Справа № 991/2694/24
Провадження № 1-кс/991/2721/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (надалі - САП), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР),

В С Т А Н О В И Л А :

І. Зміст скарги

02 квітня 2024 року до Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена скарга, у якій скаржники просили зобов`язати уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (надалі - САП) внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за їх заявою від 30 березня 2024 року.

Скарга обґрунтована тим, що 30 березня 2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надіслали заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 26-30, ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 163, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 382 КК України, працівниками відділу поштового зв`язку міста Києва № 59 та його керівником ОСОБА_4 , службовими особами Дарницької окружної прокуратури, Дарницького УП ГУНП у місті Києві та головою Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_5 , до САП, втім станом на момент звернення зі скаргою зазначені відомості не були внесені до ЄРДР.

ІІ. Оцінка слідчого судді

Дослідивши зазначену скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення

30 березня 2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до САП із заявою про кримінальне правопорушення.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_4 із застосуванням насильства проникла в квартиру ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пошкодила двері, внаслідок чого заявники скарги викликали швидку допомогу та поліцію. Однак за твердженням скаржників Дарницьке УП ГУНП у місті Києві, Дарницька окружна прокуратура та працівники Дарницького районного суду міста Києва за вказівкою голови суду ОСОБА_5 не відреагували на звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належним чином.

В окреслених діях працівників відділу поштового зв`язку міста Києва № 59 та його керівника ОСОБА_4 , службових осіб Дарницької окружної прокуратури, Дарницького УП ГУНП у місті Києві та голови Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_5 скаржники вбачають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 26-30, ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 163, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 382 КК України.

Щодо повноважень слідчого судді Вищого антикорупційного суду

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є складовою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено право оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Разом з тим, одним із завдань Вищого антикорупційного суду, які визначені ст. 3 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» є здійснення судового контролю за досудовим розслідуванням корупційних і пов`язаних із ними кримінальних правопорушень.

Корупція - це використання, зокрема, особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»).

Враховуючи завдання Вищого антикорупційного суду, кримінальним процесуальним законом передбачено предметну підсудність та чітко окреслено коло кримінальних проваджень, здійснення у яких судового контролю входить до компетенції слідчих суддів ВАКС.

Розгляд питань, які виникають під час досудового розслідування інших кримінальних правопорушень, порушуватиме засаду диспозитивності (ч. 3 ст. 26 КПК України) та суперечитиме завданням Вищого антикорупційного суду.

Отже, у межах розгляду скарги слідчому судді належить в першу чергу з`ясувати, чи належить до його компетенції вирішення порушуваних у скарзі питань.

Судовий контроль у цілому (ч. 2 ст. 33-1 КПК України), зокрема і цей його складовий елемент (ч. 1 ст. 306 КПК України), здійснюється слідчими суддями Вищого антикорупційного суду виходячи з правил предметної підсудності, визначених ч. 1 ст. 33-1 КПК України.

Підсудність кримінального провадження Вищого антикорупційного суду визначається за одночасної наявності двох обов`язкових ознак:

- стаття кримінального закону, за якою здійснюється кримінальне провадження, належить до переліку корупційних, передбачених приміткою до ст. 45 КК України, або передбачена ч. 1 ст. 33-1 КПК України (ст. 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України);

- наявна хоча б одна з умов, передбачених п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, які визначають особливості суб`єктного складу та предмету таких кримінальних правопорушень.

Щодо підсудності скарги

Кримінальні правопорушення, передбачені статтями 162, 163, 189, 365, 366, 382 КК України, не належать до корупційних та не містяться у переліку статей, підсудних ВАКС відповідно до ч. 1 ст. 33-1 КПК України.

Аналізуючи наведені у заяві відомості на предмет наявності в них ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364 КК України, слідчий суддя виходить з диспозиції цієї норми кримінального закону, яка передбачає відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди чи тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Слід виокремити дві ключові ознаки цього кримінального правопорушення:

- його мета - це одержання неправомірної вигоди;

- наслідком дій особи є завдання істотної шкоди чи тяжких наслідків, які згідно з приміткою до цієї статті носять матеріальний характер, тобто можуть бути оцінені у грошовому еквіваленті.

Заявники не навели жодних відомостей, які б свідчили про те, що дії зазначених осіб були спрямовані на одержання будь-якої неправомірної вигоди та завдали шкоди матеріального характеру.

Щодо твердження скаржників про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України, то зазначена норма передбачає відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Втім, заява не містить жодних відомостей, які б прямо чи опосередковано свідчили б про наявність ознак зазначеного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу, що посилання у тексті заяви на номер статті Особливої частини КК України, який за критерієм кваліфікації відповідає умовам предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, саме по собі не є безумовним підтвердженням підсудності скарги цьому суду, оскільки у межах перевірки скарги на прийнятність слідчий суддя аналізує заяву на предмет наявності в ній саме відомостей про вчинення злочину, а не лише формального зазначення у ній певного номеру статті КК України.

У протилежному випадку неможливо запобігти штучній зміні підсудності скарги шляхом формального, не підтвердженого жодними обставинами та відомостями посилання на номер статті кримінального закону, а тому розгляд такої заяви суперечитиме засаді диспозитивності, відповідно до якої слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень кримінальним процесуальним законом.

Отже, наведених у заяві ОСОБА_2 , ОСОБА_3 обставин достатньо для висновку, що кримінальні правопорушення, які, на їх думку, були вчинені працівниками відділу поштового зв`язку міста Києва № 59 та його керівником ОСОБА_4 , службовими особами Дарницької окружної прокуратури, Дарницького УП ГУНП у місті Києві та головою Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_5 , не належать до таких, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.

Жодні з наведених у обставин не свідчать про ймовірність вчинення корупційного кримінального правопорушення, яке може бути підсудним Вищому антикорупційному суду. Наведені у заяві обставини можуть потребувати перевірки засобами кримінального процесу, втім оцінка цього питання виходить за межі компетенції слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Висновки слідчого судді

Слідчий суддя не дає оцінки діям зазначених посадових осіб у частині наявності в них ознак кримінальних правопорушень, а лише констатує, що з повідомлених заявниками обставин не вбачається наявність в їх діях ознак кримінального правопорушення, яке належить до предметної підсудності ВАКС.

За таких обставин, у слідчого судді відсутні повноваження розглядати скаргу.

Відповідно до пп. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду упродовж 5-ти днів з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1