ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1609/24 Справа № 192/2564/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2024 року про відмову в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Мелітополь Запорізької області, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)», засудженого вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 липня 2021 року за ст. 128 КК України, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2024 року відмовлено засудженому ОСОБА_5 в задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки своєю поведінкою та ставленням до праці він не довів своє виправлення.

В апеляції:

- засуджений просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до нього ст. 81 КК України та звільнити його від подальшого відбуття покарання.

В обґрунтовування зазначає, що з ухвалою не згоден, вважає, що вона постановлена упереджено, формально та необґрунтовано.

Вказує, що у скоєному розкаюється. Прибувши до виправного закладу одразу працевлаштувався, сумлінно, відповідально та добросовісно ставиться до праці і покладених трудових обов`язків, під час відбуття покарання навчався та здобув професію.

Зазначає, що за весь період відбуття покарання порушень режиму не допускав, стягнень не мав, до дисциплінарної відповідальності не притягався. Має 7 заохочень, подяк.

Вважає, що суд першої інстанції лише формально надав оцінку щодо відсутності системного характеру отримання заохочень.

Звертає увагу на те, що має трьох дітей, родинні міцні зв`язки та бажає скорше повернутися до своєї родини.

Заслухавши засудженого та його захисника, які кожен окремо та разом підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції засудженого, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями п.п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці

За приписами ч. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_5 , його поведінку та відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за весь час відбуття покарання, та дійшов до законного та обґрунтованого висновку, що засуджений не довів своє виправлення в повній мірі.

Встановлено, що за весь час відбування покарання засуджений характеризується задовільно, працевлаштований, порушення режиму утримання не допускав, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, намагається приділяти увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не завжди відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. особисто неорганізований, не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу.

01 грудня 2023 року комісією установи було відмовлено ОСОБА_5 у застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, також встановлено, що засуджений має сім заохочень у вигляді подяк, які застосовані до нього за період з 27 листопада 2020 року по 16 січня 2024 року. Засуджений був тільки двічі заохочений за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці за підсумками роботи в І та IV кварталі 2023 року.

Відповідно до висновку комісії ВК щодо ступеня виправлення засудженого встановлено, що ОСОБА_9 , набравши менше 60 балів, є таким, що не довів своє виправлення.

Сама по собі задовільна характеристика засудженого, яка ґрунтується на тому, що він у взаємовідносинах не є конфліктним, утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд, працевлаштований, намагається приймати участь у господарському обслуговуванні установи, намагається виконувати роботи з самообслуговування не є достатньо переконливими важелями для ствердження доведеності засудженим свого виправлення, оскільки звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а тому усі дані про особу засудженого розглядаються за весь період його відбування покарання та у сукупності між собою.

Дотримання засудженим порядку і умов відбування покарання в установі є його обов`язком та окремо дана обставина не може слугувати підставою для висновку про доведеність засудженим свого виправлення.

За наведених обставин, виходячи з матеріалів, які були предметом дослідження суду першої інстанції, висновок про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 липня 2021 року, є обґрунтованим, оскільки засуджений на даний час не досить переконливо довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення, а дані про особу ОСОБА_5 в сукупності, не може бути оцінена судом як його готовність до самокерованої правослухняної поведінки, а тому він тільки стає на шлях виправлення та потребує нагляду в умовах відбування покарання.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2024 року про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове його звільнення від відбування покарання, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4