Номер провадження:1-кп/521/691/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2024 року м.Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одеса клопотання прокурора про продовженя дії запобіжного заходу стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.255-1 КК України -
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебуває зазначене кримінальне провадження, судовий розгляд триває, судом здійснюється дослідження доказів.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посилаючись на тяжкість висунутого їм обвинувачення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшилися, оскільки строк тримання під вартою останніх спливає 16.05.2024 року,
Захисник ОСОБА_12 заперечував проти клопотання прокурора, зазначивши, що наведені ризики не доведені, посилаючись на пояснення потерпілого, згідно яких у останнього відсутні будь-які претензії до обвинувачених, просив врахувати наявність у обвинуваченого місця проживання у м.Одеса, а тому застосувати до обвинуначеного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Наявність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в іншому кримінальногму провадженні на думку сторонги захисту може бути підставою взагалі для відмови у застосуванні запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, зазначив, що він не отримав копію клопотання прокурора, крім того зазначив, що має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , наведені ризики відсутні.
Після вручення обвинуваченому ОСОБА_5 примірника клопотання прокурора в судовому засіданні, останній став порушувати порядок в судовому засіданні, розпорядженням головуючого в судовому засіданні не підкорювався, у зв`язку із чим суд попередив обвинуваченого, що уразі повторення зазначених дій його буде видалено з зали судового засідання. Після попередження обвинувачений свою поведіну не змінив, продовжував порушувати порядок у залі судового засідапння, у зв`язку із чим суд ухвалив видалити обвинуваченого ОСОБА_5 з зали судвого засідання відповідно до вимог ст.330 КПК України.
Розгляд клопотання стосовно ОСОБА_5 продовжено без його участі за участі його захисника ОСОБА_12 , який не заперечував проти продовження розгляду клопотання прокурора та додатково зазначив, що просить врахувати його заперечення та заперечення обвинуваченого проти клопотання прокурора, який має постійне місце проживання у м.Одеса, а ризики, зазначені прокурором не доведені, враховуючи пояснення потерпілого. Також просив визначити розмір застави, як альтернативний вид запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 також заперечували проти клопотання прокурора, посилаючись на тривалий час перебування обвинуваченого під вартою, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, врахувати наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, те що останній до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, одружений та його дружина, яка хворіє, потребує допомоги з його боку. У випадку продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити раніше визначений розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних громадян.
Інші учасники кримінального провадження просили вирішити питання на розсуд суду.
Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, суд приходить джо наступного.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Під час розгляду клопотання оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
З урахуванням наявності існування наведених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, виникла необхідність у вирішенні питання щодо продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинувачених.
Необхідність продовження розгляду клопотання прокурора без участі обвинуваченого ОСОБА_5 , який тримається під вартою, мотивується наступним.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, дію якого пролонговано у встановленому порядку.
Згідно рішення Ради суддів України від 24 лютого 2022 року №9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні, в умовах воєнного стану, робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.
Верховний суд в своєму листі від 03 березня 2022 року №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» зазначив, що ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.
Крім того суд враховує вимоги ч.6 ст.615 КПК України, відповідно до якої у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.
Відповідно до вимог ч.1 ст.330 КПК України, якщо обвинувачений порушує порядок у залі судового засідання або не підкоряється розпорядженням головуючого у судовому засіданні, останній попереджає обвинуваченого про те, що в разі повторення ним зазначених дій його буде видалено з зали судового засідання. При повторному порушенні обвинуваченим порядку судового засідання він може бути видалений за ухвалою суду з зали засідання тимчасово або на весь час судового розгляду. Якщо такий обвинувачений не представлений захисником, суд зобов`язаний залучити захисника для здійснення захисту за призначенням і відкласти судовий розгляд на строк, необхідний для його підготовки до захисту.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 був видалений з зали судового засідання у зв`язку із порушенням порядку, разом з тим, строк розгляду зазначеного клопотання здійснюється відповідно до вимог КПК України, який передбачає стислі строки його розгляду, строк тримання під вартою обвинуваченого спливає, захисник не заперечував проти продовждення розгляду клопотання прокурора після видалення обвинуваченого із зали судового засідання, суд приходить до висновку можливості здійснити розгляд клопотання прокурора за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 , забезпечивши присутність в судовому засіданні його захисника.
Обвинувачений ОСОБА_4 також обвинувачуються у вчинені особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому обвинувачений, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, також може вдатися до спроб переховуватись від суду. Обвинувачений раніше не судимий , не працючий, одружений, має постійне місце проживання але наявність у обвинуваченого місця проживання, родини не може виключити ризику його ухилення, тобто існує реальна загроза, що останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, може вчинити інші злочини або перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.
При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. За цих обстави суд відхіляє посилання захисників на відсутність ризиків.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України.
Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З урахуванням наявності існування наведених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, виникла необхідність у вирішенні питання щодо продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинувачених.
Тяжкість обвинувачення, хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Вирішуючи вказані питання, суд критично оцінює посилання сторони захисту на покази потерпілого ОСОБА_13 , як підставу для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки судовий розгляд триває, судом ще не у повному обсязі досліджені усі докази.
Виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особи обвинувачених, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, можна дійти висновку про те, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою надасть можливість запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченими своїх обов`язків та відсутні підстави для обрання стосовно обвинувачених, як того просить захист, більш м`якого запобіжного зходу у вигляді домашнього арешту.
Оцінивши в сукупності всі наведені обставини, суд приходить до висновку, про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та необхідності продовження тримання під вартою обвинувачених, що буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі обвинувачених та тяжкості висунутого їм обвинувачення і зможе забезпечити їх належну процесуальну поведінку.
Судом раніше було визначено обвинваченому ОСОБА_4 рзмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинваченим своїх обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень є достатньою. Підстав для зміни її розмуру або скасуванню судом не встановлено.
Що стосується визначення розміру застави стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховуючи оставини кримінального провадження, те , що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені злочину, пов`язаного із застосуванням насилля, приходить до висновку про відсутність підстав, відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, про визначення розміру застави.
Керуючись ст.ст. 331, 176,177, 183, 193,194, 196,198 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави,
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб до 04 липня 2024 року включно кожному.
Раніше визначений розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень залишити без змін.
Обвинувачений ОСОБА_4 може внести заставу на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області або забезпечити її внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, суду.
За умови внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ст.194 КПК України будуть покладені обов`язки: не відлучатись з місця постійного проживання без дозволу суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання. Наслідком невиконання зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або тримання під вартою.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Суддя ОСОБА_1