Справа № 202/3671/19
Провадження № 1-кп/202/544/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000606 від 09.04.2019 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрівськ Артемівського району м. Луганська, українця, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 28.08.2017 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 355 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, маючого не повну вищу освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 355 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2018 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_8 позичив у раніше знайомого йому ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 4000 доларів США для ведення господарської діяльності та зобов`язувався їх повернути до кінця 2018 року, в результаті чого між ними виникли цивільно-правові зобов`язання, про що було складено відповідну розписку. Проте, ОСОБА_8 отримані грошові кошти станом на березень 2019 року не повернув.

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на примушування ОСОБА_10 , з метою повернення боргу, до виконання цивільно-правових зобов`язань поєднаного зі застосуванням фізичного насильства до потерпілого ОСОБА_10 , для вчинення чого останній вирішив залучити раніше йому знайомих осіб.

Так, 08.04.2019 року у невстановленому місці та час, обвинувачений ОСОБА_9 зустрівся разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та повідомив останнім про наявність боргових зобов`язань у ОСОБА_10 перед ним та про свій злочинний намір, направлений на примушування ОСОБА_8 до виконання цивільно-правових зобов`язань поєднаного зі застосуванням фізичного насильства, на що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали згоду, тим самим вступили в попередню змову на вчинення злочину.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, поєднаного зі застосуванням фізичного насильства до потерпілого ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_9 разом з обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 08 квітня 2019 року, близько о 21 годині 30 хвилин, прибули на автомобілі марки «BMW 320 D» державний номер НОМЕР_1 до АДРЕСА_4 , де біля приміщення гаражу, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_5 побачили потерпілого ОСОБА_8 , який стояв біля належного йому автомобіля DAEWOO SENS державний номер НОМЕР_2 сірого кольору.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел направлений на примушування ОСОБА_8 до виконання цивільно-правового зобов`язання та повернення заборгованих йому грошових коштів, поєднаного з застосуванням фізичного насильства до потерпілого, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, всупереч установленому діючим законодавством порядку, обвинувачений ОСОБА_9 в категоричній формі поставив перед ОСОБА_8 вимогу про негайне повернення йому грошових коштів в сумі 4 000 США. Проте потерпілий ОСОБА_10 повідомив про те, що грошей в нього немає і повертати він їх не буде.

Після чого, перебуваючи у вказаному місці та в зазначений час, з метою змусити ОСОБА_8 виконати цивільно-правове зобов`язання та повернути борг, обвинувачений ОСОБА_9 разом зі співучасниками злочину обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості наблизились до потерпілого ОСОБА_8 та почали застосовувати до останнього фізичне насильство, наносячи удари руками в область грудної клітини, внаслідок чого звалили його з ніг. Після чого, обвинувачений ОСОБА_9 разом зі співучасниками злочину обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , користуючись безпорадним станом ОСОБА_8 , який лежав на землі, доводячи спільний злочинний умисел до кінця продовжили наносити тілесні ушкодження руками та ногами по тулубу і голові ОСОБА_8 .

В подальшому, того ж дня ОСОБА_8 передав належний йому автомобіль DAEWOO SENS державний номер НОМЕР_2 та грошові кошти у сумі 10 000 гривень ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рахунок боргу перед ОСОБА_9 .

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_9 , діючи у групі осіб з обвинуваченими ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , спричинили ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: 3-х синців: у лівій пара орбітальній області з переходом на спинку носу, у правій пара орбітальній області з переходом на спинку носу, в середній третині лівої вушної раковини, субкон`юктивального крововиливу у зовнішнього кута правого ока, забійної рани у зовнішнього кута лівого ока, 8- ми саден: в проекції виличної дуги праворуч, в лобній області праворуч з переходом на волосисту частину голови, в лобно-скроневій області праворуч волосистої частини голови, в тім`ячно- потиличній області праворуч, у лівій лобно-скроневій області,2-х внутрішньо - шкіряних крововиливів в виличній області праворуч, в лобній області ліворуч, крововиливу та садна на кінчику язика з переходом на нижню поверхню, крововиливу на червоній каймі верхньої губи праворуч з переходом на слизову оболонку, садна на грудній клітині по центру в проекції мочеподібного відростку, 2-х саден: на задній поверхні правого ліктьового суглобу та на задній поверхні правого передпліччя у нижній третині, які за своїм характером (як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 виразилися у примушуванні до виконання цивільно-правових зобов`язань поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені злочину, передбаченого за ч.2 ст.355 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 виразилися у примушуванні до виконання цивільно-правових зобов`язань поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого за ч.2 ст.355 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 335 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. На початку квітня 2019 року зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_9 , який просив з`їздити з ним поговорити щодо повернення грошей в сумі 4 000 тисячі доларів США, які йому був винен ОСОБА_8 08 квітня 2019 року ввечері він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 приїхали в приватний сектор у м. Дніпро в районі вул. А. Образцова, де з гаражу вийшов ОСОБА_8 , а він зі ОСОБА_11 стояли в декількох метрах від ОСОБА_9 , коли він розмовляв з ОСОБА_8 . І коли розмова розпочалась на підвищених тонах ОСОБА_6 почув, що ОСОБА_8 почав ображати ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_9 наніс декілька ударів ОСОБА_8 , та вийшли друзі останнього і ОСОБА_6 разом зі ОСОБА_7 підійшли до них і почали їх відтягувати. Після чого ОСОБА_6 бачив, як ОСОБА_8 віддав ключі від машини ОСОБА_9 , на якій він поїхав зі ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 поїхав від гаражу на автомобілі, на якому вони прибули разом до ОСОБА_8 . У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку, матеріальну шкода відшкодована шляхом повернення майна.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 335 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. В квітні 2019 року він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 приїхали до ОСОБА_8 . Йому - ОСОБА_7 було відомо, ОСОБА_8 зайняв 4 000 тисячі доларів США у ОСОБА_9 , який показував про це розписку. ОСОБА_7 дослівно не чув розмову ОСОБА_9 з ОСОБА_8 біля гаража, згодом почув, що ОСОБА_8 почав словесну суперечку з ОСОБА_9 та побачив як зав`язалась між ними бійка, з гаражу вийшли друзі ОСОБА_8 , і ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 підійшли до них і почали їх розтягувати по сторонах. ОСОБА_7 стверджує, що ударів нікому не завдавав та ОСОБА_8 добровільно віддав ключі від машини ОСОБА_9 та він ОСОБА_7 разом з ним поїхав. ОСОБА_7 не бачив у ОСОБА_9 пістолет, до того моменту поки його не вилучили співробітники поліції у автомобілі, на якому їх було зупинено.

Представник потерпілих ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що потерпілі не мають претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених, просив призначити обвинуваченим покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що потерпілий та прокурор також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, допитавши обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 355 КК України - як примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 355 КК України як примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце мешкання, не працює, не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей не має, задовільно характеризується за місцем мешкання, групи інвалідності не має, раніше судимий, вину визнав, щиро розкаявся, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням відшкодував.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, та більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, а також вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце мешкання, має не повну вищу освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, задовільно характеризується за місцем мешкання, групи інвалідності не має, раніше не судимий, вину визнав, щиро розкаявся, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням відшкодував.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, та більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, а також вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений. Долю процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст.ст. 119-124 КПК України. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368-370, ст. 373, ст. 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 355 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 355 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави кошти за рахунок проведення судово-трасологічної експертизи у розмірі 523,36 гривень; судово-товарознавчої експертизи у розмірі 100, 00 гривень; судово-автотоварознавчої експертизи у розмірі 209,34 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави кошти за рахунок проведення судово-трасологічної експертизи у розмірі 523,36 гривень; судово-товарознавчої експертизи у розмірі 100, 00 гривень; судово-автотоварознавчої експертизи у розмірі 209,34 гривень.

Речові докази - мобільний телефон марки "Xiaomi Red Me Note 4" у корпусі чорного кольору у пластиковому чохлі темно-сірого кольору, електронні ваги сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 видане на ім`я ОСОБА_14 на автомобіль марки DAEWOO SENS д/н НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 видане на ім`я ОСОБА_15 на автомобіль марки "Opel Omega" сірого кольору, д/н НОМЕР_5 , ключ до автомобіля, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 , - залишити ОСОБА_8 .

Речовий доказ - автомобіль марки DAEWOO SENS д/н НОМЕР_2 , що знаходиться на території штрафного майданчику Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути власнику.

Речові докази - мобільний телефон марки "НОМТОН" у корпусі білого кольору що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_13 , - залишити ОСОБА_13 , як власнику.

Речові докази - мобільний телефон марки "Xiaomi Red Me 4 Х" у корпусі чорного кольору що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_12 , - залишити ОСОБА_12 , як власнику

Речовий доказ - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 та ключ до автомобіля з логотипом "BMW", що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_16 , - залишити ОСОБА_16 .

Речові докази - три сліди папілярних візерунків рук на три стрічки, 2 дактилоскопічні карти з відбитками папілярних узорів пальців рук та долонь ОСОБА_8 , 2 дактилоскопічні карти з відбитками папілярних узорів пальців рук та долонь ОСОБА_6 , 2 дактилоскопічні карти з відбитками папілярних узорів пальців рук та долонь ОСОБА_9 , 2 дактилоскопічні карти з відбитками папілярних узорів пальців рук та долонь ОСОБА_7 , компакт-диск з відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП, що знаходяться у матеріалах кримінального провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ - пістолет марки "ZORAKI 914-В" № НОМЕР_7 , калібру 9 мм. Р.А. НОМЕР_8 (Blank) під торговою маркою "ATAK ARMS LTD" (Туреччина), патрони в кількості 10 шт. калібру 9 мм Р.А., патрони до мисливської гладкоствольної вогнепальної зброї (мисливські патрони) 16 калібру у кількості 4 шт., п`ять патронів, які не відносяться до бойових припасів, що знаходяться на зберіганні у камері схову Індустріального ВП ДВП в Дніпропетровській області, - передати в розпорядження Збройних Сил України.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особами, відносно яких винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1