ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4351/24
провадження № 1-кп/753/1255/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2024 р.

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000254 від 27.02.2024 р., з угодою про визнання винуватості від 28.02.2024 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сизрань РФ, громадянина України, освіта вища, одруженого, зареєстрованого як ФОП, який працює в сфері інформаційних технологій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками та угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_3 надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 29 лютого 2024 року.

Відповідно до висунутого обвинувачення органом досудового розслідування, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, при цьому, право такої власності набувається в порядку, визначеному законом (ст. 41 Конституції України).

Згідно з Додатком № 1 п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 N 2471-XII, встановлено, що до майна, яке не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, належить: зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси.

Приписами п. 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 визначено, що здійснюючи дозвільну систему, органи внутрішніх справ відповідно до законодавства України видають громадянам - дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв.

При цьому, згідно п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ.

28 вересня 2023 року перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_3 , якому достовірно відомо про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, в порушення зазначених вище нормативно-правових актів, виник злочинний умисел, направлений на придбання та зберігання вогнепальної зброї.

У подальшому, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний намір та маючи на меті незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, діючи умисно, цього ж дня в обідній час (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) зустрівся із невстановленою в ході досудового розслідування особою за адресою м. Київ, проспект Берестейський в районі станції метро «Нивки» та без установленого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, незаконно придбав, шляхом купівлі за грошові кошти в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень у невстановленої особи, частини кулемету Калашникова «ПКМ» № РБ 297 калібру 7,62х54 мм та переніс його при собі, шляхом ручної поклажі до місця свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 . Надалі, 02 жовтня 2023 року користуючись послугами доставки «Нова пошта», ОСОБА_3 отримав від невстановленої особи посилку із іншими частинами кулемету Калашникова «ПКМ» № РБ 297 калібру 7,62х54 мм, які також переніс до місця свого мешкання. З метою отримання з даних частин кулемету єдину конструктивну одиницю Кулемету ПКМ, ОСОБА_3 з`єднав деталі між собою, та отримав вогнепальну зброю кулемет Калашникова «ПКМ» № НОМЕР_1 калібру 7,62х54 мм, який придатний до здійснення пострілів. Після цього, ОСОБА_3 розпочав незаконно зберігати вказану вогнепальну зброю за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу.

13 лютого 2024 року, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , а саме за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено кулемет «ПКМ» № РБ 297, калібру 7,62х54 мм, який виготовлений промисловим способом та придатний до стрільби.

За наведених обставин, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_3 незаконного придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України.

28 лютого 2024 року між прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам КПК України.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений зазначив, що визнає свою винуватість в повному обсязі, просив суд затвердити угоду.

Суд заслухавши думку сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та угоду про визнання винуватості, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з приписами ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Згідно умов даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, та покладенням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч. 1 , ч. 4 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не перебуває на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра, одружений, на утриманні має дружину інваліда 2 групи ОСОБА_6 та неповнолітню дитину ОСОБА_7 .

При цьому судом на виконання вимог ст. 474 КПК України, з`ясовано, обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених Кримінальним кодексом України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому узгодженого сторонами покарання.

Разом з цим, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом. Відтак, враховуючи вчинення обвинуваченим тяжкого злочину проти громадської безпеки, а також предмет злочину яким є кулемет «ПКМ» № НОМЕР_1 , калібру 7,62х54 мм суд вважає, що таким яке сприятиме досягненню мети покарання є встановлення іспитового строку та контролю за поведінкою обвинуваченого на строк 2 роки.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 лютого 2024 року накладено арешт на майно тимчасово вилучене під час обшуку в помешканні обвинуваченого. Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З урахуванням наведеного, накладений арешт на тимчасово вилучене майно необхідно скасувати та вирішити питання про речові докази згідно зі ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст. 128, 314, 373, 374, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2024 року між прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_3 відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт накладений на тимчасово вилучене майно ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26 лютого 2024 року - скасувати.

Речові докази, які зберігаються в камері схову речових доказів СУГУ НП в м. Києві, а саме: мобільний телефон Xiaomi моделі Redmi Note 9 Pro IMEI1 - НОМЕР_2 , IMEI2 - НОМЕР_3 із сім картами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 - повернути ОСОБА_3 ;

кейс в якому перебувала зброя; предмет схожий на кулемет ПКМ із двома під`єднаними прикладами до нього; частини до 7,62 мм. АК; предмети схожі на гільзи та кулі в розібраному стані; пристрій для перепакування набоїв - передати на потреби Збройних Сил України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 15902 грн. 88 коп. на рахунок проведення експертизи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію повного тексту вироку вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1