Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

28 березня 2024 року м. Рівне

Справа № 569/2372/23

Провадження № 11-сс/4815/97/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

третьої особи ОСОБА_7

представника третьої особи адвоката ОСОБА_8 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою прокурора Рівненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05 березня 2024 року, якою відмовлено у накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні №0000130, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2, 3 ст. 307, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 311 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05 березня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000130, а саме на кошти в сумі 1471000 гривень (один мільйон чотириста сімдесят одна тисяча), 18050 доларів США (вісімнадцять тисяч п`ятдесят) та 6450 євро (шість тисяч чотириста п`ятдесят).

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_4 просить вказане судове рішення скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення 14.02.2024 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на кошти в сумі 1471000 гривень, 18050 доларів США та 6450 євро, заборонивши відчужувати зазначене майно до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що твердження суду викладені у оскаржуваній ухвалі спростовуються ухвалою слідчого судді 15.02.2024 щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді цілодобового домашнього арешту за адресою проведення обшуку, а саме АДРЕСА_1 , у ході якого ОСОБА_5 підтвердив факт проживання за вказаною адресою та листом ДПС у Рівненській області від 20.02.2024 про те, що будь-якого доходу, як суб`єкт господарювання ОСОБА_7 не отримувала, а тому підтвердити законне походження грошових коштів неможливо. Також вважає, що судом безпідставно враховано боргове зобов`язання ОСОБА_7 у сумі 975000 грн. від 06.01.2024 до моменту проведення обшуку, як вид легалізації, вилучених за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , коштів

Зазначає, що для сторони обвинувачення застосування вищевказаного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна було обумовлено необхідністю збереження майна, оскільки є ризик його відчуження, так як санкція ч.2 ст. 307 КК України передбачає конфіскацію майна, як вид покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги та необхідність у накладенні арешту на майно, думку підозрюваного ОСОБА_11 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , заперечення третьої особи ОСОБА_7 та її представника-адвоката ОСОБА_12 , які, вказавши на законність даної ухвали, просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з матеріалів клопотання, Рівненським районним управлінням ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2023 №0000130, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2, 3 ст. 307, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 311 КК України.

14.02.2024 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено кошти в сумі 1 471 000 грн., 18050 доларів США та 6450 євро

14.02.2024 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, у межах даного кримінального провадження, 14.02.2024 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст. 307, ч.3 ст. 311 КК України

При цьому, як вбачається зі змісту клопотання та не заперечувалось сторонами кримінального провадження, постановою слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 14.02.2024 вилучені кошти були визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно приписів ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як визначено ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів, у ході апеляційного розгляду прокурором було доведено, що вилучені кошти відповідають ознакам речового доказу, передбаченим ст. 98 КПК, оскільки на даний час існують обґрунтовані підстави вважати, що вони були отримані кримінально протиправним шляхом - ОСОБА_5 підозрюється у незаконному збуті психотропної речовини в особливо великих розмірах, тобто злочині, який є корисливим.

Водночас колегія суддів ураховує, що санкціями частин 2, 3 статті 307 КК передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна. Тому, у разі ухвалення обвинувального вироку, стосовно вказаних коштів може бути застосована конфіскація, що також свідчить про необхідність застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, долучені ОСОБА_7 та її представником документи, у тому числі, виписки з банківських рахунків, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, установчі документи тощо, не доводять законності походження вилучених у ході обшуку коштів, адже не підтверджують отримання ОСОБА_7 чи її родичами доходів у такому розмірі.

При цьому, як пояснила ОСОБА_7 апеляційному суду, на даний час вона не працює, а заробітна плата за її попереднім місцем роботи становила близько 12-15 тисяч грн. і доказів на підтвердження належності саме їй вилучених коштів у національній та іноземних валютах надати не змогла.

Також колегія суддів критично ставиться до наявної в матеріалах справи розписки про отримання ОСОБА_7 в борг у ОСОБА_13 коштів у розмірі 975000 грн., оскільки вказана боргова розписка не завірена нотаріально, та за відсутності інших доказів, не може беззаперечно свідчити про наявність зазначених у ній обставин.

Окрім того, матеріали цього клопотання та встановлені в ході апеляційного розгляду обставини, свідчать про факт проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Зокрема, як зазначив прокурор, до підозрюваного ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту саме за вказаною адресою як місцем його постійного проживання. Також у протоколі затримання ОСОБА_5 від 14.02.2024, повідомленні про підозру, зазначена ця ж адреса його проживання. У протоколі затримання зазначено, що про затримання ОСОБА_5 було повідомлено співмешканку ОСОБА_7 , а у наявних у справі письмових поясненнях ОСОБА_7 вказувала про існування близьких стосунків з підозрюваним з кінця 2022 року.

Проте слідчий суддя не надав належної оцінки вказаним обставинам, дійшовши до передчасного висновку щодо належності вилучених в ході обшуку коштів виключно ОСОБА_7 , відмовивши з цих підстав у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

На переконання колегії суддів, не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до приховування або відчуження вказаних коштів, що негативно позначиться на результатах досудового розслідування.

З огляд на вищевикладене, враховуючи те, що на даний час здійснюється досудове розслідування даного кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слід накласти арешт на зазначене майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання у разі ухвалення обвинувального вироку у межах даного кримінального провадження.

Отже, враховуючи наведене вище та відповідно до приписів ст.ст. 407, 409 КПК апеляційний суд дійшов висновку про скасування цього судового рішення та постановлення нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Рівненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05 березня 2024 року, якою відмовлено у накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні №0000130 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення 14.02.2024 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на кошти в сумі 1471000 (один мільйон чотириста сімдесят одна тисяча) гривень, 18050 (вісімнадцять тисяч п`ятдесят) доларів США та 6450 (шість тисяч чотириста п`ятдесят) євро, заборонивши відчужувати зазначене майно до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3