Справа №345/1495/24
Провадження № 1-кп/345/190/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000062від 23.01.2024про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не працюючого, із середньою спеціальною освітою, одруженого, дітей на утриманні не має, РНОКПП НОМЕР_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 придбав та зберігав бойові припаси, без передбаченого законом дозволу.

Правопорушення вчинено за таких обставин.

У 2022 році (точний час та дату досудовим розслідування не встановлено) ОСОБА_2 , проходячи військову службу в добровольчому батальйоні «Карпатська Січ» перебував в зоні бойових дій в АДРЕСА_3 . 10.05.2022 ОСОБА_2 повернувся за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_2 , та із собою останній привіз одну ручну осколкову гранату РГО, один запал до ручної осколкової гранати УДЗ та 32 патрони.

У порушення вимог п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України» затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII, вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 та п.п. 2, 9, 11 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576, вказані предмети ОСОБА_2 без передбаченого законом дозволу на зберігання зброї, привіз із зони бойових дій на територію домоволодіння, що в АДРЕСА_2 , де він проживає.

Ручну осколкову гранату РГО та запал до ручної осколкової гранати УДЗ ОСОБА_2 помістив у полімерний пакет який зберігав на холодильнику, при вході в приміщення будинку, а 30 патронів калібру 5,45х39 мм він зберігав в магазині для патронів, який помістив у складське приміщення, що на території будинку, де у вказаному приміщенні останній також зберігав 2 патрони калібру 12,7х99 мм.

Таким чином, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, достовірно розуміючи, що привезені ним предмети із зони бойових дій, а саме одна ручна осколкова граната РГО, запал до ручної осколкової гранати УДЗ та 32 патрони є бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу незаконно придбав їх у власність.

В подальшому, ОСОБА_2 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, достовірно розуміючи, що незаконно привезені ним із зони бойових дій предмети, а саме: одна ручна осколкова граната РГО, запал до ручної осколкової гранати УДЗ та 32 патрони, є бойовими припасами, та маючи умисел на незаконне їх зберігання, органам влади добровільно бойові припаси не здав, а незаконно переніс їх на територію домоволодіння, в АДРЕСА_2 . Описані вище предмети ОСОБА_2 зберігав за вказаною адресою до 23.01.2024.

23.01.2024 в ході проведення невідкладного обшуку, до винесення ухвали слідчого судді, на підставі ст. 233 КПК України в будинку АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено:

- корпус ручної оборонної гранати на боковій проекції якої барвником чорного кольору нанесено позначення «РГО 80-95-90» та запал до ручної гранати типу УДЗ на металевому важелі якої наявні позначення нанесені методом втиснення «УДЗ С-19-90», які згідно висновку експерта від 30.01.2024 являються ручною осколковою гранатою РГО без запала та запалом УДЗ для ручної осколкової гранати, які в поєднанні утворюють один пристрій ручну осколкову гранату РГО, яка відноситься до бойових припасів, вибухових пристроїв промислового виготовлення,

- 30 патронів калібру 5,45х39, на частині гільзи яких виявлено маркування нанесене методом втиснення «270» і «69», які згідно висновку експерта від 30.01.2024 є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї - проміжними військовими 5,45-мм (5,45?39 мм) патронами центрального бою, із кулею, що має покращені пробивні властивості, промислового виробництва (Луганський патронний завод, Україна), 29 шт. - 1996, 1 шт. - 1995 року виготовлення).

- 2 патрона іноземного виробництва, калібру 12,7х99, на частині гільзи яких виявлено маркування нанесене методом втиснення «NP 14» є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї військовими кулеметними 12,7 мм (12,7 ? 99 мм) НАТО патронами (US Browning (50BMG). Патрони споряджені бронебійною-запалювальною-трасуючою кулею М-20. Надані патрони виготовлені промисловим способом (NammоIcпанія).

