Справа №212/61/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001423 від 12.10.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

Згідно із ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно із ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

17.03.2014 року Указом Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію, а після його затвердження 17.03.2014 року Верховною Радою України цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє до цього часу.

Вищий адміністративний суд України в постанові від 16.02.2015 року по справі № 800/582/14 зазначив, що закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду.

Відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», на території України оголошено загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, а також Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 342/2022 від 17.05.2022 року на території України продовжено строк проведення загальної мобілізації з 25 травня 2022 року на 90 діб, Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 574/2022 від 12.08.2022 року на території України продовжено строк проведення загальної мобілізації з 23 серпня 2022 року на 90 діб, Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 758/2022 від 07.11.2022 року на території України продовжено строк проведення загальної мобілізації з 21 листопада 2022 року на 90 діб, Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 59/2023 від 06.02.2023 року на території України продовжено строк проведення загальної мобілізації з 19 лютого 2023 року на 90 діб, Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 255/2023 від 01.05.2023 року на території України продовжено строк проведення загальної мобілізації з 20 травня 2023 року на 90 діб, Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 452/2023 від 26 липня 2023 року продовжено строк проведення загальної мобілізації з 18 серпня 2023 року на 90 діб.

Згідно із ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язаними є особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так ОСОБА_3 відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 156/5744 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 7 серпня 2023 року був визнаний придатним до військової служби, віднесений до рядового складу із військовим званням солдат та встановлено відсутність у останнього підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та на воєнний час.

В подальшому ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, солдатом запасу, будучи придатним до військової служби, отримавши 7 серпня 2023 року під особистий підпис повістку про необхідність явки до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 22.08.2023 року об 07:00 год. для подальшого проходження військової служби за мобілізацією у військовій частини НОМЕР_2 , будучи належним чином повідомлений, не маючи відстрочки від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час, з метою ухилення від призову у зв`язку з оголошенням мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, без поважних на це причин умисно не з`явився до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_2 об 07:00 год. 22.08.2023 року для подальшого проходження військової служби за мобілізацією у військовій частини НОМЕР_2 , чим порушив порядок комплектування Збройних Сил України та ст. 65 Конституції України, Указ Президента України «Про загальну мобілізацію» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК, оскільки ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованому йому злочині, передбаченому ст. 336 КК, визнав повністю та покаявся у скоєному, пояснивши при цьому суду, що він дійсно був визнаний придатним до проходження служби в лавах ЗСУ лікарською комісією 7 серпня 2023 року, отримавши повістку для явки на відправку до військової частини, однак не зявився туди 22 серпня 2023 року вчасно, бо запізнився на 7-00 год. через те, що був хворим того дня, хоча підтвердних документів не мав. Таким чином просив суд не позбавляти його свободи, оскільки він щиро кається у скоєному та повністю визнає свою провину.

Оскільки обвинувачений повністю визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, та після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч. 3 ст. 349 КПК, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, й така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та, отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК є не тяжким злочином, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є його щире каяття.

Таким чином при призначенні обвинуваченому покарання в межах санкції ст. 336 КК, в суду наявні підстави для застосування до ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальних межах санкції статті кримінального закону.

При цьому обвинувачений не судимий, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, не працевлаштований, не одружений, однак працює неофіційно та за місцем проживання характеризується позитивно, де мешкає разом із сестрою.

Також відповідно до досудової доповіді від 26 лютого 2024 року, складеної відносно обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що Покровський районний відділ філії «Центр пробації» у Дніпропетровській області вважав, що зібрані матеріали свідчать про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства із доцільністю покладення обов`язку, передбаченого ст. 76 КК України, щодо не виїзду за межі України без погодження з органом пробації.

Отже, суд при призначенні покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, виходячи з положень ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, а також дані особи винного та обставини справи, зважаючи на інформацію, яка міститься у досудовій доповіді органу пробації, та на позицію державного обвинувача, в свою чергу дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування призначеного йому покарання в умовах ізоляції від суспільства, зважаючи на доцільність його звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього низки обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити ОСОБА_3 покарання за ст. 336 КК України в вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно із ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним за ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1