Справа № 522/1115/24
Провадження № 1-кп/522/659/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000696 від 04.09.2023 року, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 15.08.2011 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357, ч.2ч.3 ст.358, ст. 70 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі; звільнився 01.02.2016 року на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 25.01.2016 року;

- 06.12.2017 року вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки;

- 19.11.2020 року вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі; звільнився 23.01.2023 року по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Викладення обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, яке суд вважає доведеним.

Так, 04 вересня 2023 року, близько 13:00 години ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завідомо знаючи, що Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 року № 451/2023 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, та Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ), Указом Президента України №757 від 07.11.2022 року, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 року, затвердженим Законом України від 07.02.2023 року № 8419-ІХ, указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 року затвердженим Законом України №3057-ІХ від 02.05.2023 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 року строком на 90 діб, тобто до 15 листопада 2023 року та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» №2117-ІХ від 03.03.2022 року, перебуваючи на стоянці транспортних засобів по провулку Дунаєва в місті Одеса, навпроти будинку, який розташований за адресою: місто Одеса, Французький бульвар, 47, помітив як на вказаній стоянці паркується водій автомобілю марки «Mitsubishi», моделі «Lancer», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 ».

Перебуваючи на вказаній стоянці ОСОБА_3 , побачивши як водій та пасажири покидають салон автомобілю, залишивши речі всередині салону авто, а саме на задньому сидінні зліва та як водій закриває авто та вмикає сигналізацію, за допомогою ключа дистанційної дії, ОСОБА_3 , з використанням пристрою для зчитування коду автосигналізації, зчитав код сигналізації автомобілю «Mitsubishi Lancer», д.н.з. « НОМЕР_1 ».

Маючи намір на вчинення крадіжки майна, що знаходилось в салоні вказаного автомобіля, ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, діючи повторно, умисно та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що водій авто, разом з двома пасажирами пішли в напрямку моря та його дії залишаються непоміченими для оточуючих, використавши пристрій для зчитування коду автосигналізації, розблокував сигналізацію автомобіля марки «Mitsubishi», моделі «Lancer», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 » та відчинивши задні ліві пасажирські двері автомобілю, проник в середину салону автомобілю, звідки дістав рюкзак чорного кольору, в якому були шорти чорного кольору марки «Cropp», а також гаманець чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 56000 гривень, який знаходився під рюкзаком.

Надалі, ОСОБА_3 , за допомогою пристрою для зчитування коду автосигналізації закрив двері автомобіля, утримуючи викрадене при собі, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальний збиток в розмірі 56 000 гривень.

Таким чином, встановлені достатні підстави вважати обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив обставини кримінального правопорушення, які описані в обвинувальному акті та пояснив суду, що 04.09.2023 року близько 13:00 години, перебуваючи на стоянці транспортних засобів по провулку Дунаєва в місті Одесі, в районі Французького бульвару, бачив як паркується автомобіль «Mitsubishi Lancer». Та коли водій разом з двома пасажирами вийшли з транспортного засобу, він, використавши пристрій для зчитування коду автосигналізації, розблокував його, проник в середину салону через задні ліві пасажирські двері до автомобілю, звідки дістав рюкзак чорного кольору, з речами та гаманець з грошима у сумі близько 56 000 гривень. Завдану шкоду потерпілому ним не відшкодовано. Злочин вчинив, оскільки був у скрутному матеріальному становищі, його окрім будівництва ніде не хотіли брати на роботу, де йому за станом здоров`я важко працювати. Викраденими коштами розпорядився на власний розсуд. Вказав, що йому було відомо про введення воєнного стану на території України.

У вчиненому щиро кається, вказав, що зробив відповідні висновки та завіряв суд більше не вчиняти злочини та стати на шлях виправлення.

Просив суд суворо його не карати, врахувати його щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях та призначити йому покарання з іспитовим строком. Також просив врахувати, що він з 11.08.2019 року являється членом Церкви Євангельських Християн №1 в м. Чернівці та з 2022 року є наставником по виховній роботі з категорією алко-наркозалежних громадян України, про що надав суду відповідну довідку.

Прокурор ОСОБА_4 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді п`яти років позбавлення волі, стягнути з нього судові витрати на залучення експерта, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу, долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини кримінального провадження, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та суд кваліфікує їх за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Мотивування прийнятого рішення.

При визначенні мотивів призначення покарання суд керується таким.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18).

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, офіційно не працевлаштований, має середню освіту, не одружений, осіб на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого в м. Одеса, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше неодноразово судимого за корисливі злочини проти власності, на наркологічному та психіатричному обліку у лікаря не перебуває, та те що він вчинив тяжкий злочин.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є рецидив злочину.

Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є раніше судимою особою, новий злочин вчинив менше ніж через рік після відбуття покарання за попереднім вироком суду, наявність пом`якшуючої покарання обставини, такої як щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та наявність обтяжуючої покарання обставини, а саме рецидиву злочину, шкоду потерпілому не відшкодовано, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі.

Суд вважає, що вказаний вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті призначення покарання. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Запобіжний захід, застосований ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.02.2024 року обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог глави 8 Розділу І КПК України.

На підставі положень ст. 122, 126 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені судові витрати на залучення експерта, у зв`язку з проведенням судової телекомунікаційної експертизи №СЕ-19/116-23/16230-НЗПРАП на суму 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) гривень 00 (нуль) копійок.

На підставі ст. 174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2023 року на майно, вилучене 14.09.2023 року в ході обшуку автомобіля марки «BMW», моделі 525D, д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові сірого кольору, який був припаркований за адресою: Одеська область, м. Подільськ, пров. Куяльницький, буд. 14А.

Цивільний позов потерпілим у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 50, 63, 65, 72, 185 КК України, ст. 100, 122, 126, 174, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 12.01.2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення у період із 12.01.2024 року по день набрання вироком законної сили включно.

Запобіжний захід застосований обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта, у зв`язку з проведенням судової телекомунікаційної експертизи №СЕ-19/116-23/16230-НЗПРАП на суму 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) гривень 00 (нуль) копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2023 року на майно, вилучене 14.09.2023 року в ході обшуку автомобіля марки «BMW», моделі 525D, д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові сірого кольору, який був припаркований за адресою: АДРЕСА_2 .

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A50», IMEI1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , в корпусі синього кольору; мобільний телефон марки «Samsung GT-S5570», ІМЕІ: НОМЕР_5 в корпусі чорного кольору, який поміщено до сейф-пакету FPS6001750; вилучені 14.09.2023 року в ході обшуку автомобіля марки «BMW», моделі 525D, д.н.з. НОМЕР_2 , - повернути власнику ОСОБА_3 ;

- шорти чорного кольору із бавовни торгової марки «Cropp», розміром ХС, які поміщено до сейф-пакету INP4003381, - повернути власнику ОСОБА_5 ;

- автомобіль марки «BMW», моделі 525D, д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові сірого кольору, номер шасі: НОМЕР_6 , - вважати повернутим власнику, згідно розписки від 26.10.2023 року, - ОСОБА_6 ;

- 2 ключі з брелком від сигналізації від автомобіля марки «FORD Sierra», реєстраційний номер № НОМЕР_7 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , реєстраційний №№ НОМЕР_7 , марки «FORD Sierra», рік випуску 1987, в кузові синього кольору, які поміщено до сейф-пакету SUD3056646, - вилучені 14.09.2023 року в ході обшуку особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1