складається з витрат на лікування, а також 500.000 грн. в компенсацію спричиненої моральної шкоди.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно вимог ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Надавши оцінку всім наданим доказам в обґрунтування заявлених вимог про відшкодування шкоди, суд вважає вимоги в частині матеріальних збитків недоведеною, оскільки доказів на підтвердження вартості лікування потерпілим не надано.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 500.000 грн. ОСОБА_4 вказує, що діями обвинувачених йому спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців, крововиливів, саден, та фізичні страждання, окрім фізичного болю та перенесеного приниження його честі та гідності у присутності сторонніх осіб, спричинили в нього нервовий стрес, душевні страждання, відчуття страху та тривоги.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка згідно п.1,п.3 ч.2 зазначеної статті полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди", обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювана та вина останнього в її заподіянні. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи обставини подій28.08.2020, яка сталась з провини обвинувачених неповнолітнього ОСОБА_21 , неповнолітнього ОСОБА_17 , неповнолітньої ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , враховуючи, що потерпілий отримав тілесні ушкодження внаслідок цих подій, враховуючі встановлені обставини особливої зухвалості дій обвинувачених, суд, визначаючи розмір моральної шкоди враховує, що в результаті сумісних дій обвинувачених потерпілому цивільному позивачу завдано моральних та фізичних страждань у зв1язку з подіями та тілесними пошкодженнями внаслідок цього.

Враховуючи викладене та обставини вчиненого, виходячи із засад розумності, співмірності та справедливості, суд вважає, позовні вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з обвинувачених неповнолітнього ОСОБА_21 , неповнолітнього ОСОБА_17 , неповнолітньої ОСОБА_20 (шлюбне прізвище ОСОБА_48 ), ОСОБА_18 , ОСОБА_15 на користь потерпілого цивільного позивача ОСОБА_4 компенсації моральної шкоди, спричиненої злочином у розмірі 100.000 грн., по 20.000 грн. з кожного обвинуваченого.

Судові витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинувачених ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не застосовувався і підстав його застосування суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

В силу ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на засудженого ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на засуджену ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Трубіліну (дошлюбне прізвище: ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

В силу ст.ст. 75, 104 КК України Трубіліну (дошлюбне прізвище: ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на засуджену Трубіліну (дошлюбне прізвище: ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відповідності до ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

В силу ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на засудженого ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у відповідності до ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

В силу ст.75 КК України ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на засудженого ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у відповідності до ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , моральну шкоду в сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , моральну шкоду в сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , моральну шкоду в сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , моральну шкоду в сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , моральну шкоду в сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Речові докази: фотокартки ОСОБА_4 у кількості 10 шт., надані представником потерпілого ОСОБА_37 ; фото із зображенням ОСОБА_15 та ОСОБА_20 , надані ОСОБА_15 на 1 арк.., DVD-диск з відеозаписом наданим ОСОБА_14 , - зберігати в матеріалах справи.

Запобіжний захід до обвинувачених ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не застосовувався і підстав його застосування суд не вбачає.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1