Справа № 216/4143/23
провадження 1-кс/216/482/24
УХВАЛА

іменем України

28 лютого 2024 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника скарги - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 04.09.2023, -

ВСТАНОВИВ:

І. Суть скарги

1.1. До Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Криворізкого РУП ГУНП в Дніпропетровській області - ОСОБА_5 від 04 вересня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0001676 від «19» грудня 2022 р. ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що постанова слідчої ОСОБА_4 від 04 вересня 2023 р. про закриття кримінального провадження є незаконною, оскільки вона винесена внаслідок неповноти досудового розслідування, невідповідності висновків слідчого, викладених у постанові, фактичним обставинам кримінального провадження, а також за істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

ОСОБА_3 посилався на те, що слідча не врахувала та належним чином не перевірила в ході досудового розслідування те, що на підставі договору від 15 серпня 2021 р., укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , власником металевого гаражу, що був пошкоджений внаслідок кримінального правопорушення є ОСОБА_3 . Не було усунуто недоліки досудового розслідування, які сталі підставою для скасування попередньої постанови про закриття вказаного кримінального провадження, а саме не було допитано ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Слідчим жодного разу не було опитано особу на яку вказує заявник як на того, хто вчинив кримінальне правопорушення - ОСОБА_7 . Слідчим не враховано, що у ОСОБА_6 відсутні будь-які документи, що підтверджують право власності на металевий гараж, що було пошкоджено. Слідчим не було проведено одночасного допиту ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. ОСОБА_3 підтримав скаргу з наведених у ній мотивів, зазначив, що гараж, який було пошкоджено належить йому тривалий час, з початку ОСОБА_3 користувався вказаним гаражем на підставі усної домовленості з ОСОБА_6 , а потім з метою врегулювання юридичних питань 15 серпня 2021 року вказані особи уклали договір «Про передачу металевого гаражу в безоплатне, безстрокове та постійне користування на невизначений строк з правом оформлення права власності на металевий гараж». Зазначив, що на цей час він право власності у встановленому законом порядку не оформив, однак і ОСОБА_6 не має жодних документів, що підтверджують його право власності на вказаний гараж, отже не є його власником. Разом з тим, він вважає, що з дати укладення вказаного договору (15 серпня 2021 р.) право власності на гараж, що був пошкоджений перейшло від ОСОБА_6 до нього - ОСОБА_3 .

2.2. Слідчий заперечив проти задоволення скарги, зазначив, що постанова винесена із дотриманням вимог КПК України. В ході досудового розслідування було допитано у якості свідка ОСОБА_6 , проведені інші необхідні слідчі дії. З огляду на те, що обов`язковою ознакою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, є заподіяння шкоди у великому розмірі відповідно до примітки до ст. 185 КК України шкода у великому розмірі у складі умисного знищення або пошкодження майна може бути визнана тоді, коли цим злочином спричинено матеріальні збитки на суму, яка у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Станом на 2022 рік неоподаткований мінімум доходів громадян складає 1240 гривень 50 копійок (з 1 грудня 2022 року неоподаткований мінімум доходів громадян складає 1294 гривень 50 копійок), так у розрахунку визначення великого розміру, сума завданого збитку повинна складати не менш як 310 125 гривень (з 1 грудня 2022 року сума завданого збитку повинна складати не менш як 323 625 гривень), однак, кримінальним правопорушенням не було завдано шкоди на вказану суму. Враховуючи викладене, кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

ІІІ. Обставини встановлені під час розгляду скарги.

3.1. Дослідивши скаргу та надані слідчим матеріали досудового розслідування, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя встановив, що Криворізьким районним управлінням поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001676 від «19» грудня 2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України за ознаками умисного знищення або пошкодження майна, а саме, у зв`язку з тим, що 02.12.2022р. ОСОБА_3 виявив напис чорною фарбою «тут живе півень…» на металевому гаражі, яким він користується.

В ході досудового розслідування допитаний у якості свідка ОСОБА_3 , який повідомив, що користується гаражним приміщенням без номерного знаку, яке розташоване поблизу будинку АДРЕСА_1 ріг на підставі усної домовленості з ОСОБА_6 02.12.2022р. ОСОБА_3 виявив напис чорною фарбою «тут живе півень…» на вказаному гаражі. В скоєнні вказаних дій підозрює ОСОБА_7 .

Крім того, встановлено власника гаражного приміщення ОСОБА_6 , який від допиту в якості потерпілого, відповідно до ст.ст. 55-57 КПК України, відмовився, у зв`язку з тим, що потерпілим себе не вважає, жодного збитку останньому не завдано, претензій ні до кого не має.

27 лютого 2023 року ОСОБА_6 надав письмову заяву з проханням припинити розгляд у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001676 від «19» грудня 2022 року, з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 194 КК України, за ознаками: умисне знищення або пошкодження майна.

31 серпня 2023 року, з метою усунення недоліків, що стали підставою для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 02.03.2023р. ОСОБА_6 було допитано в якості свідка, який в ході допиту підтвердив раніше надані ним пояснення, а саме, що придбав вказаний гараж у 1986 році, приблизно два роки тому передав вказаний гараж у користування ОСОБА_3 , у лютому 2023р. побачив напис на гаражі, але потерпілим себе не вважає, жодного збитку останньому не завдано, претензій ні до кого не має. Підтримав раніше подану заяву про закриття кримінального провадження.

ОСОБА_7 надав пояснення в яких зазначив, що він не робив напис на гаражі, яким користується ОСОБА_3 , хто зробив вказаний напис йому не відомо. ОСОБА_3 є конфліктною людиною, у якого часто виникають сварки з іншими володільцями гаражів.

Проведеними слідчими (розшуковими) діями у даному провадженні, не вдалося встановити будь-яких свідків чи очевидців даної події. Свідків, яким могла б бути відома будь-яка інформація про подію даного кримінального правопорушення під час досудового розслідування не встановлено. Окрім того, і заявник ОСОБА_3 не вказує на наявність будь-яких очевидців вказаних подій.

Постановою слідчого Криворізкого РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 04 вересня 2023 р. кримінальне провадження закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

ІV. Мотиви та висновки слідчого судді

4.1. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування є складовою судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях.

Пункт 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає право заявника оскаржити рішення прокурора про закриття кримінального провадження.

Під час оцінки наявності підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження слідчому судді належить проаналізувати як формальну складову цього рішення, так і його обґрунтованість, тобто відповідність цього рішення фактичним обставинам, за яких його ухвалено, а також законність - наявність для його ухвалення відповідних правових підстав.

4.2. Щодо додержання формальних вимог оскаржуваного рішення

Формальна сторона рішення передбачає дотримання встановлених вимог до його форми, а також наявність у особи, яка його ухвалила, відповідних повноважень.

Перелік вимог до форми постанови слідчого встановлений ч. 5 ст. 110 КПК України, і у слідчого судді відсутні приводи констатувати їх недотримання, адже постанова містить всі передбачені зазначеною нормою реквізити та відомості, зокрема, зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви, якими керувався прокурор, їх обґрунтування та посилання на положення кримінального процесуального закону, на підставі яких її винесено.

Також у слідчого судді відсутні приводи ставити під сумнів наявність у слідчого ОСОБА_4 повноважень щодо ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. В кримінальному провадженні № 0001676 від «19» грудня 2022 р. жодній особі не було повідомлено про підозру. В свою чергу абз. 2 ч. 4 ст. 284 КПК України прямо визначене право слідчого приймати постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 41, 9, 9-1 частини першої ст. 284 КПК України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Повноваження слідчого ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні підтверджуються відповідною постановою.

4.3. Щодо вмотивованості та обґрунтованості оскаржуваної постанови

Постанова слідчого від 04 вересня 2023 року містить виклад ключових етапів досудового розслідування, детальний опис усіх елементів складу кримінального правопорушення які підлягають доказуванню. Висновки викладені у постанові відповідають фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема в ньому детально викладено зміст матеріалів, які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР, описано проведені слідчі дії та встановлені слідчим обставини кримінального провадження, здійснено ґрунтовний аналіз отриманої інформації, а також наведено відповідні й достатні мотиви прийняття такої постанови та їх обґрунтування, за яких слідчий встановив відсутність події кримінального правопорушення і дійшов правильного висновку, що об`єктивно встановлені під час досудового розслідування обставини виключають провадження у справі й обумовлюють її закриття.

Так, ч. 1 ст. 194 КК України передбачає відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах.

Основним безпосереднім об`єктом злочину є право власності. Додатковим факультативним об`єктом можуть виступати громадський порядок, екологічна безпека, життя і здоров`я людини.

Предметом злочину може бути будь-яке майно як рухоме, так і нерухоме, крім окремих його видів, знищення чи пошкодження яких передбачено КК як спеціальний вид знищення чи пошкодження майна.

