Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції з використанням телекомунікаційної платформи EasyCon матеріали кримінального провадження № 0000008 щодо застосування примусових заходів медичного характеру до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимого,

за вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.3 ст.28 ч.2 ст.361, ч.5 ст.185 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року,

у с т а н о в и л а :

Дніпровським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_7 за вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.3 ст.28 ч.2 ст.361, ч.5 ст.185 КК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 був учасником організованої групи, створеної з метою таємного викрадення чужого майна шляхом несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем, а саме, грошових коштів, які знаходились на рахунках фізичних осіб у банківських установах, до якої був залучений приблизно у серпні 2020 року.

Так, Особа 3, здійснивши верифікацію від імені померлого ОСОБА_8 , таємно викрала грошові кошти з рахунку останнього, відкритого в АБ "Укргазбанк", шляхом їх переказу на рахунок ОСОБА_7 , а саме, 14.08.2020 - 45 000 гривень, 17.08.2020 - 135 000 гривень, 18.08.2020 - 37 000 гривень, внаслідок чого ОСОБА_9 - дружині померлого ОСОБА_8 було завдано майнової шкоди на загальну суму 217 000 гривень.

Крім того, Особа 3, здійснивши верифікацію від імені ОСОБА_10 , 28.08.2020 таємно викрала грошові кошти з рахунку останньої, відкритого в АТ "Південний", шляхом їх переказу на рахунки ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , внаслідок чого ОСОБА_10 було завдано майнової шкоди на загальну суму 46 700 гривень.

При цьому роль ОСОБА_7 полягала у тому, що після несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем до інтернет-банкінгу банківських установ грошові кошти переводились, у тому числі, на його розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_1 , відкритий в АБ "Укргазбанк", і в подальшому знімались з рахунку у касі банку або з використанням банкомату самим ОСОБА_7 або Особою 1, яка померла.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.01.2024 за наслідками розгляду клопотання прокурора ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 вбачається, що він просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки суд не взяв до уваги те, що ОСОБА_7 є особою з психічним захворюванням, не має наміру впливати на свідків та потерпілих. Його підзахисний необґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, що сторона захисту має намір довести, а тяжкість покарання не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу. При цьому ОСОБА_7 має постійне місце проживання в м. Києві, тобто у нього є соціальні зв`язки, і до 30.11.2023 жоден із запобіжних заходів до нього не застосовувався.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною, обґрунтованою і вмотивованою; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

За приписами ч.ч.1, 3 ст.508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом або поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог цих норм у сукупності з положеннями ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції погодився з доводами про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України, переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримано, викладені в ухвалі висновки є обґрунтованими і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд першої інстанції врахував висновок судово-психіатричної експертизи № 214 від 23.06.2022, згідно з яким в період, до якого відносяться діяння, інкриміновані ОСОБА_7 , останній страждав та страждає та стійкий хронічний психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, дефектний стан (згідно з МКХ10: F 20.0) і за психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_7 за своїм психічним станом потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціалізованого психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Також суд взяв до уваги думку законного представника ОСОБА_7 - ОСОБА_13 , яка підтримала клопотання прокурора, в якому, серед іншого, міститься інформація про агресивну поведінку ОСОБА_7 , не сприйняття ним оточуючих та вчинення домашнього насильства.

Такі обставини, на думку колегії суддів, переконливо свідчать, що ОСОБА_7 з огляду на стан його здоров`я, потребу у нагляді лікарів та поведінку, у тому числі процесуальну, наслідком якої було застосування до нього приводу, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та вчинити інше кримінальне правопорушення. А тому лише застосований запобіжний захід забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та запобігатиме спробам вчинити вказані раніше дії.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2024 року про продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3