Усі надані 32 патрони придатні для стрільби. 30 патронів призначені для стрільби із автоматів та ручних кулеметів калібру 5,45?39 мм, патронник яких розрахований на даний патрон (АК-74, АКС-74, АК-74H, АКС-74H, РПК-74, РПКС-74, РПК-74Н, РПКС-74Н, тощо) та інших різновидів самозарядної і автоматичної вогнепальної зброї, патронник яких розрахований під даний патрон. 2 патрони призначені для стрільби з великокаліберних кулеметів та антиматеріальних гвинтівок (проти легких броньованих цілей) (кулемет Браунінг М2 та антиматеріальна гвинтівка Баррет М82, тощо).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі. Пояснив, що від початку широкомасштабного вторгнення в Україну він проходив військову службу в добровольчому батальйоні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і виконував бойові завдання в Харківській області. Для виконання бойових завдань мав при собі боєприпаси. В тому числі постійно мав при собі ручну гранату, а певну кількість патронів мав в аптечці. Через проблеми зі здоров`ям потрапив на лікування в медичний заклад. Після цього на початку травня 2022 року повернувся додому. Гранату із запалом та аптечку, в якій були патрони, разом з іншими речами переслав додому. І надалі ці боєприпаси зберігались по місцю свого проживання. В кінці січня 2024 року, точної дати не пам`ятає, він посварився з дружиною і дружина викликала поліцейських. Коли прибули патрульні працівники поліції, то вони запитали його чи є в нього якісь заборонені речі і зброя. Він повідомив, що є граната і боєприпаси. Після цього до нього дому прибула слідчо-оперативна група з експертом, які вилучили вказані боєприпаси. Наголосив, що не мав жодного умислу на незаконне застосування цих боєприпасів, а зберігав їх з метою самооборони, адже щодо України триває збройна агресія. Усвідомлює, що вчинив неправомірно, адже не мав дозволу на зберігання вказаних боєприпасів. Щиро розкаюється за вчинені дії, обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень. Просить врахувати його сімейний стан, стан здоров`я і суворо не карати.

Таким чином, показами обвинуваченого підтверджується факт придбання та зберігання ним бойових припасів без передбаченого законом дозволу, обставини придбання боєприпасів, місце їх зберігання, тривалість зберігання, кількість боєприпасів, а також суб`єктивна сторона вчиненого правопорушення.

Окрім цього, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доводить показами допитаних під час судового розгляду свідків.

Так, ОСОБА_5 , яка є дружиною обвинуваченого повідомила суду, що чоловік проходив військову службу і повернувся додому весною 2022 року. Свої речі він прислав додому перевізником, ймовірно серед цих речей і були боєприпаси, проте їй нічого не було відомо про них. В кінці січня 2024 року між ними відбувся сімейний конфлікт, через що вона викликала наряд поліції. Поліцейським, які прибули на її виклик, вона повідомила, що чоловік брав участь в бойових діях. Поліцейські запитали чоловіка чи має він якісь заборонені предмети. Чоловік повідомив, що має боєприпаси. Поліцейські проводили обшук в їхньому будинку і вилучили декілька патронів і гранату. Зброї в чоловіка не було.

Свідок ОСОБА_6 , яка працює інспектором СРПП Калуського РВП ГУНП, розповіла суду, що 23.01.2024 року перебувала чергуванні разом з поліцейським ОСОБА_7 . Приблизно о 01 год. 30 хв. на службовий планшет надійшло повідомлення про вчинення домашнього насильства в смт. Войнилів. Коли їхній наряд прибув на місце події, то їх зустріла ОСОБА_8 . Біля будинку знаходився ОСОБА_2 , який казав, що не хоче бачити поліцейських і був проти того, щоб вони заходили на територію будинковолодіння. Тому пояснення в потерпілої вони відбирали в службовому автомобілі. В своїй заяві ОСОБА_8 повідомила, що чоловік конфліктував з нею і ході цього конфлікту погрожував фізичною розправою, в тому числі і за допомогою гранати, яку привіз із собою. Після цієї інформації вони викликали слідчо-оперативну групу і також були залучені вибухотехніки. Коли прибув слідчий, то були залучені поняті і було прийнято рішення провести невідкладний обшук, оскільки наявна інформація про зберігання вибухонебезпечних речовин. Під час обшуку біля входу в будинок в пакеті вилучили корпус гранати і запал, а потім в підсобному приміщенні вилучили і патрони. Вогнепальної зброї не знаходили.

Аналогічні покази надав суду ОСОБА_7 , який працює на посаді інспектора СРПП Калуського РВП ГУНП і який був в одному черговому наряді разом з ОСОБА_6 .

