Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва

складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартоюу кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив :

В провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває вказане кримінальне провадження.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, тому існують ризики переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, вплив на свідків.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, що у ньому викладені, просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченого.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів .

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти ( "Гарицьки проти Польщі" , "Храїді проти Німеччини", "Ілійков проти Болгарії" ).

Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню ( "Бекчиєв проти Молдови" ).

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, за який законом передбачене покарання від семи до десяти років позбавлення волі, раніше судимий, неодружений, офіційно не працевлаштований, останнє відоме місце проживання - хостел.

Окрім того, за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 17.08.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту.

За вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 29.11.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Разом з тим, суд керуючись правилами ч. 5 ст. 182, ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_4 застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на думку суду буде достатнім та співмірним для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, і таким, що не суперечить положенням КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 369-372, 395 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів до 22 квітня 2024 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн. 00 коп. (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першим викликом;

2) не відлучатися із м. Києва без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування із свідками;

4) здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 22 квітня 2024 року.

Строк дії ухвали визначити до 22 квітня 2024 включно.

Копію ухвали направити у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cуддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1