Справа № 741/380/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/349/24
Категорія - ст.126-1, ч.1 ст.129 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілих адвоката ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10 (у режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_11 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000168 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , розлучений, освіта середня, пенсіонер, раніше не судимий,

засуджений за:

- ст.126-1 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців;

- ч.1 ст.129 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_11 покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_11 не застосовувався.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_11 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання домашньому насильству», умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї дочки - ОСОБА_7 , з якою проживає в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, а саме неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв стосовно неї дії, виражені у словесних образах, погрозах фізичною розправою, висловлюваннях в її адресу нецензурною лайкою, приниженні та залякуванні, чим викликав у неї побоювання за свою безпеку та життя, спричинивши емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її фізичному та психічному здоров`ю, що виразилося у погіршенні стану здоров`я, пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій, погіршення якості життя.

Зокрема, 28 листопада 2022 року о 15 годині, за місцем свого проживання, ОСОБА_11 вчинив насильство в сім`ї відносно своєї дочки ОСОБА_7 , висловлювався на її адресу нецензурними словами, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_11 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, та постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 06 січня 2023 року його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 7 діб.

07 січня 2023 року близько 11:00 год., ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство відносно своєї дочки ОСОБА_7 , а саме: ображав нецензурною лексикою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

11 січня 2023 року близько 10:00 год., ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство відносно своєї дочки ОСОБА_7 , а саме: ображав нецензурною лексикою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

За вказаними фактами стосовно ОСОБА_11 складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, та постановою Носівського районного суду від 06 лютого 2023 року його притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 діб.

04 лютого 2023 року близько 16:00 год, ОСОБА_11 , знаходячись за місцем свого проживання, вчинив стосовно своєї дочки ОСОБА_7 умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні у її бік нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого було заподіяно шкоду її психічному здоров`ю та погіршилась якість життя ОСОБА_7 .

Крім того, 08 травня 2023 року близько 11 год. 30 хв., перебуваючи у господарстві за місцем свого проживання, ОСОБА_11 , на побутовому ґрунті влаштував сварку з членами своєї родини, в ході якої покликав свого зятя - ОСОБА_8 до приміщення сараю, де раптово схопив господарські вила, загостреними вістрями яких намагався завдати удару по тулубу ОСОБА_8 , висловлюючи при цьому в агресивній формі погрози його вбити, чим викликав у потерпілого реальні побоювання за своє життя та здійснення даних погроз.

09 травня 2023 року близько 11:00 год, ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство стосовно своєї доньки ОСОБА_7 , а саме ображав її нецензурною лайкою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_11 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, та постановою Носівського районного суду від 23 травня 2023 року його притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту на строк 15 діб.

07 червня 2023 року о 20 год 26 хв, ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив стосовно своєї доньки ОСОБА_7 домашнє насильство, а саме ображав її нецензурною лайкою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_11 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, та постановою Носівського районного суду від 28 червня 2023 року його притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту на строк 5 діб.

07 червня 2023 року о 23 год 30 хв, ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив стосовно своєї доньки ОСОБА_7 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою і штовхав, чим завдав шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілої

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_11 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, та постановою Носівського районного суду від 01 серпня 2023 року його притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

05 липня 2023 року близько 08:30 год, ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив стосовно своєї доньки ОСОБА_7 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, які полягали в штовханні, погрозах фізичною розправою, образах нецензурною лайкою, чим завдав шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

05 липня 2023 року близько 18:20 год, ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив стосовно своєї доньки ОСОБА_7 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру, а саме: штовхав її, ображав нецензурною лайкою, чим завдав шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

За вказаними фактами стосовно ОСОБА_11 складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, та постановою Носівського районного суду від 02 серпня 2023 року його притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту строком на 12 діб.

22 серпня 2023 року близько 16.00 год, ОСОБА_11 , знаходячись за місцем свого проживання, вчинив стосовно своєї доньки ОСОБА_7 умисні дії психологічного характеру, що полягали у словесних образах, висловлюваннях у її бік нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої, втрати позитивних емоцій, відчуття емоційної невпевненості та погіршення якості її життя.

Не погоджуючись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність своєї вини та кваліфікацію своїх дій, просив змінити вирок суду першої інстанції та пом`якшити призначене йому покарання. Послався на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та його особі, внаслідок суворості. Апелянт вказує, що до вчинення кримінальних правопорушень призвели неприязні сімейні стосунки між ним та потерпілою.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_11 і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, потерпілих та їх представника, котрі просили вирок місцевого суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються.

Положеннями ст.ст.50, 65 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Призначаючи ОСОБА_11 міру покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, відношення обвинуваченого до скоєного, дані про його особу, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є пенсіонером, його вік, стан здоров`я; відсутність обставин, які пом`якшують покарання; обставину, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення повторно; та дійшов правильного висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання саме у виді арешту на певний строк, у розмірі передбаченому санкціями ст.126-1 та ч.1 ст.129 КК України, з урахуванням положень ч.1 ст.70 КК України при визначенні остаточного покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки його перевиховання неможливе без тримання в умовах ізоляції, з чим погоджується і колегія суддів.

Отже, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_11 покарання враховані, тому його доводи про суворість покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 - залишити без задоволення, а вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2024 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4