Окрім визнання вини, показів зазначених свідків, вина ОСОБА_2 у скоєному доводиться наступними письмовими доказами:

-рапортом інспектора СРПП Калусього РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 23.01.2024 року, в якому зазначено, що отримано інформацію про ймовірне зберігання предметів схожих на бойові гранати (а.с. 30);

-протоколом обшуку від 23.01.2024 року, відповідно до якого під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 виявлено та вилучено: корпус ручної оборонної гранати, на боковій проекції якої барвником чорного кольору нанесено позначення «РГО 80-95-90», яку поміщено в спецпакет №АВ 1005968; запал до ручної гранати типу УДЗ на металевому важелі якої наявні позначення нанесені методом втиснення «УДЗ С-19-90», яку поміщено в спецпакет №АВ 1005969; 30 патронів калібру 5,45х39, на частині гільзи яких виявлено маркування нанесене методом втиснення «270» і «69» які поміщено в спецпакет №PSP1138283; 2 патрони іноземного виробництва, калібру 12,7х99, на частині гільзи яких виявлено маркування нанесене методом втиснення «NP 14, які поміщено в спецпакет №PSP1138284 (а.с. 31-32) Процес обшуку фіксувався на відео, яке було переглянуто в судому засіданні (а.с. 33). Відповідно до ували слідчого судді від 24.01.2024 було надано дозвіл на проведення вищезазначеного обшуку (а.с. 37-40);

-довідкою №7/39 від 23.01.2024 року відділу вибухотехнічної служби ГУНП в Івано-Франківській області про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів (а.с. 34);

-довідкою №8/39 від 23.01.2024 року відділу вибухотехнічної служби ГУНП в Івано-Франківській області про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів (а.с. 35);

-актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №39 від 23.01.2024 року відділу вибухотехнічної служби ГУНП в Івано-Франківській області (а.с. 36);

-висновком експерта № КСЕ-19/126-24/882 від 30.01.2024 року (а.с. 42-51), відповідно до якого за результатами проведення комплексної вибухово-технічної експерти встановлено, що надані на дослідження предмети (предмет, зовні схожий на одну ручну гранату РГО без запалу, упакований у сейф-пакет вибухотехнічної служби НПУ №1005968 та предмет, зовні схожий на один запал УДЗ до ручної гранати, упакований у сейф-пакет вибухотехнічної служби НПУ №1005969) являлися: однією ручною осколковою гранатою РГО без запала; одним запалом УДЗ до ручної осколкової гранати. Ручна осколкова граната РГО без запала та запал УДЗ є частинами одного пристрою ручної осколкової гранати РГО. Надані на дослідження предмети поєднуються конструктивно між собою, утворюючи при цьому одну ручну осколкову гранату РГО, яка відноситься до бойових припасів, вибухових пристроїв промислового виготовлення. Надані на дослідження предмети були виготовлені промисловим способом. Надана на дослідження одна ручна осколкова граната РГО була придатна для здійснення вибуху;

-висновком експерта № СЕ-19/109-24/1155-БЛ від 30.01.2024 року (а.с. 53-59), відповідно до якого за результатами проведення балістичної експертизи встановлено, що надані на дослідження 30 предметів є боєприпасами до вогнепальної нарізної зброї - проміжними військовими 5,45-мм (5,45?39 мм) патронами центрального бою, із кулею, що має покращені пробивні властивості, промислового виробництва (Луганський патронний завод, Україна), 29 шт. - 1996, 1 шт. - 1995 року виготовлення). 2 патрона іноземного виробництва, калібру 12,7х99, на частині гільзи яких виявлено маркування нанесене методом втиснення «NP 14» є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї військовими кулеметними 12,7 мм (12,7 ? 99 мм) НАТО патронами (US Browning (50BMG). Патрони споряджені бронебійною-запалювальною-трасуючою кулею М-20. Надані патрони виготовлені промисловим способом (NammоIcпанія). Усі надані 32 патрони придатні для стрільби. 30 патронів призначені для стрільби із автоматів та ручних кулеметів калібру 5,45?39 мм, патронник яких розрахований на даний патрон (АК-74, АКС-74, АК-74H, АКС-74H, РПК-74, РПКС-74, РПК-74Н, РПКС-74Н, тощо) та інших різновидів самозарядної і автоматичної вогнепальної зброї, патронник яких розрахований під даний патрон. 2 патрони призначені для стрільби з великокаліберних кулеметів та антиматеріальних гвинтівок (проти легких броньованих цілей) (кулемет Браунінг М2 та антиматеріальна гвинтівка Баррет М82, тощо).

