Справа № 676/706/24
Провадження № 1-кп/676/168/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кам`янці-Подільському кримінальне провадження, відомості про яке внесені 03 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кам`янця-Подільського Хмельницької області, українця, громадянина України, із вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 у не встановлені в ході досудового розслідування дату, час та місці, усвідомлюючи те, що кастети відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне носіння холодної зброї, шляхом отримання подарунку від невстановленої в ході досудового розслідування особи, придбав кастет, який є не клинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом з використанням металообробного устаткування, та в подальшому, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, в порушення вимог п. 1 Додатку 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1993 № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», відповідно до якого до видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, віднесено зброю, п. 2, п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, п.п. 2.1, 2.6 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, якими передбачено, що до предметів, на які поширюється дозвільна система, належать холодна зброя, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, носив постійно при собі кастет, який є не клинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом з використанням металообробного устаткування, до 14 год. 26 хв. 02 січня 2024 року моменту виявлення та вилучення працівниками Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області поблизу будинку №46 по проспекту Грушевського в місті Кам`янці-Подільському Хмельницької області

Вищевказаними умисними діями, які виразилися у носінні кастетів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватість в інкримінованому йому правопорушенні визнав повністю.

20 лютого 2024 року між прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, згідно із умовами якої обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, що ставилося йому у вину, а також сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримав угоду з обвинуваченим про визнання винуватості, просив суд її затвердити та пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним і він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 також підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він цілком зрозумів права, передбаченні п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав угоду та просив її затвердити.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню за наступними підставами.

Так, відповідно до ч.2 і ч.4 ст.469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Як убачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор та захисник також розуміють наслідки затвердження даної угоди, визначеної ч.2 ст.473 КПК України.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце, а його дії, що виразились у носінні кастетів без передбаченого законом дозволу, судом кваліфікуються за ч.2 ст. 263 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинив правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не лише тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно із ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого. Питання про долю речових доказів і документів підлягають вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та домашнього арешту слід скасувати.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 лютого 2024 року між прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 1514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 коп. (т.2, а.м.к.п.22).

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт на кастет, накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2024 року (т.2, а.м.к.п.18).

Речові докази та документи: кастет із первинним упакуванням, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області (т.2, а.м.к.п.28-29), після набрання вироком законної сили на підставі п.4 ч.9 ст.100 КПК України знищити.

Відеозаписи з боді-камер поліціянтів (т.2, а.м.к.п.40), після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 03 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду

Хмельницької області ОСОБА_1 .