Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2108/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_6 (дистанційно),

представника власника майна ОСОБА_7 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 квітня 2024 року, якою накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000129 від 13.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна. Вважає ухвалу незаконною, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що клопотання було подано до суду 15.04.2024 року, тобто поза межами строку, передбаченого ч.5 ст.171 КПК України, оскільки посвідчення було в нього вилучено 12.04.2024 року. Вказує, що в клопотанні прокурора не зазначено, які саме ознаки підробки були виявлені працівниками поліції під час огляду посвідчення тракториста-машиніста, а також не вказано підстав для його арешту. Вважає, що працівники поліції перевищили свої службові обов`язки, оскільки безпідставно зупинили його транспортний засіб. Зазначає, що він не є підозрюваним в даному провадженні та вилучене посвідчення не відповідає критеріям речового доказу. Посилається на те, що слідчим суддею не враховано наслідків арешту майна для нього, оскільки без посвідчення тракториста він не може працювати на підприємстві та заробляти кошти для забезпечення сім`ї.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що прокурор Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, вилученого під час проведення огляду місця події 12.04.2024, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане 14.10.2016 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням власника, будь-яких осіб, які відповідно до чинного законодавства мають право відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, зазначених прав на нього.

В обгрунннтування клопотання прокурор послався на те, шо у провадженні СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 13.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом того, що 12.04.2024 близько 15 год. 40 хв. поблизу буд. АДРЕСА_1 , працівниками поліції Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області за порушення ПДР зупинено трактор марки «Джондір», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який надав посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 видане ДІСГ в Житомирській області 14.10.2016 на ім`я останнього, під час перевірки якого, виявлено ознаки підробки.

12.04.2024 року у період часу з 19 год. 29 хв. по 20 год. 00 хв. в ході огляду місця події, по АДРЕСА_1 , було оглянуто посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , дата видачі 14.10.2016 на ім`я ОСОБА_6 , яке на момент огляду містило ознаки підробки, в подальшому вилучено та поміщено до спеціального пакету WAR0059706.

З метою збереження речового доказу та проведення експертизи прокурор просив накласти арешт на вилучене посвідчення.

Враховуючи, обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а також беручи до уваги, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Прокурор ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання апеляційного суду не з`явився. Подав заяву, в якій заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 та просив розгляд справи проводити без його участі та долучити висновок експерта від 23.04.2024.

Заслухавши доповідача, доводи власника майна ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке 13.04.2024 внесені до ЄРДР за №0000129 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 258 КК України (а.п. 4).

Органом досудового розслідування встановлено, що 12.04.2024 року близько 15 год. 40 хв. поблизу буд. АДРЕСА_1 , працівниками поліції Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області за порушення ПДР зупинено трактор марки «Джондір», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який надав посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 видане ДІСГ в Житомирській області 14.10.2016 року на ім`я останнього, під час перевірки якого, виявлено ознаки підробки. Цього ж дня проведено огляд місця події, під час якого документ був вилучений.

Постановою уповноваженої особи на здійснення дізнання СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області від 13.04.2024 року вказане посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 видане ДІСГ в Житомирській області 14.10.2016 року на ім`я ОСОБА_6 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні (а.п. 14).

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, у клопотанні прокурора про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 КПК України, а також відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно належним чином обґрунтоване та відповідає вимогам КПК України.

Доводи апелянта про те, що клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна подано до суду з порушенням строків, передбачених ч.5 ст.171 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання, посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 було вилучено у період часу з 19 год. 29 хв. по 20 год. 00 хв. 12.04.2024 року (п`ятниця), а з клопотанням про арешт вказаного майна прокурор звернувся до суду 15.04.2024 року (понеділок), тобто на наступний робочий день після вилучення майна, що відповідає вимогам ч.5 ст.171 КПК України.

Доводи власника майна про те, що вилучене майно не містить ознак речового доказу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.п.14) та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Посилання апелянта на те, що він не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження і може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Доводи апелянта про те, що в клопотанні прокурора не вказано, які конкретні відомості, сліди містить вилучений в нього документ, і слідчий суддя постановляючи ухвалу не врахував наслідків арешту вилученого майна для нього. Колегія суддів вважає безпідставними з наступних підстав.

Так, згідно копії постанови уповноваженої особи на здійснення дізнання СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 від 15.04.2024 року, яка міститься в матеріалах клопотання, в рамках даного кримінального провадження з вказаним посвідченням тракториста-машиніста призначено судово-технічну експертизу (а.п.25).

Згідно наданого прокурором висновку експерта від 23.04.2024 бланк наданого посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке видане ДІСГ в Житомирській області 14.10.2016 року на ім`я ОСОБА_6 , не відповідає аналогічним, що знаходяться в офіційному обліку. Він виготовлений струменевим способом друку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про накладення арешту на вилучений документ, враховуючи, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Вказання апелянта про те, що працівник поліції перевищили свої службові обов`язки під час зупинки транспортного засобу та перевірки його документів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки матеріали клопотання не містять жодного доказу на підтвердження вказаного факту, і це не впливає на правильність висновків слідчого судді про необхідність накладення арешту на вилучене майно.

Доводи апелянта про те, що прокурором в клопотанні не зазначена підстава арешту майна, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки в клопотанні прокурора та в оскаржуваній ухвалі слідчого судді зазначено, що підставою арешту майна є збереження речових доказів, а також проведення експертизи.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, яка є законною та обґрунтованою, немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 квітня 2024 року, якою накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000129 від 13.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :