Справа № 308/1716/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , представника потерпілих - адвоката ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні 11-кп/4806/231/22, за апеляційними скаргами представника потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_7 та прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.03.2022.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 27.09.2023 для розгляду кримінального провадження, за апеляційними скаргами представника потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_7 та прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.03.2022, визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

20.02.2024 до початку апеляційного розгляду, суддя ОСОБА_3 оголосила заяву про самовідвід у даному кримінальному провадженні, який мотивувала тим, що оскаржуваний вирок від 14.03.2022 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , ухвалений колегією суддів Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_12 (головуючого), ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , з яких суддя ОСОБА_12 є її рідним братом, у зв`язку з чим вважає, що в даному кримінальному провадженні наявні обставини, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КК України.

Заслухавши заяву та пояснення судді ОСОБА_3 з приводу заявленого самовідводу, думку прокурора, який підтримав заяву про самовідвід, пояснення обвинуваченого та його захисника, які не заперечили проти задоволення заяви про самовідвід, представника потерпілого, який залишив питання самовідводу на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що заява судді ОСОБА_3 про самовідвід підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 6 Європейскої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі Конвенція), кожна людина має право при визначенні її громадських прав і обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд його справи належним і безстороннім судом, встановленим законом.

-2-

Таким чином, зазначена міжнародна-правова норма, у тому числі й ст.53 Конвенції, гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.

17.07.1997 Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11 відповідним Законом № 474/97-ВР, визнавши її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Відповідно до положень ст. 8, 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 № 1906-ІУ в Україні визнається і діє принцип верховенства права; чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших підстав, які викликають сумнів у його неупередженості.

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 (далі - Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно пункту 2.5 застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

За приписами до ст. 80 КПК України при наявності обставин, передбачених ст. 75 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Як вбачається з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2018 для розгляду кримінального провадження № 0000213, відомості про яке 16.07.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо ОСОБА_6 , до складу судової колегії визначено суддю ОСОБА_12 , під головуванням якого ухвалено оскаржуваний вирок від 14.03.2022.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 статті 6 Конвенції, ч. 1 ст. 21 КПК України, апеляційний суд прийшов до висновку, що з метою уникнення в учасників судового розгляду будь-яких сумнівів щодо об`єктивності судді під час розгляду даного кримінального провадження, забезпечення учасникам кримінального провадження право на справедливий суд та

-3-

достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, оскільки до складу колегії суддів з розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 в суді першої інстанції входив суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_12 , який згідно заяви судді апеляційного суду ОСОБА_3 , є її рідним братом, тому заява судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 8, 9, 22, 55, 64 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 № 1906-ІУ, ст. 21, 75, 81, 82, 404, 405, 418 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Кримінальне провадження 11-кп/4806/231/22, за апеляційними скаргами представника потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_7 та прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.03.2022 щодо ОСОБА_6 , передати на повторний автоматизований розподіл для заміни судді ОСОБА_3 іншим суддею в порядку ст. 35 КПК України.

Розгляд в апеляційній інстанції кримінального провадження 11-кп/4806/231/22 щодо ОСОБА_6 , у зв`язку із заміною судді, відкласти на інший день та час.

Про прийняте рішення повідомити учасників судового розгляду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді