Справа №345/1991/19
Провадження № 1-в/345/36/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд ІваноФранківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші подання провідного інспектора Калуського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про передачу матеріалів до суду для вирішення питання про звільнення громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30.05.2019 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 60 нмдг, що становить 1020 грн., від відбування даного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, -

в с т а н о в и в:

що провідний інспектор Калуського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернулася з поданням про передачу матеріалів до суду для вирішення питання про звільнення громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30.05.2019 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 60 нмдг, що становить 1020 грн., від відбування даного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, мотивуючи тим, що вироком Калуського міськрайонного суду від 30.05.2019 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн. Після набрання вироком законної сили, він надійшов на виконання до органу пробації. Працівниками органу пробації було вжито всіх необхідних заходів для виконання вироку суду. Виходячи з наведеного та беручи до уваги, що згідно проведених перевірок, новий повторний злочин засуджений ОСОБА_4 вчинив 13.03.2019 року, тобто з моменту вчинення останнього злочину строки виконання обвинувального вироку сплинули, також з врахуванням того, що в розшук він не оголошувався, вирок стосовно нього не було виконано з дня набрання чинності у строк, що перевищує 2 (два) роки, відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України, вважає, що засуджений підлягає звільненню від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник Калуського РВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву, в якій вказує, що подання підтримує, просить задоволити, а розгляд подання проводити без її участі.

Прокурор Калуської окружної прокуратури ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій вказує, що подання Калуського РВ філії ДУ «Центр пробації» про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку підтримує, просить задоволити, а розгляд подання просить проводити без його участі.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань чи заяв про відкладення розгляду подання не подавав.

Суд, перевіривши матеріали подання, матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку:

Як встановлено в судовому засіданні, вироком Калуського міськрайонного суду від 30.05.2019 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень.

Вирок набрав законної сили 01.07.2019 року та надійшов для виконання до Калуського міськрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області (на даний час Калуський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області ) 04.07.2019 року і того ж дня прийнятий до виконання.

За вих. № 38/7/1176 від 04.07.2019 року громадянину ОСОБА_4 направлено через оператора поштового зв`язку «Украпошта» повідомлення з роз`ясненням порядку сплати призначеного судом штрафу та про необхідність повідомити про це Калуський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області. Однак працівниками Калуського відділу пробації не отримали жодного документа про сплату штрафу засудженим або ж причин, які унеможливлюють його сплату.

16.04.2020 року за вих. №38/7/772-20 громадянину ОСОБА_4 направлено через оператора поштового зв`язку «Украпошта» повторне повідомлення з роз`ясненням порядку сплати призначеного судом штрафу та про необхідність повідомити про це Калуський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області. Однак працівниками Калуського відділу пробації не отримали жодного документа про сплату штрафу засудженим або ж причин, які унеможливлюють його сплату.

19.10.2020 року за вих. №38/7/2538-20 громадянину ОСОБА_4 направлено через оператора поштового зв`язку «Украпошта» повторне повідомлення з роз`ясненням порядку сплати призначеного судом штрафу та про необхідність повідомити про це Калуський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області. Однак працівниками Калуського відділу пробації не отримали жодного документа про сплату штрафу засудженим або ж причин, які унеможливлюють його сплату.

19.08.2021 року згідно вимоги Калуського РВП ГУНП було встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені нового кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 КК України. Проте на той час переховувався від правоохоронних органів.

26.04.2022 року до Калуського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області надійшов вирок суду стосовно ОСОБА_4 , де було зазначено, що його було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді трьох місяців арешту. Покарання у вигляді штрафу за вироком Калуського міськрайонного суду від 30.05.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

14.06.202 року Калуським РВ скеровано подання до Калуського РВП ГУНП щодо вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності засудженого ОСОБА_4 Поте 18.08.2022 року з Калуського РВП ГУНП надійшла інформація, що перевірку по даному факту завершено у зв`язку з перебуванням вищевказаного засудженого в місцях позбавлення волі.

20.04.2023 року згідно вимог Калуського РВП ГУНП було встановлено, що ОСОБА_4 був заарештований на три місяці відповідно до вищевказаного вироку, та звільнився з місць позбавлення волі 29.07.2022 року.

За вих. № 38/7/1527-23 від 25.04.2023 р. та вих. №38/7/1640-23 року громадянину ОСОБА_4 направлено через оператора поштового зв`язку «Украпошта» повідомлення з роз`ясненням порядку сплати призначеного судом штрафу та про необхідність повідомити про це Калуський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області. Проте за жодним викликом засуджений не з`явився до органу пробації.

11.07.2023 року провідним інспектором Калуського РВ ОСОБА_3 було проведено перевірку по місцю проживання даного громадянина за адресою, вказаною у вироку суду по АДРЕСА_1 . Проте двері квартири ніхто не відчинив, з сусідами поспілкуватися не вдалося.

14.03.2024 року згідно вимоги Калуського РВП ГУНП було встановлено, що засуджений ОСОБА_4 нових злочинів не вчиняв.

14.03.2024 року провідним інспектором Калуського РВ ОСОБА_3 була проведена перевірка по місцю проживання ОСОБА_4 , а саме, АДРЕСА_1 , що вказана у вироку суду. Двері квартири ніхто не відчинив, проте вдалося поспілкуватися з сусідом, якого вона зустріла на вході з під`їзду. Він відмовився надавати пояснення та вказувати свої особисті дані, проте казав, що ОСОБА_6 давно не бачив. В зв`язку з цим даного громадянина не вдалося виявити по місцю проживання.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно зіст. 152 КВК України однією з підстав звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, ч. 3 ст. 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року), а також висновку, викладеного у Постанові Верховного суду від 21 листопада2022 року у справі № 754/17643/21, провадження № 51-2206км22 ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання щодо вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід установлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК України. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання під час застосування ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Даних про наявність обвинувального вироку суду щодо ОСОБА_4 за фактом умисного невиконання вироку суду протягом встановленого строку давності матеріали справи не містять.

Наявність лише факту невиконання засудженим сплати штрафу сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Калуського міськрайонного суду від 30.05.2019 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень. Вирок суду набрав законної сили 01.07.2019. Таким чином, на даний час закінчився строк давності виконання обвинувального вироку Калуського міськрайонного суду від 30.05.2019.

Оскільки в матеріалах за поданням відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності по ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Враховуючи, що на даний час закінчились строки давності виконання вищевказаного обвинувального вироку, факт ухилення засудженого від відбування покарання у виді штрафу не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування вказаного покарання на підставі п. 1 ч. 1ст. 80 КК України.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд-

ухвалив:

Подання задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Калуського міськрайонного суду від 30.05.2019 покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: