ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/500/24

1-кп/609/57/2024

29 квітня 2024 року

Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 03 січня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2024 року із Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000014 від 03 січня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що Указом Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, в останнє Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 08 листопада 2023 року №3429-ІХ з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб (тобто до 16 лютого 2024 року).

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно розведені, однак спільно проживають у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

24 грудня 2023 року близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_5 пішла до церкви, залишивши у спальній кімнаті свою сумку, у якій в гаманці лежала її картка AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , а також блокнот, у якому записаний пін-код входу до даного карткового рахунку. У цей момент у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, 24 грудня 2023 року близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_3 , усвідомлюючи та розуміючи суспільно - небезпечний характер та наслідки своїх дій, діючи із корисливих мотивів, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, і він не буде помічений сторонніми особами, з корисливою метою, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, та розуміючи, що в Україні введено воєнний стан, таємно, умисно з гаманця, який лежав в сумочці ОСОБА_5 , що знаходилась у спальній кімнаті, взяв її картку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , та дізнавшись пін-код до неї, що був записаний у блокноті, власним автомобілем поїхав у м. Шумськ Кременецького району Тернопільської області, до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», що розташований по вул. Енергетична, 1, м. Шумськ, де через банкомат здійснив зняття грошових коштів із картки AT «Ощадбанк» № НОМЕР_1 чотирма транзакціями, а саме о 09 год. 14 хв. - 1000 гривень, о 09 год. 16 хв. - 7000 гривень, о 09 год. 24 хв. - 200 гривень, о 09 год. 28 хв. - 1000 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 , викравши таємно грошові кошти в сумі 9200 гривень поїхав до будинку за місцем проживання в АДРЕСА_1 , де поклав картку у гаманець ОСОБА_5 , щоб його злочинні дії не були помічені потерпілою, а викраденими грошовими коштами мав можливість розпорядитися на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 спричинив потерпілій особі - ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 9200 гривень.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, погодився із усіма доказами, зібраними в справі в ході досудового слідства, які підтверджують його вину згідно пред`явленого обвинувачення, щиро розкаявся. Суду пояснив, що не розуміє причину своїх дій, викрадені кошти витратив на власний автомобіль, шкоду відшкодував у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_5 , у судовому засіданні не заперечила проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, шкода їй відшкодована у повному обсязі. Просила не застосовувати до обвинуваченого покарання пов`язаного з позбавленням волі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, об`єктивні обставини кримінального провадження, особу винного, те, що він раніше не судимий, його вік, думку потерпілої, відсутність майнових претензій до обвинуваченого, повне відшкодування шкоди, позитивну характеристику та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, повне визнання вини, добровільне та повне відшкодування завданої шкоди. До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить вчинення злочину щодо колишнього подружжя, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Разом з тим, з врахуванням пом`якшуючих покарання обставин, даних про особу, негативного відношення до вчиненого ним кримінального правопорушення, повного відшкодування шкоди та критичної оцінки своїх дій, суд вважає за можливе, на підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені ст.76 КК України обов`язки, що буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень, оскільки за вищенаведеного його виправлення та перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

В ході досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування - відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374, КПК України суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 2 (два) роки іспитового строку.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ, а саме: мобільний телефон потерпілої ОСОБА_5 марки «REDMI 10С», який передано ОСОБА_5 під зберігальну розписку - залишити в розпорядженні ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1