Справа №:755/7988/24
Провадження №: 1-кс/755/1744/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2024 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого Головного управління Служби безпеки України в АР Крим ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 01.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суд м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 01.09.2023 року, про арешт майна.

Клопотання погоджене з прокурором прокуратури Автономної Республіки Крим та міста ОСОБА_4 .

Як зазначено в клопотанні, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч чинному законодавству України, 28.01.2015 перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці на ТОТ АР Крим, відповідно до законодавства рф, здійснив реєстрацію індивідуального підприємця за російським законодавством та визначив назву «ИП ОСОБА_6 » (юридична адреса: АДРЕСА_1 ; ОГРНИП рф НОМЕР_7, ИНН рф НОМЕР_8, ОКПО рф НОМЕР_9), в якому є засновником та власником. Основним видом діяльності вказаної фізичної особи є торгівля роздрібна інша в неспеціалізованих магазинах (російський код 47.19), а також серед іншого покупка та продаж власного житлового нерухомого майна (російський код 68.10.21).

В подальшому, «ИП ОСОБА_6 » було зареєстровано на веб-порталі, який діє у сфері державних закупівель РФ та працює у відповідності до федерального закону РФ від 05.04.2013 № 44-Ф3 «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд» та розміщений за URL-адресою: «ІНФОРМАЦІЯ_4» і має назву « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (далі - «ЄІС»).

В свою чергу, особливістю даних «государственных контрактов», згідно ст. 51 федерального закону РФ № 44-Ф3 «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд» є те, що вони укладаються за результатом проведення електронної процедури, шляхом подальшого підписання укладеного контракту електронним підписом особи, яка має право діяти від імені учасника закупки.

Після виконання зазначених дій з реєстрації, усвідомлюючи, що у майбутніх договорах його потенційними контрагентами виступатимуть незаконні органи влади, бюджетні підприємства, установи та організації країни-агресора - російської федерації, будучи приватним підприємцем зареєстрованим відповідно до законодавства РФ, усвідомлюючи та достовірно знаючи про факт окупації АР Крим збройними силами РФ та заборону здійснення будь-якої господарської діяльності у співпраці з державою-агресором, маючи прямий умисел на укладання таких договорів, ОСОБА_5 , будучи індивідуальним підприємцем «ИП ОСОБА_6 », укладав та підписував «контракти» в яких виступав у ролі «виконавця».

Так, 21.10.2022 укладено контракт № 10/1-ЭА-23 між «постачальником» «ИП ОСОБА_6 » в особі ОСОБА_5 із «замовником» т.зв. «Прокуратурой Республики Крым», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в особі заступника прокурора Республіки Крим ОСОБА_7 , на суму 6 900 000,00 російських рублів, на «приобретение квартиры в Красногвардейском районе», умови якого виконано в повному обсязі згідно платіжного доручення від 17.11.2022 №650215.

20.02.2024 уклав контракт № 001 між «постачальником» «ИП ОСОБА_6 » в особі ОСОБА_5 із «замовником» т.зв. «Администрацией Джанкойского района Республики Крым», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , в особі т.зв. «главы администации джанкойского района республики крым» ОСОБА_8 , на суму 3 325 531,11 російських рублів, на «придбання у власність муніципального утворення Джанкойського району Республіки Крим, упорядкованого житлового приміщення у багатоквартирному житловому будинку на території муніципального утворення Джанкойського району Республіки Крим, для подальшого надання за договором найму спеціалізованого житлового приміщення дітям-сиротам та дітям, що залишилися без піклування батьків. Житлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ; загальна площа 34,5 кв.м (без урахування лоджій, балконів); розташоване на 4 поверсі, у 5 поверховому будинку; кількість кімнат 1; кадастровий номер 90:03:020102:233», умови якого виконано в повному обсязі згідно акту прийому-передачі житлових приміщень №2 від 26.02.2024.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи приватним підприємцем в «ИП ОСОБА_6 », реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим, у с. Красногвардійське, здійснюючи провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади, у період часу з 21.10.2022 по 17.11.2022, шляхом укладення та підписання електронним підписом «контрактів», виступивши в них в ролі «постачальника», що підтверджується наявністю інформації викладеної на сайті «ЄІС», довів свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України - колабораційна діяльність, тобто, у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, в тому числі з окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Враховуючи зазначенні обставини, 16.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

На виконання вимог ст. 135 КПК України, 16.04.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістки про його виклик на 22.04.2024, 23.04.2024 та 24.04.2024 опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, з метою належного вручення повідомлення про підозру, а також з метою направлення повісток про виклик громадянина ОСОБА_5 для проведення процесуальних дій, вказаній особі на електронну поштову адресу: « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (інформація про яку встановлена оперативним шляхом, а також в процесі огляду т.зв. «державних контрактів» вказаної особи) направлено скан-копію повідомлення про підозру громадянину ОСОБА_5 від 10.04.2024, а також повістки про його виклик на 22.04.2024, 23.04.2024 та 24.04.2024. Вказане підтверджується протоколом огляду від 16.04.2024.

Санкція ч. 4 ст. 111-1 КК України передбачає конфіскацію майна, як виду покарання.

Згідно інформацією з Головного сервісного центру МВС України, на громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_3 , зареєстровано транспортний засіб, а саме: легковий автомобіль марки «ВАЗ 21013», VIN код НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 08.07.2011 року.

На думку органу досудового розслідування, накладення арешту на майно надасть змогу зберегти майно, унеможливить його подальше приховання, відчуження, та забезпечити конфіскацію майна як виду покарання.

У судове засідання учасники кримінального провадження не з`явились, слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, власник майна не повідомлявся про розгляд указаного клопотання, оскільки достатні підстави вважати, що він перебуває на тимчасово окупованій території України.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, прийшов до наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально - правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст .9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення, та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч. 5 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вказане майно, шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаного майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно власником якого є громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_3 : легковий автомобіль марки «ВАЗ 21013», VIN код НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 08.07.2011 року, із забороною відчуження.

Заборонити територіальним органам з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України (сервісним центрам МВС) та центрам надання адміністративних послуг, вчиняти реєстраційні дії стосовно: легковий автомобіль марки «ВАЗ 21013», VIN код НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 08.07.2011 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя: