Справа № 716/992/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2024 Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001519 від 08.04.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Заставна Чернівецької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 біля 21 години 58 хвилин 07.04.2024 року перебуваючи в приміщенні магазину «Тано 79», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, на ґрунті ревнощів, наніс біля тридцяти ударів кулаками лівої та правої руки в область голови своїй дружині ОСОБА_5 , чим завдав тілесних ушкоджень у вигляді гематоми нижньої повіки правого ока та перелому кісток носа.

Відповідно до висновку експерта Кіцманської філії Чернівецького обласного бюро СМЕ № 151-Мд дані тілесні ушкодження відносяться: гематома нижньої повіки правого ока до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я; перелом кісток носа до ушкоджень середнього ступеня важкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я.

Своїми діями обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у інкримінованому злочині. В скоєному щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала викладені в обвинувальному акті обставини, та просила суд призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до санкції статті закону. З урахуванням думки сторін та беручи до уваги, що ніхто з них не оспорює обставини обвинувачення та кваліфікацію злочину, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та необхідність призначення йому покарання.

Призначаючи обвинуваченому покарання відповідно до загальних засад призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного, та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом встановлено вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочин, який згідно ст.12 КК Українивідноситься до нетяжких злочинів. Обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований. На диспансерному обліку у лікаря - нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває.

Суд, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, ставлення до вчиненого злочину, його поведінку після вчинення злочину, думку потерпілої, вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів, з числа альтернативних видів покарань, передбачених санкцією ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі. Кірм того в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно одночасно з призначенням основного покарання, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальні заходи, визначені в пунктах 3,4 статті 91-1 КК України на строком 3 місяці.

Разом з тим, враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого застосувавши відносно нього ст.ст. 75, 76 КК України.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-375 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до ОСОБА_4 , обмежувальні заходи, передбачені п.3, 4 ч.1 ст.91-1 КК України строком на три місяці, що полягають у:

- забороні наближатися на визначену відстань (100 метрів) до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

- забороні листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 , до якого застосовано обмежувальні заходи, покласти на ВП №3 (м.Заставна) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області.

Речові докази: DVD-R диск із написом «ALERUS», який визнаний речовим доказом відповідно до постанови про приєднання до справи речового доказу залишити в матеріалах справи.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК Українисуд обмежився проголошенням лише резолютивної частини вироку.

Суддя: ОСОБА_1