Щодо свідків сторони обвинувачення ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування і яких спершу клопотав допитати обвинувач, то в подальшому прокурор відмовився від допиту цих свідків, мотивуючи це тим що неможливо забезпечити їхню явку в судове засідання. Обвинувачений погодився з позицією прокурора і не наполягав на допиті цих свідків. Враховуючи вище наведене, з метою дотримання розумного строку розгляду кримінального провадження, та виходячи з принципу диспозитивності, судом було прийнято рішення про подальший розгляд даного кримінального провадження без допиту зазначених свідків.

За таких обставин, ґрунтуючись на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин справи, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю, а його злочинні дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і позицію прокурора.

Зокрема, призначаючи покарання ОСОБА_2 суд враховує те, що він на обліку в лікаря нарколога не перебуває, відсутні негативні характеристики відносно нього. Обвинувачений має постійне місце проживання, одружений, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки. Він брав участь в захисті Батьківщини, що випливає зі змісту самого обвинувачення. Обвинувачений офіційно не працевлаштований, проте це зумовлено станом його здоров`я.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому на підставі ст. 66 КК України, суд відносить повне визнання вини та щире каяття, поганий стан здоров`я, що підтверджується численними медичними виписками і довідками.

Обставини, які б відповідно ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому, стороною обвинувачення в обвинувальному акті не наведено. Не встановлено таких обставин і в судовому засіданні.

З висновку досудової доповіді, складеної Калуським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 09.04.2024 року, вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого, обставини вчинення ним злочину, суспільну небезпечність цього правопорушення, наявність пом`якшуючих покарання обставин і призначити йому покарання відповідно до найнижчої межі санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (див. п. 31 Рішення Sadocha v. Ukraine, заява № 77508/11), суд неодноразово повторював, що для того, щоб втручання було пропорційним, воно має відповідати серйозності вчиненого правопорушення, а санкція серйозності злочину, який вона має покарати.

Як було роз`яснено Верховним судом у своїй постанові від 16 серпня 2018 року (справа № 183/163/14, провадження № 51-3549 км18) питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи наведене, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 263 України у виді позбавлення волі відповідно до найнижчої межі санкції.

Враховуючи характер суспільно-небезпечних діянь, вище зазначені дані про особу обвинуваченого, зокрема стан його здоров`я (він проходив неодноразові лікування), пом`якшуючі покарання обставини, вчинення злочину без обтяжуючих покарання обставини, те, що обвинувачений раніше не судимий, критичне ставлення обвинуваченого до своїх неправомірних дій, що в сукупності свідчить про можливість його виправлення без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку про можливість на підставі ст.75 КК України звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю три роки, із покладенням на нього відповідних обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження скоєння ним нових правопорушень.

Відповідно до положень ст. 374 КПК України, суд вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження і скасовує арешт майна.

Ухвалою слідчого від 20.02.2024 обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який слід залишити в силі до набрання вироком суду законної сили задля забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_2 слід стягнути вартість судових витрати, пов`язаних із проведенням експертиз на досудовому слідстві.

Питання щодо речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України,

у х в а л и в:

Засудити ОСОБА_2 та визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на три роки з випробуванням з іспитовим строком на три роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає наступні покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_2 залишити без змін до вступу вироку в законну силу зобов`язавши його прибувати за кожного вимогою до суду. З моменту набрання вироком законної сили, вважати, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання припинив свою дію.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати:

- 6815,52 грн. - за проведення комплексної вибухово-технічної експерти № КСЕ-19/126-24/882 від 30.01.2024;

- 3029,12 грн. - за проведення балістичної експертиза № СЕ-19/109-24/1155-БЛ від 30.01.2024 .

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.01.2024 року (справа № 345/569/24, провадження № 1-кс/345/93/2024).

Речові докази:

-корпус ручної оборонної гранати, на боковій проекції якої барвником чорного кольору нанесено позначення «РГО 80-95-90», яку поміщено в спецпакет №АВ 1005968; запал до ручної гранати типу УДЗ на металевому важелі якої наявні позначення нанесені методом втиснення «УДЗ С-19-90», яку поміщено в спецпакет №АВ 1005969; 30 патронів калібру 5,45х39, на частині гільзи яких виявлено маркування нанесене методом втиснення «270» і «69» які поміщено в спецпакет №PSP1138283; 2 патрони іноземного виробництва, калібру 12,7х99, на частині гільзи яких виявлено маркування нанесене методом втиснення «NP 14, які поміщено в спецпакет №PSP1138284, змив з корпусу та запалу гранати, який поміщено в паперовий конверт НПУ, які передано на зберігання в камеру речових доказів Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_11