Справа № 529/505/24
Провадження № 1-кп/529/126/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Диканька Полтавської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000183 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернігів, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, та угоду про визнання винуватості, укладену 06.06.2024 між прокурором та ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Восени 2023 року (більш точних дати та часу під час досудового розслідування не встановлено) обвинувачений ОСОБА_4 у балці поблизу с. Кратова Говтва Полтавського району Полтавської області побачив декілька рослин коноплі, які вирішив зірвати. Після цього, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що зірвані ним рослини являються рослинами роду коноплі, обіг яких заборонено, у сараї по АДРЕСА_1 , де він проживає, з метою доведення рослин до стану, що дає змогу вживати їх як наркотичний засіб, висушив, частину з яких подрібнив, чим виготовив наркотичну речовину - канабіс та почав незаконно зберігати.

У подальшому, 08 травня 2024 року під час проведення огляду працівниками поліції домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1 , де постійно проживає ОСОБА_4 , у будинку та сараї було виявлено та вилучено сухі частини рослин, які є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом. Загальна маса канабісу у висушеному стані становить 560,89 г. Таким чином, ОСОБА_4 незаконно виготовив та зберігав за місцем свого проживання особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною масою в перарахунку на суху речовину 560,89 г, що відповідно до Таблиці № 1 "Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу", затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01.08.2000 (зі змінами), є великими розмірами.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 у березні 2024 року (більш точних дати та часу під час досудового розслідування не встановлено) на присадибній ділянці свого домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , з метою незаконного посіву, для власного вживання, шляхом внесення в ґрунт насіння, незаконно посіяв рослини коноплі.

Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне вирощування рослин коноплі, ОСОБА_4 , не маючи наміру на збут наркотичного засобу, на своїй присадибній ділянці за вищевказаною адресою, доглядав за сходами рослин конопель з метою доведення їх до стадії дозрівання, вчинивши таким чином незаконне вирощування конопель з метою подальшого використання для власних потреб, без мети збуту.

08 травня 2024 року під час проведення огляду працівниками поліції домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1 , де постійно проживає ОСОБА_4 , на земельній ділянці вказаного господарства було виявлено та вилучено 14 (чотирнадцять) сироростучих рослин (з коренями, стеблами та листям), які містять тетрагідроканнабінол та є рослинами роду коноплі.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, у вигляді незаконного виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах, та злочин, передбачений ч. 2 ст. 310 КК України, у вигляді незаконного посіву та вирощуванні конопель особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

В ході досудового розслідування між прокурором Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості від 06 червня 2024 року, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчинених ним кримінальних правопорушеннях, активно сприяв у розкритті злочинів, щиро розкаюється у вчиненому. В угоді про визнання винуватості прокурор та обвинувачений погодили покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, та із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, узгоджено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, визначеним судом.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Обвинувачений просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, обіцяв в подальшому не вчиняти злочинів. Обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання та вид покарання, який буде до нього застосовано.

Прокурор ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 вважали за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену прокурором із ОСОБА_4 , як таку, що відповідає вимогам закону.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості, вислухавши з приводу її затвердження думки учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України є нетяжким злочином, та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 310 КК України, яке є тяжким злочином.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думки учасників кримінального провадження щодо можливості затвердження укладеної угоди, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтвердив, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

В підготовчому судовому засіданні також встановлено, що сторони угоди розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про визнання винуватості.

Підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначення обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, є визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Виходячи з того, що по справі були понесені витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у загальному розмірі 4 543 грн 68 коп, то відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України ці витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Речові докази у вигляді рослин конопель в кількості 14 штук та канабісу масою 560,89 г відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України підлягають знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 75, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, ст. 100, ч. 2 ст. 124, п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 374, 376, ч. 4 ст. 394, ст. 395, ч. 2, 4 ст. 469, 474-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 червня 2024 року, укладену між прокурором Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000183, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08 травня 2024 року за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік,

- за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації, повідомляти цей орган про зміну місця свого проживання чи роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у загальному розмірі 4 543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) грн 68 коп.

Речові докази у вигляді рослин конопель в кількості 14 (чотирнадцяти) штук та канабісу масою 560,89 г, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області (місцезнаходження: Полтавська область, Полтавський район, селище Диканька, вул. Газовиків, 1), - знищити.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Полтавського апеляційного суду через Диканський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1