1-кп/205/221/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 травня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000655 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, неодруженого, неповнолітніх дітей не має, офіційно працевлаштованого на посаді охоронця НТУ «Дніпровська політехніка», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заперечення, виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України, використовуючи власний мобільний телефон марки «NOKIA» моделі «ТА-1043» серійний номер НОМЕР_1 (IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ), що містить номер мобільного оператора «Vodafonе» НОМЕР_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час телефонних розмов із ОСОБА_5 , 20.09.2022, о 21:47 (тривалістю 00:08:38), 28.09.2022, о 13:09 (тривалістю 00:04:39), 29.09.2022, о 18:39 (тривалістю 00:14:02), 08.10.2022, о 21:39 (тривалістю 00:22:50), 28.10.2022, о 21:48 (тривалістю 00:34:30), 01.11.2022, о 15:36 (тривалістю 00:11:12):

- висловлював різке негативне, агресивне ставлення до мешканців західних областей України, вороже неприязне ставлення до Президента України ОСОБА_6 та влади в цілому;

- ностальгував за умовами життя в Радянському Союзі;

- неодноразово виражав презирства до незалежності та свободи України та скептично висловлював незадоволення у відповідь ОСОБА_5 на репліку з приводу того, що доводиться бути / жити в Україні;

- порівнював український патріотизм із психічним захворюванням;

- різко категорично висловлював незадоволення, несхвалення з приводу того, що неназвані представники інших країн (Німеччини, Туреччини) не визнають так звані референдуми (щодо виходу зі складу України / здобуття «незалежності» / включення до складу Росії) на окупованих територіях Донецької, Луганської, Запорізької областей, висловлював почуття заздрощів, що на Дніпропетровщині референдуми не проводяться; розмірковував про те, що Одеська, Миколаївська та Дніпропетровська області можуть бути наступними, у яких проводитиметься референдум, висловлював бажання проведення таких референдумів в інших областях України;

- послідовно висловлював переконання, що Росія умисно не обстрілює цивільні об`єкти; виражав недовіру до фактів влучань ракет у місті Дніпрі, неприязне ставлення до способу подачі таких новин в Україні, агресивно-ненависне ставлення до офіційної позиції щодо покладання повної відповідальності на Росію за обстріли українських міст, представлення такої позиції як акторських підтасувань;

- вів мовлення про війну на Сході України, що почалася у 2014 році,

із повторенням штампів російської риторики про «8 років обстрілів Донбасу»;

- цитував у вигляді невласне прямої мови слова ОСОБА_7 про те, що Україна штучно створена Росією країна та висловлював власне ставлення до такої думки схвалення та згода;

- стверджував, що Україну до війни штовхає Америка, що це сама ж Америка та НАТО воює на території України з Росією;

- стверджував, що влада України умисно, спрямовано намагається переконати людей, підвести їх до думки, що в усьому (за смислом у війні в цілому) винна Росія;

що сукупно заперечує, виправдовує збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, заперечує тимчасову окупацію частини території України.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у запереченні, виправдовуванні збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та запереченні тимчасової окупації частини території України, кваліфікуються за ч. 1 ст. 436-2 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, заявив про розкаяння та осуд своїх дій, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та просив суд, при судовому розгляді застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті, обмежуючись лише його допитом та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечувала проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим ОСОБА_3 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України у лютому 2022 року він потрапив під вплив російської пропаганди і обговорював суспільні та політичні події, які відбувалися в Україні зі своїми знайомими, в тому числі й з ОСОБА_5 по телефону, при цьому, дотримуючись позицій підтримки дії російської федерації по відношенню до України, виправдовував агресію російської федерації до України, висловлював свою підтримку діям російської федерації та наративам, які висловлювалися політичним керівництвом російської федерації щодо України. Зазначив, що на теперішній час, через два роки загарбницької війни російської федерації проти України, він змінив своє ставлення до цих подій та прагне усіма своїми можливостями підтримувати Україну у війні, яку веде російська федерація.

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своє винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання свої вини та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відносяться до категорії нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно працевлаштований, за місцем мешкання характеризується задовільно, неодружений, неповнолітніх дітей не має.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією статті обвинувачення, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень, звільнивши обвинуваченого від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні були проведені судова лінгвістична (семантико-текстуальна) експертиза № 71 від 20.06.2023, витрати на яку склали та документально підтверджені на суму 12 904,92 грн. та судова експертиза комп`ютерної техніки та програмних продуктів № 343 від 21.09.2023, витрати на яку складають та документально підтверджені на суму 2 867,76 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази, яким визнані:

-системний блок чорного кольору з написом на лицевій стороні «іТек», який переданий на зберігання до приміщення зберігання речових доказів № 1 СВ УСБУ в Дніпропетровській області підлягає поверненню за належністю власнику ОСОБА_3

-телефон чорного кольору «NOKIA» модель «ТА-1043» (імеі 1: НОМЕР_2 ; імеі 2: НОМЕР_3 ), який переданий на зберігання у сейфі № 28 слідчого відділу УСБУ в Дніпропетровській області, підлягає спеціальній конфіскації в порядку ст. ст. 96-1 та 96-2 КК України як предмет, який був використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в один рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 додатковий обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення» для повнолітніх суб`єктів пробації».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення:

-судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 71 від 20.06.2023, в сумі 12 904 (дванадцять тисяч дев`ятсот чотири) гривні 92 копійок;

-судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів № 343 від 21.09.2023, в сумі 2 867 (дві тисячі вісімсот шістдесят сім) гривень 76 копійок,

а всього 15772 (п`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят дві) гривні 68 копійок.

Речовий доказ - системний блок чорного кольору з написом на лицевій стороні «іТек», який переданий на зберігання до приміщення зберігання речових доказів № 1 СВ УСБУ в Дніпропетровській області повернути за належністю власнику ОСОБА_3 .

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України в порядку спеціальної конфіскації передати у власність держави телефон чорного кольору «NOKIA» модель «ТА-1043» (імеі 1: НОМЕР_2 ; імеі 2: НОМЕР_3 ), який переданий на зберігання у сейф № 28 слідчого відділу УСБУ в Дніпропетровській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1