Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1801/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Скадовської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулася до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 02.05.2024 року обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , майно.

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СВ ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають матеріали кримінального провадження №0000009 від 04.01.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання вказала, що вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та бути використане як доказ.

В судове засідання прокурор не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, в якому вказала, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СВ ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають матеріали кримінального провадження №0000009 від 04.01.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 добровільно зайняла посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконному органі влади, створеному на території тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме: завідувача відділу кадрового забезпечення ДБЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

ОСОБА_5 добровільно зайняв посаду пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на території тимчасово окупованій території Херсонської області а саме: заступником головного лікаря з адміністративно-господарській частині ДБЗОЗ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

02.05.2024 року проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «Galaxy A01 Core», модель «SM-A013F/DS», серійний номер: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон «Galaxy A10S», модель «SM-A107F», серійний номер: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

З урахуванням того, що вилучене під час проведення обшуку майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 02.05.2024 року обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон «Galaxy A01 Core», модель «SM-A013F/DS», серійний номер: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 ; мобільний телефон «Galaxy A10S», модель «SM-A107F», серійний номер: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1