Справа №295/4008/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000069 від 15.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2024 року заявник звернулася до суду з указаним клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений за клопотанням старшого слідчого 2-го СВ (з дислокацією у місті Житомирі) ТУ ДБР ОСОБА_4 у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000069 від 15.11.2023 за ознаками ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, слідчим суддею Богунського районного суду міста Житомира ухвалою від 30.11.2023 на майно, яке було вилучено в ході її затримання 22.11.2023, а саме мобільний телефон марки «OPPO» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з наявними в нім сім-картами мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 та ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_4 , а також повернути їй вилучене майно і надати можливість ним користуватись.

Вимоги клопотання мотивовані тим, що за клопотанням старшого слідчого 2-го СВ (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР ОСОБА_4 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000069 від 15.11.2023 року за ознаками ч. 5. ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_5 ухвалою від 30.11.2023 наклав арешт на особисте майно заявника, яке було вилучено в ході її затримання 22.11.2023, а саме мобільний телефон марки «OPPO» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з наявними в нім сім-картами мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 та ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_4 та тимчасово позбавив можливості відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном. Відповідно до доручення слідчого ОСОБА_4 від 23.11.2023 було доручено співробітникам оперативного підрозділу УСБУ в Житомирській області здійснити огляд мобільного телефону заявника. Відповідно до постанови від 03.01.2023 слідчий ОСОБА_4 призначив судову комп`ютерно-технічну експертизу по вилученому мобільному телефону. 08.03.2024 слідчий отримав і висновок експертизи, і мобільний. Відповідно до висновків судової комп`ютерно-технічної експертизи із мобільним телефоном виявлено переписку між заявником та ОСОБА_6 в месенджерах та контактні телефони.

У клопотанні також вказала, що вона не буде видаляти абсолютно нічого з мобільного телефону, оскільки має цілком об`єктивні підозри, що в період знаходження її телефону в оперативно-слідчих органах, а саме: в період з 22.11.2023 по 11.01.2024 від її імені були створені повідомлення та здійснювались дзвінки. Вилучення та арешт вказаного майна ставить її, як працюючого адвоката, в незручне становище, оскільки у вилученому телефоні міститься інформація, яка відноситься до адвокатської таємниці, так як номер НОМЕР_4 зареєстрований в національній Асоціації адвокатів України з 2012 року. В телефоні міститься інформація матеріалів кримінальних та адміністративних проваджень щодо її підзахисних, клієнтів та іх родичів. Тому вважає, що на даний момент відсутня жодна підстава доцільності та необхідності подальшого тримання її майна в слідчого та вона зобов`язується не відчужувати свій мобільний телефон до закінчення розгляду кримінального провадження щодо неї судом.

У судовому засіданні заявник клопотання підтримала, посилаючись на викладені в клопотанні обставини.

Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, зокрема, що заявник є підозрюваною в даному кримінальному провадженні та вилучені в неї речі визнані речовими доказами. Наразі не відпала потреба в перебуванні вилученого майна під арештом, оскільки згідно висновку експерта від 07.03.2024 за результатами проведення судової комп`ютерної-технічної експертизи з мобільним телефоном заявника встановлено, що у вилученому в неї мобільному телефоні наявна інформація, що становить інтерес для слідства, зокрема, переписка між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в месенджерах та контактні телефоні, тобто про обставини, які підлягають доказуванню під час розгляду судом кримінального провадження за її обвинуваченням, тому існує ризик спотворення певних речей.

Заслухавши заявника та слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в справі № 295/16046/23 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 30.11.2023 задоволено клопотання ст. слідчого 2-го СВ (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти у сумі 30 000 доларів США купюрами номіналом 100 (сто) доларів США кожна (із зазначенням в ухвалі серій та номерів банкнот), мобільний телефон марки «OPPO»IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з наявними в нім сім-картами мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 та ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_4 та тимчасово позбавлено власника та користувачів можливості відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаними речовими доказами.

Підставою накладення арешту на майно слідчим суддею зазначено необхідність забезпечення збереження речових доказів, наявність ризиків, визначених ст. 170 КПК України, та проведення відповідних експертиз.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, а саме, якщо відпали підстави його застосування або арешт було накладено необґрунтовано.

Слідчий органу досудового розслідування уповноважений, зокрема, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого (ст. 40 КПК України).

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000069 від 15.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, в якому адвокат ОСОБА_3 має статус підозрюваної.

Недотримання відповідних процесуальних гарантій під час проведення обшуку і вилучення речей у помешканні адвоката чи іншому його володінні зумовлює порушення ст. 8 Європейської конвенції з прав людини (п. п. 66-68 рішення ЄСПЛ у справі «Візер та Бікос Бетейліґунґен ҐмбХ проти Австрії» / WIESER AND BICOS BETEILIGUNGEN GmbH v. AUSTRIA від 16.10.2007, заява № 744336/01).

Конвенція не забороняє накладення на адвокатів певних зобов`язань, котрі стосуються їхніх відносин з клієнтами. Це стосується, зокрема, наявності достовірного доказу причетності адвоката до скоєння злочину, або стосовно намагань подолати певні незаконні практики. Однак, ЄСПЛ наголосив, що вкрай важливо забезпечити суворі рамки для таких заходів. У кожному випадку заходи з боку правоохоронних органів щодо адвокатів мають бути чітко обмеженими, оскільки адвокати посідають центральне місце в здійсненні правосуддя, і їхній статус посередників між підсудними та судами дозволяє кваліфікувати їх як служителів закону (п. 42 рішення ЄСПЛ від 24.07.2008 у справі «Андре і інші проти Франції» /Andre and Other v. France, заява №18603/03).

Мобільний телефон марки «OPPO»IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з наявними в ньому сім-картами мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 та ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_4 був вилучений у ході затримання адвоката ОСОБА_3 , яка в даному кримінальному провадженні має статус підозрюваної. Вилучене майно перебуває під арештом, відповідаючи критеріям ст. 98 КПК України, будучи речовим доказом, та в пам`яті вказаного мобільного телефону зберігаються докази листування і спілкування заявника зі свідками та потерпілим, дані телефону є оригіналом носія цих відомостей.

На теперішній час кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 21.02.2024 в справі № 295/2516/24 продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців - до 23.04.2024 (включно). Скасування арешту на мобільний телефон заявника може призвести до втрати даних речових доказів у кримінальному провадженні. Арешт на телефон було накладено обгрунтовано, а необхідність у перебуванні його під арештом полягає в збереженні речових доказів, що передбачено ч. 2 ст. 170 КПК України, й потреба у застосуванні арешту на вказане майно не відпала, про що можна також зробити висновок із пояснень слідчого.

Окрім того, враховуючи, що заявник є адвокатом та водночас у кримінальному провадженні № 0000069 має статус підозрюваної, перебування належного їй майна під арештом не можна вважати непропорційним заходом втручання в її права.

За таких обставин вимоги клопотання є передчасними і підстав для скасування арешту не вбачається.

Положення КПК України передбачають право на апеляційне оскарження не лише ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а також і ухвали про скасування або про відмову у скасуванні арешту майна. Про це зазначив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в ухвалі від 23.01.2024 у справі № 569/19829/21.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 174 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000069 від 15.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 14-30 год. 05.04.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1