Справа № 354/1642/23
Провадження № 1-кп/354/47/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2024 року м.Яремче

Яремчанський міський суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яремче кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сороки, Городенківського району Івано Франківської області, громадянки України, із базовою середньою освітою, не працюючої, не одруженої, на утриманні нікого не має, депутатом не обиралась, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, суд, -

встановив:

ОСОБА_5 спричинила потерпілому умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння за наступних обставин.

Так, 01.09.2023 близько 14:40 год. за місцем проживання ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, нанесла ножом один цілеспрямований удар в ділянку грудної клітки ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді поранення грудної клітки зліва в проекції пахвової ділянки з ушкодженням пахвової вени, що призвело до гострої крововтрати та ускладнилось геморагічним шоком важкого ступеня, які згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, підтвердила все вищенаведене відповідно до викладеного. Пояснила, що щиро розкаюється у вчиненому, критично оцінює свій вчинок, запевнила суд, що такого більше не повториться, просила суворо її не карати.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченої. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих їй дій та кваліфікує її дії за ч.1 ст.121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винної, зокрема те, що вона раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: повне визнання вини, щире каяття обвинуваченої у вчиненому, сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, її вік, стан здоров`я, матеріальне становище, те, що вона раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, яке їй слід обрати в межах санкції ч.1 ст.121 КК України у вигляді позбавлення волі, а тому керуючись ст.ст. 75, 76 КК України її слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши відповідні обов`язки, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, та попередження вчинення нових злочинів.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 15 ст. 615, ст.ст.373-375 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Керуючись ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк - 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання перебування під вартою з 02.09.2023р. по 04.09.2023р.

Речові докази: скляний стакан, паперовий конверт, в якому знаходиться змив речовини бурого кольору зовні схожої на кров; опечатаний паперовий конверт, в якому знаходиться розкладний ніж та опечатаний поліетиленовий пакет, в якому знаходяться штани сірого кольору та резинові тапочки знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1