У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/557/24

Номер провадження 1-кп/348/234/24

11 квітня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 23.02.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Битків Красна та жителька АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, вдови, на утриманні нікого немає, працюючої на посаді сестри господині КНП «Надвірнянська ЦРЛ», раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 статтею 190 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участі сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченої: ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Обвинувачена ОСОБА_3 вчинила дії, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві).

Кримінальний проступок нею вчинено при наступних обставинах.

Порядком компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб (далі -Порядок), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 333 від 19.03.2022, визначено механізм компенсації витрат, що пов`язані з безоплатним тимчасовим розміщенням (перебуванням) внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися з територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, інформація про які є складовою частиною переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Відповідно до п. 16 Порядку компенсація особам, що розмістили внутрішньо переміщених осіб, виплачується за рахунок коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, іноземних держав та міжнародних організацій у вигляді благодійної, гуманітарної та матеріальної допомоги, а також добровільних пожертвувань фізичних і юридичних осіб, благодійних організацій та громадських об`єднань, інших не заборонених законодавством джерел у безготівковій формі за зазначеними у заяві банківськими реквізитами за умови відсутності заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Встановлено, що 03.07.2023, 02.08.2023 та 04.09.2023 ОСОБА_3 зверталася до Управління надання адміністративних послуг Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області, що в м. Надвірна по вул. Визволення, 2, із заявами особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат.

Достовірно знаючи, що тимчасово розміщені нею у належному їй житловому приміщенні (квартирі) по АДРЕСА_2 внутрішньо переміщені особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу з 24.06.2023 по 01.08.2023 включно перебували за межами України та фактично не проживали в її квартирі, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, в порушенні вимог п. 15 Порядку, вказала 03.07.2023,02.08.2023 та 04.09.2023 в заявах особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат, недостовірні дані про кількість людино-днів фактичного проживання у червні, липні та серпні 2023 року згаданих внутрішньо переміщених осіб.

У подальшому, на підставі поданих ОСОБА_3 завідомо неправдивих відомостей, Товариством Червоного Хреста України безпідставно виплачено їй шляхом перерахування на банківський рахунок грошову компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб на загальну суму 1152,06 грн., внаслідок чого вказаному Товариству спричинено збитків на вищевказану суму.

В судовому засіданні від обвинуваченої надійшло письмове клопотання, в якому вона просить звільнити її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а кримінальне провадження відносно неї закрити у зв`язку із дійовим каяттям, оскільки вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, повністю повернула завданні збитки.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 подане нею клопотання підтримала, просить його задовольнити, оскільки вона вину у вчиненні кримінального проступку, при обставинах викладених у обвинувальному акті визнала повністю визнала, в скоєному щиро розкаюється, відшкодувала заподіяну шкоду, раніше ніколи не притягувалася до відповідальності.

Позицію обвинуваченою в судовому засіданні підтримав її захисник.

Представник потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася , але надала письмову заяву про розгляд в її відсутність, а також повідомила про відшкодування обвинуваченою заподіяних збитків. Проти закриття кримінального провадження, у зв`язку із дійовим каяттям не заперечує. Наслідки закриття кримінального провадження відомі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, так як вона вперше вчинила кримінальний проступок, після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодувала завданні збитки.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження дійшов висновку, що клопотання обвинуваченої є підставним та підлягає до задоволення.

Згідно ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Санкцією ч.1 ст. 190 КК України передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, тому вчинене обвинуваченою ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Вказане кримінальне правопорушення відповідно до примітки до ст. 45 КК України не є корупційним і не відноситься до кримінальних правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула шкоду.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого їй обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 190КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої її позиції, а відтак діяння, яке поставлене обвинуваченій у провину, дійсно мало місце, вчинене нею, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнане самою обвинуваченою.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_3 вперше вчинила кримінальний проступок, повністю визнає свою вину у вчинені кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування і в суді давала послідовні, визнавальні показання, повністю відшкодувала завдані збитки потерпілому.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України, а також наслідки закриття провадження з цих підстав та просить звільнити її від кримінальної відповідальності, провадження закрити.

Суд також враховує матеріали, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка офіційно працевлаштована, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному диспансері та психоневрологічній лікарні, позитивно характеризується по місцю роботи і проживання, раніше не судима.

Таким чином суд приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст.45 КК України, для звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

За вказаних обставин суд вважає, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 23.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), ОСОБА_3 передбаченого ч.1 ст.190 КК України, необхідно закрити та звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям, судом не встановлено.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 45 КК України, ст.ст. п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 1 ст. 286, 288, п. 3 ч. 1 ст. 392, п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 23.02.2024 відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази: документи вилучені в ході проведення тимчасового доступу речей і документів згідно ухвали слідчого судді (особові справи осіб, які безоплатно розмістили внутрішньо переміщених осіб) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1