Справа № 132/961/24
Ухвала

Іменем України

25 березня 2024 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000028 від 21 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2024 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся дізнавач сектору дізнання відділення поліції №1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_2 з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 21.09.2023 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що 21.03.2024 року о 13.42 год. до чергової частини відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення зі служби « НОМЕР_2 » про те, що до них зателефонував працівник поліції відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області та повідомив, про те, що в АДРЕСА_1 зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2106», червоного кольору, яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 . В процесі спілкування та перевірки документів, ОСОБА_4 пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 8044, яке зовні містить ознаки підробки.

22.03.2024 було проведено огляд місця події на території ділянки дороги по АДРЕСА_1 . В ході огляду, від ОСОБА_4 надійшла заява про добровільну видачу посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 21.09.2023 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким він користувався, і яке було поміщено до спеціалізованого пакету НПУ WAR 1019920 з підписами понятих та учасників.

22.03.2024 дане посвідчення постановою дізнавача сектору дізнання визнане речовим доказом та приєднано до справи в якості речового доказу.

Необхідність у арешті вилученого майна під час проведення огляду місця події, обґрунтовується наявністю підстав вважати, що воно є предметом кримінального правопорушення, не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речового доказу, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

Вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні та відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, наявні підстави для накладення на нього арешту

У поданій письмовій заяві дізнавач сектору дізнання ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_2 підтримав заявлене ним клопотання, просить розглядати клопотання без його участі та без фіксації процесуальних дій за допомогою технічних засобів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутність власника майна на яке накладається арешт.

В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Заявник в клопотанні зазначив, що тимчасово вилучене майно, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 21.09.2023 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано відповідно до постанови від 21.03.2024 речовим доказом по даному кримінальному проваджені, вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення, не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речового доказу, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, наявні підстави для накладення арешту.

Відповідно до ст. 171 КПК України, підтвердженням права власності на майно, що належить арештувати, є відповідні документи або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном підозрюваним, потерпілим, третіми особами. В даному випадку вказаним документом є протокол огляду місця події від 21.03.2024, в якому зазначено вилучений об`єкт та обставини, за яких його було вилучено.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником доведено необхідність накладення арешту на вилучене майно, оскільки воно має значення речового доказу та заявником доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000028 від 21 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, на тимчасово вилучене майно, яке добровільно видав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , під час огляду 21.03.2024 місця події на території ділянки дороги по АДРЕСА_1 , а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 21.09.2023 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладення такого арешту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий Суддя ОСОБА_1