Справа № 496/2424/24
Провадження № 1-кп/496/437/24
У Х В А Л А

03 червня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 ,

УСТАНОВИВ:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками до нього у кримінальному провадженні, внесеному 21.06.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000971, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язків. Клопотання обґрунтовано тим, що обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленні волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 може незаконно впливати на уже допитаних свідків з метою зміни ними свідчень у ході судового розгляду кримінального провадження у подальшому, впливати на свідків, яких ще не допитано для дачі ними неправдивих свідчень, які його виправдовують, або впливати на інших осіб, які можуть бути допитані, оскільки більшість з них, відповідно до матеріалів кримінального провадження, знайомі з обвинуваченим. Прокурор вказує, що необхідно врахувати категорію зазначеного правопорушення, що у сукупності вказує на продовження існування реальних ризиків, передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вищевикладене свідчить, що продовження строку дії обов`язків щодо обвинуваченого ОСОБА_9 та обмеження його конституційних прав, не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ. Враховуючи те, що на даний час ризики, встановлені в ході досудового розслідування, дійсні, продовжують існувати та об`єктивно підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, та за вказаних обставин неможливо запобігти наведеним ризикам шляхом менш суворого запобіжного заходу, а тому прокурор просить продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора не заперечували.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками до нього, вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Оскільки строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_9 , спливає 15.06.2024 року, а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, так як на даний час триває підготовче засідання, а тому суд вважає за доцільне вирішити питання продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 .

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що 30.10.2023 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси до підозрюваного ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» із визначенням застави у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень строком до 25.12.2023 року.

В подальшому підозрюваного ОСОБА_9 було звільнено з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею.

У зв`язку із цим, відповідно до ухвали слідчого судді на підозрюваного ОСОБА_9 було покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками в рамках кримінального провадження;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно з абзацом 3 ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_9 неодноразово продовжувався.

З урахуванням викладеного, відносно обвинуваченого ОСОБА_9 на даний час діє запобіжний захід у вигляді застави, з відповідними покладеними на нього обов`язками, встановленими ухвалою слідчого судді від 30.10.2023 року.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, зокрема, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавленні волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

При вирішенні питання щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приймає до уваги тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим він може вдатися до спроб ухилитися від кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду, суспільно-небезпечний характер його діяння, особу обвинуваченого, який є громадянином іншої держави Республіки Молдова, а тому суд дійшов висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_9 від суду продовжує існувати.

Суд також враховує те, що обвинуваченому ОСОБА_9 відомі анкетні дані свідків, які в подальшому будуть допитуватися судом, відтак суд дійшов до переконання про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу обвинуваченим ОСОБА_9 на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Приймаючи до уваги посилення мобілізації в Україні та попит чоловіків призовного віку на незаконний виїзд за кордон, суд вважає, що продовжує існувати ризик можливого вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 аналогічних кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Водночас, доказів існування ризиків, передбачених п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, в судовому засіданні не встановлено, а тому доводи прокурора в цій частині є неспроможними.

Станом на теперішній час досудове розслідування вже завершено, а тому суд вважає, що клопотання прокурора в частині продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 , а саме: прибувати до прокурора за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора; повідомляти прокурора про зміну свого місця проживання, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 186, 193, 194, 196, 205, 314-315, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених в рамках раніше обраного відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, строком на два місяці, тобто до 01.08.2024 року, а саме:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з м. Ізмаїл без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до ГУДМС України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) заборонити спілкуватися зі свідками та іншими учасниками кримінального провадження.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1