Об`єктивна сторона злочину характеризується суспільно небезпечними діями, які полягають у знищенні чи пошкодженні майна, наслідками у вигляді шкоди у великих розмірах і причинним зв`язком між вказаними діями і наслідками.

Відповідно до примітки до ст. 185 КК України шкода у великому розмірі у складі умисного знищення або пошкодження майна може бути визнана тоді, коли цим злочином спричинено матеріальні збитки на суму, яка у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Станом на 2022 рік неоподаткований мінімум доходів громадян складає 1240 гривень 50 копійок (з 1 грудня 2022 року неоподаткований мінімум доходів громадян складає 1294 гривень 50 копійок), так у розрахунку визначення великого розміру, сума завданого збитку повинна складати не менш як 310 125 гривень (з 1 грудня 2022 року сума завданого збитку повинна складати не менш як 323 625 гривень).

Термінологічна конструкція "знищення або пошкодження" передбачає як вчинення певного роду діяння, так і настання відповідних суспільно небезпечних наслідків. При цьому наслідки мають головне значення, оскільки саме з ними закон пов`язує момент закінчення злочину.

Знищення чужого майна - це такий протиправний руйнуючий вплив на майно, внаслідок якого воно повністю втрачає свою споживчу або економічну цінність, приведення його до такого стану, за якого воно взагалі не може бути використане за своїм призначенням, причому втрачені майном властивості не можуть бути відновлені: майно (речі, гроші, цінні папери, будівлі, споруди тощо) - внаслідок знищення перестає існувати як таке.

Пошкодження чужого майна полягає в такому протиправному впливі на предмет, внаслідок якого він частково, не в повному обсязі, втрачає свої споживчі властивості та економічну цінність і при цьому істотно обмежується можливість його використання за призначенням. Пошкоджене майно може бути відновлене і знову набути тимчасово або частково втрачених корисних якостей для використання його за функціональним призначенням лише після необхідних фінансових, трудових та інших витрат.

Є очевидним, що здійснення напису чорною фарбою «тут живе півень…» не призводить до втрати гаражем своїх споживчих властивостей та економічної цінності та істотного обмеження можливість його використання за призначенням, а шкода спричинення вказаними діями є значно меншою ніж двісті п`ятдесят неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Окрім того, як вбачається з пояснень ОСОБА_3 він продовжує користуватись вказаним гаражем для зберігання свого транспортного засобу, тобто вчинені дії не призвели до тимчасової неможливості використання гаража за призначенням.

Згідно показань ОСОБА_6 , останній придбав гараж, що було пошкоджено у 1986 році, в подальшому передав вказаний гараж у користування ОСОБА_3 у лютому 2023р. побачив напис на гаражі, але вважає, що жодного збитку останньому не завдано, претензій ні до кого не має.

Щодо аргументів ОСОБА_3 в частині належності вказаного гаражу на праві власності саме йому та відсутності у ОСОБА_6 правовстановлюючих документів та як наслідок права власності на пошкоджений гараж, слідчий суддя зазначає наступне.

Позиція заявника з цього приводу є дуже суперечливою, оскільки, заперечуючи право власності ОСОБА_6 на гаражне приміщення, ОСОБА_3 , тим не менш в своїх показах зазначає, що користується гаражем з усного дозволу ОСОБА_6 . В скарзі, що розглядається заявник посилається на договір від 15 серпня 2022 р. укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 «про передачу металевого гаражу в безоплатне, безстрокове та постійне користування на невизначений строк з правом оформлення права власності на металевий гараж» в якому ОСОБА_6 зазначений як «власник». В судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив, що вважає себе власником пошкодженого гаража, однак право власності у встановленому Законом порядку не оформив.

Згідно зі статтею 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідних документів заявником ані слідчому в ході досудового розслідування, ані слідчому судді в ході розгляду скарги надано не було.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні відсутні особи яким кримінальним правопорушенням завдана шкода у великому розмірі.

Відсутність такого ключового елементу об`єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України як заподіяння шкоди у великих розмірах, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Підсумовуючи, слідчий суддя оцінює постанову слідчого як належним чином вмотивовану, вона містить послідовний та деталізований виклад обставин, які підтверджуються дослідженими у судовому засіданні матеріалами, а також мотиви, якими керувався слідчий під час її винесення, які є логічними, зрозумілими та релевантними встановленим обставинам. За таких обставин відсутні підстави констатувати незаконність та необґрунтованість прийнятого слідчим рішення.

4.4. Щодо доводів заявника скарги про необхідність проведення додаткових слідчих дій.

Твердження заявника, що слідчим не було усунуто недоліки досудового розслідування, які сталі підставою для скасування попередньої постанови про закриття вказаного кримінального провадження, а саме не було допитано ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме, відповідно до ухвали слідчого судді від 29.06.2023 постанова слідчого про закриття кримінального провадження була скасована, оскільки в основу висновків слідчого було покладено письмові пояснення ОСОБА_6 , які не є належним доказом на якому може гуртуватися процесуальне рішення. Вказаний недолік мав бути усунутий шляхом проведення допиту ОСОБА_6 у якості свідка, як учасника кримінального провадження. 31 серпня 2023 року ОСОБА_6 був допитаний у якості свідка. Необхідності проведення додаткового допиту ОСОБА_3 встановлено не було.

Доводи заявника, щодо необхідності проведення одночасного допиту ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 слідчий суддя вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 9 ст. 224 КПК України слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

Як вбачається з матеріалів справи, жоден з вищезазначених осіб не був очевидцем подій, що стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР та не можуть надати показань з цього приводу, з приводу належності пошкодженого гаражу ОСОБА_6 та підстав користування ним ОСОБА_3 усі вказані особи надають повністю ідентичні пояснення.

Отже відсутні підстави для проведення одночасного допиту зазначених осіб.

Твердження заявника про те, що ОСОБА_7 не було опитано в ході досудового розслідування спростовуються матеріалами кримінального провадження в яких містяться письмові пояснення ОСОБА_7 , надані ним 17.02.2023р.

Так, слідчим із дотриманням вимог, визначених статтею 9 КПК України, всі процесуальні дії зафіксовано в належній процесуальній формі, а слідчі дії - проведено належним чином і в обсязі, необхідному для встановлення всіх обставин кримінального провадження, а саме повністю, всебічно та неупереджено перевірено всі обставини, у тому числі й на які вказував заявник скарги, детально проаналізовано встановлені під час досудового розслідування обставини кримінального провадження в їх сукупності, перевірено й надано належну правову оцінку всій сукупності зібраних у справі доказів і на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів прийнято рішення про закриття кримінального провадження, яке відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що досліджені матеріали кримінального провадження свідчать про те, що слідчий вжив всіх можливих заходів для проведення всебічного, повного та неупередженого розслідування і перевірки обставин, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За таких обставин, а також з огляду на визначену КПК України розумність строків кримінального провадження, слідчий суддя погоджується з твердженням слідчого про те, що протягом досудового розслідування було вжито всіх можливих процесуальних заходів, передбачених законом, для встановлення подій зазначених кримінальних правопорушень і наразі вичерпано можливості в збиранні доказів.

Наведені аргументи скаржника щодо неповноти досудового розслідування є формальними та не спростовують об`єктивного висновку слідчого в контексті встановлених обставин кримінального провадження, які підтверджені належними та допустимими доказами, тому слідчий суддя вважає, що доводи про неправомірність оскаржуваної постанови є необґрунтованими.

4.6. Висновки слідчого судді

Ураховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що досліджені матеріали кримінального провадження свідчать про те, що слідчий вжив всіх можливих заходів для проведення всебічного, повного та неупередженого розслідування і перевірки обставин, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За таких обставин слідчий суддя погоджується з висновком слідчого про відсутність події кримінального правопорушення.

При цьому скаржником не надано слідчому судді будь-яких доказів на підтвердження наявності підстав для скасування оскаржуваної постанови з мотивів, наведених у його скарзі.

Разом з тим інших обставин, які б викликали сумнів у всебічності та неупередженості проведення досудового розслідування й дослідженні обставин кримінального провадження, що стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови, слідчим суддею також не встановлено.

Всі наведені скаржником доводи про допущені слідчим порушення вимог КПК України не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час розгляду скарги та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Наведені аргументи заявника скарги щодо неповноти досудового розслідування спростовуються матеріалами справи.

Висновок слідчого в контексті встановлених обставин кримінального провадження, які підтверджені належними та допустимими доказами є об`єктивним, тому слідчий суддя вважає, що доводи про неправомірність оскаржуваної постанови є необґрунтованими.

Ураховуючи все викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, повно, всебічно та об`єктивно, з належним дослідженням і правовою оцінкою всіх обставин кримінального провадження, а процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження відповідає положенням КПК України, є законним і неупередженим, тому підстави для задоволення скарги відсутні.

За встановлених обставин слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження відмовити за її необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 303, 304, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 04.09.2023, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 04 березня 2024 року о 16-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1