Справа № 589/477/24
Провадження № 1-кс/589/149/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря с/ засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка скаргу ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

До Шосткинського міськрайонного суду зі скаргою звернувся ОСОБА_3 на бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), та неповідомлення слідчого та його про результати розгляду скарг.

Просив зобов`язати уповноважену особу Шосткинської окружної прокуратури прийняти та реєструвати заяву про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ст. ст. 382, 367 КК України що містяться в його заяві від 22.01.2024 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити його.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення даної скарги оскільки повідомлення про злочин зазначений в заяві від 22.01.2024 р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а скаржник повідомлений про це листами за місцем мешкання. З огляду на зазначене вважає відсутні підстави для задоволення скарги останнього.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги необхідно відмовити, враховуючи таке.

Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).

Системний аналіз положень ст.ст.214,303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджений наказом Офісу Генерального прокурора за № 298 від 30.06.2020, згідно якого до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст. 214 КПК України).

Отже саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Так, відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справіПавлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 06.09.2005 право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21.09.1999, заява N 37437/97).

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

У справі Європейського суду з прав людиниPreda and Dardari v. Italy(1999) Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.

Так слідчим суддею встановлено , що вказана заява ОСОБА_3 про невиконання рішень суду Шосткинським відділенням поліції ГУНП в Сумській області прийнята, зареєстрована та розглянута відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», та надано відповідь щодо внесення до ЄРДР всіх повідомлень про злочини останнього на підставі рішень суду , про що надано відповідь Заявнику. Внесення відомостей до ЄРДР за заявами ОСОБА_5 на виконання ухвал слідчих суддів від 29.06.2023р, 23.11.2023р., 28.12.2023р. підтверджується витягом з даного реєстру та повідомленнями направленими на адресу скаржника.

При цьому, доводи скаржника про те, що дані повідомлення не є належними доказами існування відповідних обставин, слідчим суддею оцінюється критично, з огляду на їх неспроможність з точки зору кримінального процесуального закону.

Наведене у сукупності виключає існування бездіяльності з боку уповноважених службових осіб Шосткинської місцевої прокуратури щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за щодо умисного невиконання ухвал слідчих суддів Шосткинського міськрайонного суду Сумської області зазначених вище через відсутність будь-яких приводів і підстав для внесення цих відомостей.

Крім цього заява про вчинення злочину, подана останнім , не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки вчинення кримінального правопорушення працівниками Шосткинської окружної прокуратури, не наведено формальних ознак злочину, які заявник вважає вчиненим, таким чином заява ОСОБА_3 не відповідає зазначеним вище вимогам діючого законодавства, а тому в даному випадку слідчий суддя має відмовити заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст.ст.214, 303, 304, 113, 306, 307, 309, 376, КПК України , -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_6 в задоволенні скарги , про зобов`язання уповноваженої особи Шосткинської окружної прокуратури внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 22. 01. 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1