Справа № 344/611/23
Провадження № 1-кп/344/365/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, фактично проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого неофіційно вантажником, неодруженого, на утриманні неповнолітніх осіб не має, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 вчинив таємнє викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

23 жовтня 2022 року близько 14 год, у період дії на території України воєнного стану, який введено в дію відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженими Законом України № 2500-ІХ від 23.08.2022), ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік примішення кафе «Міраж», що знаходиться за адресою: вул. Юності, 3а у с. Микитинці Івано-Франківської МОТГ, побачив велосипед марки «PROPHETE» сірого, чорного та жовтого кольорів, який належить потерпілому ОСОБА_9 . У цей час у ОСОБА_8 виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна - велосипеда марки «PROPHETE».

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, користуючись тим, що за його діями ніхто з осіб, які б могли усвідомлювати факт протиправного вилучення майна не спостерігає, таємно викрав велосипед марки «PROPHETE» сірого, чорного та жовтого кольорів, який належить потерпілому ОСОБА_9 , вартість якого становить 3764 (три тисячі сімсот шістдесят чотири) гривні.

Після цього ОСОБА_8 покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

19 лютого 2024 року між прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_8 у присутності його захисника ОСОБА_7 за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_9 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, а тому беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості у відповідності до ст.470 КПК України сторонами враховано ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину та внаслідок активного сприяння ОСОБА_8 досудовому розслідуванню, що виразилось у сумлінному виконанні своїх процесуальних обов`язків, були здобуті дані, які стали підставою для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні; ступінь та характер сприяння обвинуваченого ОСОБА_8 досудовому розслідуванню забезпечило швидке та якісне досудове розслідування вказаного кримінального провадження; характер та тяжкість обвинувачення, зокрема, те, що згідно з ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, є тяжким злочином; кримінальним правопорушенням, у якому обвинувачується ОСОБА_8 , спричинено майнову шкоду ОСОБА_9 на суму 3764,00 грн, яка в ході досудового розслідування відшкодована шляхом вилучення викраденого майна; потерпілий ОСОБА_9 не має жодних претензій до ОСОБА_8 , та надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим; наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень та в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень, або інших більш тяжких кримінальних правопорушень полягає у проведенні швидкого у стислі строки досудового розслідування даного кримінального провадження.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України, визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_8 відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, перебуває в скрутному матеріальному становищі.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю і беззастережно визнав винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, щиро розкаявся, під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що є обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, беручи до уваги відсутність будь-яких претензій потерпілого, що просив суворо обвинуваченого не карати та надав письмову згоду на укладення угоди з визначеним сторонами покарнням, а також те, що ОСОБА_8 є особою молодого віку, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває; вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення не належить до корупційного правопорушення, не пов`язане з корупцією, виходячи з принципу, що покарання має бути призначене необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, сторони погодилися, що ОСОБА_8 необхідно призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України - арешт на строк 6 місяців.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вказаному кримінальному правопорушені визнав повністю та беззастережно, підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного в обвинувальному акті, згоду на застосування узгодженого виду покарання підтримав, а угоду про визнання винуватості від 19 лютого 2024 року, що укладена у присутності його захисника ОСОБА_7 , просив затвердити. Наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі затвердження укладеної угоди, та виключні підстави оскарження вироку розуміє. У вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв досудовому розслідуванню, повідомляючи усі обставини справи, вживав заходів для відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Захисник ОСОБА_7 підтримав думку свого підзахисного, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому покарання, яке узгоджено сторонами.

Прокурор вважала, що угода відповідає встановленим вимогам закону і повинна бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце проведення судового засідання. 19 лютого 2024 року на адресу суду надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_9 , який просив суд взяти до уваги, що у нього претензій будь-якого характеру до ОСОБА_8 немає, цивільний позов заявляти не буде, надав письмову згоду прокурору на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Просив проводити судове засідання без його участі.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином (ч.4 ст.185 КК України), відповідно до статей 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості при викладених вище обставинах може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується ОСОБА_8 , є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, що підтверджується доказами та відповідає фактичним обставинам, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діянь обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України, так як ґрунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї винуватості не потребує підтвердження іншими доказами. При узгодженні покарання сторонами враховано як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого, так і особу обвинуваченого, фактичні обставини вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 .

Суд, визначаючись у питанні можливості затвердження угоди виходить з того, що кваліфікація діянь ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України є правильною, при цьому наявні декілька обставин, які суттєво пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушень (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, фактичні обставини вчиненого, відшкодування завданої шкоди шляхом повернення викраденого майна, відсутність будь-яких претензій потерпілого, скрутне матеріальне становище обвинуваченого), враховуючи особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, відповідно до довідки КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» №2593 від 24.02.2023 в заклад не звертався, амбулаторну допомогу не отримує, відповідно до довідки КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» №609 від 23.02.2023 наркологічну допомогу не отримував, неодружений, зі слів - має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, батьком яких у свідоцтві про народження не вказаний, факт його батьківства у судовому порядку не встановлювався, відповідно до досудової доповіді (а.с. 36-42) Івано-Франківський РВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб), є обґрунтованим призначення ОСОБА_8 узгодженого сторонами покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, перейшовши до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України - арешт на строк 6 місяців.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті, що передбачені в угоді, відповідає фактичним обставинам правопорушення, не суперечать інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідає встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягає затвердженню з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 368, 370, 373, 374, 394, 468-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 19 лютого 2024 року, укладену між прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_8 - затвердити.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України -арешт на строк шість місяців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід - тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 обчислювати з моменту затримання 28 вересня 2023 року. Відповідно до ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 28 вересня 2023 року до дня набрання вироком законної сили у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави із зарахуванням на рахунок UA0009612, отримувач: ГУК в Івано-Франківській обл. /ТГ м.Івано-Франківськ/24060300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача: 37951998, код класифікації доходів: 24060300 "Інші надходження" - 514 грн 86 коп процесуальних витрат за проведення судової експертизи №CE-19/109-22/11434-ТВ від 28.10.2022 року.

Речові докази: велосипед марки «PROPHETE» відповідно до постанов від 06.12.2022 та 07.12.2022 - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_9 , оптичні диски відповідно до постанов від 06.11.2022 від 10.11.2022 - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1