У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001319, за апеляційною скаргою прокурора Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 жовтня 2023 року відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Степківка Первомайського району Миколаївської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 жовтня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Ухвалено, на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1 337,04 грн. витрат на лікування потерпілого в стаціонарі Первомайської центральної районної лікарні управління охорони здоров`я Миколаївської області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просив вирок скасувати в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати засудженим за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі.

Виключити з мотивувальної частини вироку обставину, яка обтяжує покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого, вважає оскаржуваний вирок суду, в частині звільнення від відбування призначеного покарання, незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Апелянт відзначає, що при призначенні покарання ОСОБА_6 суд, хоча формально й зазначив, але належним чином не врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його обставини, не об`єктивно оцінив відомості про особу обвинуваченого.

При цьому, поза увагою суду залишились усі обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення. Так, судом не враховано, що ОСОБА_6 вчиняв кримінальне правопорушення в присутності жінок та неповнолітнього, які є свідками кримінального правопорушення; після вчинення кримінального правопорушення заходи щодо надання потерпілому першої медичної допомоги не вжив, що в сукупності свідчить про особливу зухвалість та підвищену суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Оцінюючи відомості про особу обвинуваченого, суд не врахував, що ОСОБА_6 , згідно довідки характеристики Степківської сільської ради від 20.07.2016 р. характеризується посередньо, до органів місцевого самоврядування неодноразово надходили скарги на поведінку ОСОБА_6 .

У вироку обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину та вказували б на зниження суспільної небезпеки засудженого суд не навів, відтак рішення суду про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання є не вмотивованим та безпідставним і неправильним, таким, що не ґрунтується на загальних засадах призначення покарання, визначених ст. ст. 50, 65, 75 КК України.

Під час допиту в суді обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності за тяжкий злочин, не визнавши своєї вини, намагався її перекласти на потерпілого, зазначаючи, що причиною конфлікту стала саме неправомірна поведінка ОСОБА_7 .

Отже, висновок суду про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання є помилковим і таким, що не грунтується на нормах закону.

Крім того, апелянт вважає, що суд в оскаржуваному вироку суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вийшовши за межі висунутого обвинувачення, оскільки пославшись в оскаржуваному вироку на вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, як на обставину, яка обтяжує покарання, суд не тільки вийшов за межі пред`явленого обвинувачення, а ще й погіршив становище обвинуваченого.

Узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 жовтня 2023 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

03.05.2016 р. близько 20.00 год. в АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_6 , між ним та місцевим мешканцем ОСОБА_7 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, стався конфлікт. Під час даного конфлікту у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_6 декілька раз вдарив його в область голови невстановленим під час досудового розслідування твердим предметом, який мав обмежену контактуючу поверхню. У результаті цих ударів ОСОБА_7 присів та нахилився, а ОСОБА_6 продовжував свої протиправні дії. Коли ОСОБА_7 намагався захиститися, вхопившись за ноги ОСОБА_6 , останній умисно зі значною силою наніс йому удар невстановлений досудовим слідством твердим предметом в життєво важливий орган - в область тім`яної частини голови, від чого ОСОБА_7 впав на місці побиття та втратив свідомість. У цей час ОСОБА_6 пішов у власний двір та сховав предмет, яким наносив удари по голові ОСОБА_7 , а потім знову вибіг та декілька раз вдарив потерпілого ногою в область тулуба, коли той лежав на поверхні перед входом у двір ОСОБА_6 . Після цього конфлікту між ним було вичерпано, а місцеві мешканці села Степківка викликали чергову зміну «швидкої медичної допомоги» для надання кваліфікованої медичної допомоги потерпілому. Даний виклик надійшов до лікарні о 20.05 год., а «швидка» на місце прибула о 20.25 год. При цьому па місці у ОСОБА_7 було діагностовано забійну рану голови та синці на тулубі.

Наступного дня, 04.05.2016 р. ОСОБА_7 звернувся до Первомайської ЦРЛ зі скаргами на головний біль. При його огляді лікарем була виявлена забійна рана розмірами до 2 см в області лівого тім`яного бугра, там же синець та набряк м`яких тканин. При ревізії рани діагностовано вдавлений оскольчастий перелом в області рани діаметром біля 2 см, проведено видалення двох кісткових фрагментів з перелому довжиною до 1 см. Тілесні ушкодження в області тулуба описані лікарем не були у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 скаржився лише на біль в області голови.

Згідно висновку експерта від 20.05.2016 р. у ОСОБА_7 виявлено відкриту черепно-мозкову травму вдавлений оскольчастий персом тім`яної кістки зліва, епідуральна гематома, забійна рана голови. Дані тілесні ушкодження могли виникнути у строк, вказаний у постанові, від дії тупого предмета з обмеженою поверхнею дії і відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння. Діагноз стаціонару ПЦРБ відповідає тілесним ушкодженням, виявленим у ОСОБА_7 . Дані ушкодження при падінні з висоти власного зросту виникнути не могли.

Згідно висновку експертів від 06.07.2016 р. (комісійна експертиза) та з медичними документами, які представлені на експертизу у ОСОБА_7 мали місце ушкодження у вигляді рани та синця в тім`яній ділянці зліва, вдавленого перелому тім`яної кістки зліва, крововиливу між твердою мозковою оболонкою і тім`яною кісткою. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в результаті, як мінімум, одноразового ударного впливу тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею. За ступенем тяжкості ці тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Утворення вказаних тілесних ушкоджень в результаті удару ногою виключається. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в інтервалі від декількох десятків хвилин до 2-3 діб до моменту звернення потерпілого за медичною допомогою. Утворення зазначених тілесних ушкоджень при падінні з положення стоячи на тупі тверді предмети малоймовірно. Нанесення ОСОБА_6 ударів ОСОБА_7 перебуває в прямому причинному зв`язку з отриманими потерпілим тілесним ушкодженням.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Заслухавши доповідь судді щодо заявленого клопотання прокурора про закриття апеляційного провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

23.11.2023 р. Миколаївським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

12.02.2024 р. до Миколаївського апеляційного суду від прокурора Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_5 надійшла відмова від апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Положеннями ч. 2 ст. 403 КПК України передбачено якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Враховуючи, що вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 жовтня 2023 року не був оскаржений іншими особами, апеляційне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відмовою прокурора від апеляційної скарги.

Керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 403, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3