Справа № 755/2002/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004207 від 16.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє вироком Дніпровського районного суду м. Києві від 01.11.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності. Так, обвинувачений ОСОБА_3 під час дії ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, який в подальшому продовжений та діяв на день вчинення злочину, 15.12.2023 року, приблизно о 18 год. 45 хв., з метою повторного викрадення чужого майна в період воєнного стану, зайшов до першого під`їзду житлового будинку АДРЕСА_2 , піднявся на четвертий поверх, та обрав об`єктом свого злочинного посягання велосипеди, які знаходились за дверима в коридорі загального користування.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються таємними для сторонніх осіб, шляхом віджимання дверей незаконно проник до вказаного приміщення, де зберігались належні ОСОБА_6 велосипед марки «Сomanche» жовто-чорного кольору вартістю 4964 гривень 80 копійок та велосипед марки «Norco» червоного кольору, серійний номер НОМЕР_1 вартістю 8749 гривень 65 копійок, що були прикріплені велосипедним тросовим замком, використовуючи заздалегідь заготовлені кусачки, перекусив вказаний велосипедний замок. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямованого на повторне таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, в умовах воєнного стану, взяв вказані велосипеди, та разом із викраденим майном вийшов з приміщення будинку. В подальшому ОСОБА_3 з місяця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 13741 гривень 45 копійок.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, проте, покази відмовився надавати, на підставі ст. 63 Конституції України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи повне визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_3 , враховуючи належність та допустимість доказів, досліджених в судовому засіданні, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом і вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у тому що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд виходить з положень ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Також, відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України згідно обвинувального акту не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому обвинувальний акт не містить.

Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого, який під наглядом лікаря-психіатра а лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин в період дії воєнного стану на території України, крім того, суд враховує ту обставину, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01.11.2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Зважаючи на те, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, тому остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначати за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 01.11.2023 року.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня затримання з 16.12.2023 року.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01.11.2023 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (трьох) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України залишити без зміни та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання, а саме з 16.12.2023 року.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази, а саме: велосипед червоного кольору марки «Norco», серійний номер НОМЕР_2 , велосипед жовто-чорного кольору марки «Comanche», моделі «Prairie», які були передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 - залишити власнику; рюкзак темно-зеленого кольору, ножиці, розкладний ніж, дві викрутки хрестообразні з чорною ручкою, дві викрутки плоскі, стамеска, пасатіжи, кусачка метелева чорна, плоска викрутка, які поміщено до спеціального пакету та передані на зберігання до камери речових доказів Дніпровського УП ГУ НП України в м. Києві - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 6449/23 від 26.12.2023 року в розмірі 280 гривень 00 копійок, та розмір витрат на проведення судово-трасологічної експертизи № СЕ-19/111-24/251-ТР від 09.01.2024 року в сумі 6058 гривень 25 копійок.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою - з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Головуючий суддя: