Дата документу 14.03.2024
Справа № 334/4693/23
Провадження № 1-кп/334/293/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0001033 від 23.06.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Ленінського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

Для забезпечення кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено терміном по 17.03.2024 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки існують та не зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, уникнути яких буде не можливо у разі перебування обвинуваченого на волі, тому відсутні підстави змінювати запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який. Обвинувачений може впливати на потерпілих та свідків, переховуватися від суду, вчинити інший злочин.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора, зазначив, що вже тривалий час перебуває під вартою, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечував, підтримав клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Суд враховує, що в судовому засіданні не допитані всі свідки, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, не одружений, не має малолітніх дітей та стійких соціальних зв`язків, обвинувачується у скоєні ряду злочинів, серед яких є тяжкий злочин, скоїв дані злочини під час дії іспитового терміну, а тому є достатні підстави вважати, що останній з метою ухилення від покарання за вчинені кримінальні правопорушення (злочини), може переховуватися від суду.

Заявлені стороною захисту обставини в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , не можуть слугувати виключною підставою для зміни йому запобіжного заходу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, забезпечує можливість не перешкодити інтересам правосуддя, та ухиленню від суду, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим та відповідає виключності запобіжного заходу, задля досягнення завдань кримінального провадження.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який відсутні, термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає продовженню на строк шістдесят днів відповідно до вимог ст. 183 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 392, 616 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів по 13 травня 2024 року включно.

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1