Справа № 615/835/24
Провадження № 1-кс/615/161/24
УХВАЛА
20 квітня 2024 року м. Валки
Слідчий суддя Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
перекладача ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 від розгляду клопотання про застосування тимчасового арешту до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ВСТАНОВИВ
До провадження слідчого судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 надійшла заява захисника ОСОБА_4 про відвід судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_9 від розгляду клопотання про застосування тимчасового арешту до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування зави про відвід судді захисник зазначив, що суддя ОСОБА_9 під час розгляду клопотання поводила себе некоректно, упереджено, порушила суддівську етику, та таким чином завуальовано вказала свою позицію по справі.
Прокурор проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_9 заперечував через її безпідставність та недоведеність.
Перелік підстав для відводу судді, передбачений ст. 75 та ст. 76КПК України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.Якщо у позивача по справі виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, то у нього, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.
Відповідно до п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради Європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 року незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але із боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.
Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється в ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.
З системного аналізу положень вимог закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Водночас для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.
Заслухавши звукозапис судового засідання слідчий суддя дійшов висновку, що твердження є тільки його припущеннями, і не підтверджені належними та допустимими доказами. Фактично не погодився з процесуальними діями рішеннями слідчого судді під час розгляду клопотання.
Разом із тим сама по собі незгоди з процесуальними рішеннями судді не доводять про існування обставин, що викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_9 .
Призначення та проведення судових засідань, витребування доказів, оцінка доказів є процесуальною діяльністю головуючого у справі та у разі порушення цієї діяльності може бути приводом для апеляційного оскарження рішення, яке буде ухвалено суддею тільки в нарадчій кімнаті, а тому зазначені доводи захисника на переконання суду не є підставами для відводу судді в розумінні ст. 75 та ст. 76 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви захисника про відвід судді ОСОБА_9 .
Керуючись ст. ст. 75-76, 80-81 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ
У задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про відвід судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 від розгляду клопотання про застосування тимчасового арешту до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1