ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 592/3980/22 Номер провадження 11-кп/814/1296/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000735 за апеляційною скарг ою прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_6 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 26 грудня 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка Сумського району Сумської області, громадянина України, вдівця, пенсіонера, з повною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 2474,50 грн матеріальної шкоди, 290000 грн моральної шкоди та 10000 грн витрати на правову допомогу. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання щодо арешту майна.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

14 травня 2022 року приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_8 , за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , зі співмешканкою ОСОБА_10 , під час вживання спиртних напоїв з його сусідом ОСОБА_11 , перебуваючи на кухні квартири, між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , на ґрунті ревнощів, виник словесний конфлікт, так як останній чіплявся до ОСОБА_10 .

Під час словесного конфлікту ОСОБА_11 вийшов з приміщення кухні та пішов до кімнати вказаної квартири, а ОСОБА_8 , взявши зі столу кухонний ніж, зайшов до приміщення кімнати, де знаходився ОСОБА_11 та підійшовши до нього, наніс один удар ножем в область тулубу справа ОСОБА_11 , спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді лінійної рани на передній поверхні грудної клітки праворуч, на 5 см., від умовної серединної лінії, на рівні проекції 4-го міжреберного проміжку, яка ушита 2-а вузловими швами, довжина рани 3,8 см., ушкодження правої легені, ушкодження правого купола діафрагми, ушкодження печінки, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 засудити за ч.1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд призначаючи покарання неповно врахував, що вину обвинувачений визнав лише під тиском беззаперечних доказів його вини, шкоду відшкодував частково.

Вважає, що суд безпідставно визнав обставини, які пом`якшують покарання визнання вини, часткове відшкодування шкоди, позитивну характеристику за місцем роботи, відсутність судимостей, такими, які істотно знижують суспільну небезпечність вчиненого злочину та особу обвинуваченого. Жодна з встановлених обставин та їх сукупність не є достатніми для звільнення ОСОБА_8 від реального відбування покарання.

Не враховано, що обвинувачений наніс тілесні ушкодження із застосуванням ножа, що позбавило потерпілого можливості захистити себе.

Тому вважає, що суд безпідставно на підставі ст. 75 КК України звільнив обвинуваченого від відбування покарання.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за який його засуджено, за обставин, встановлених судом першої інстанції, є правильним, ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах.

Згідно зі ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, на підставі ч.1 ст.413 цього Кодексу, є, зокрема, застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Призначене обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 121 КК України відповідає вимогам ст.65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів і строк цього покарання ніким із учасників провадження не оспорюється.

Разом з тим, доводи прокурора про неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання є обґрунтованим.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи ОСОБА_8 покарання та звільняючи від його відбування, суд не в повній мірі взяв до уваги вимоги ст. 75 КК України і не врахував належним чином ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, окрім того, зазначаючи в мотивувальній частині вироку про можливість застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, навів формальні підстави для цього, належним чином не умотивувавши в цій частині своє рішення.

Таким чином, місцевий суд, призначаючи покарання зі звільненням від відбування покарання, залишив поза увагою ті обставини, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням ножа, дії обвинуваченого під час події, а саме те, що він побачивши приставання потерпілого до своєї співмешканки, пішов на кухню, де взяв ніж, яким завдав удару в життєво важливу частину тіла, чим спричинив ушкодження грудної клітини із пошкодженням внутрішніх органів ОСОБА_11 , тобто способом, небезпечним для життя потерпілого в момент заподіяння.

Колегія суддів враховує наявність обставин, які пом`якшують покарання, встановлені судом, позитивні характеристики та вік обвинуваченого, проте вказані обставини є недостатніми для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

Більше того, судом першої інстанції призначено мінімальне покарання, передбачене ч.1 ст. 121 КК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання не відповідає як конкретним обставинам справи та особі обвинуваченого, так і вимогам ст.75 КК України, а тому, відповідно до ст.65 цього Кодексу, ОСОБА_8 необхідно призначити покарання з реальним відбування в умовах виправної установи.

Саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на вказане апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 26 грудня 2023 року щодо ОСОБА_8 в частині звільнення від відбування покарання - скасувати.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 чт. 121 КК України до покарання, визначеного судом першої інстанції, у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_8 обраховувати з дня його затримання.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4