Справа №760/9551/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши в м. Києві матеріали клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001719 від 05.10.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001719 від 05.10.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001719 від 05.10.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.10.2022 року приблизно о 13:00 год. за адресою: м. Київ, вул. Волинська, 55А, невстановлені особи самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчинили дії, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, і якими заподіяна значна шкода інтересам громадянина, держави чи громадським інтересам або інтересам власника.

За інформацією ПрАТ «АК «Київводоканал» за адресою: м. Київ, вул. Волинська, 55А, розташований ОК «Запорізький», встановлено, що автомобільні гаражі за цією адресою розташовані безпосередньо на трасі міської водопровідної мережі Д=200 мм та в зоні її санітарної охорони (санітарно-захисна смуга). Неодноразово оформлювалися приписи ОК «Запорізький» про необхідність звільнити траси водопровідної мережі Д=200 мм та в зоні її санітарної охорони (санітарно-захисна смуга).

Відповідно до інформації Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 05.04.2023, за адресою: м. Київ, вул. Запорізька, площею 1, 18 га (кадастровий номер :72:481:0004) рішенням Київської міської ради від 27.05.2004 №281/1491 земельну ділянку передано в оренду на 5 років гаражно-будівельному кооперативу «Запорізький» для експлуатації та обслуговування критої автостоянки №10.

Рішення про поновлення договору оренди вказаної земельної ділянки за поданням Департаменту Київської міської ради не приймалося. Інформація про зміну цільового призначення вказаної земельної ділянки у Департаменті відсутня.

Рішенням Київської міської ради від 26.06.2007 №930/1592 «Про вдосконалення паркування автотранспорту в місті Києві» КП «Київтранспарксервіс» визначено єдиним оператором з паркування транспортних засобів і закріплено за ним майданчик для паркування з назвою: м. Київ, вул.. Волинська, 55-А у Солом`янському районі м. Києва, загальною площею 77875, 0 кв.м., за 315 машино-місць, який розташований на земельній ділянці кадастровий номер :72:481:0004.

У КП «Київтранспарксервіс» відсутні договори з будь-якими суб`єктами господарювання щодо надання права на експлуатацію зазначеного майданчика для паркування, тому діяльність з паркування транспортних засобів тимчасово не здійснюється. Разом з тим, під час виїзду за місцем розташування паркувального майданчику, фахівцями КП «Київтранспарксервіс» виявлено, що на його території невідомими особами ведеться господарська діяльність.

Постановою від 20.04.2023 року земельну ділянку за адресою: м. Київ, вул. Запорізька, площею 1, 18 га (кадастровий номер :72:481:0004) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що земельна ділянка за адресою: м. Київ, вул. Запорізька, площею 1, 18 га (кадастровий номер :72:481:0004) є предметом кримінального правопорушення, тому з метою її збереження як речового доказу має бути накладено арешт.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, прокурором не наведено обґрунтування необхідності арешту майна, не зазначено обставини, які підтверджують, що його незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, не зазначено, які саме ознаки речових доказів містить вказане майно, що позбавляє можливості слідчого суддю перевірити відповідність зазначеного в клопотанні майна критеріям ст. 98 КПК України, а іншої мети клопотання прокурора не містить.

Частиною 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя встановивши невідповідність поданого клопотання вимогам ст. 171 КПК України, приходить до висновку про необхідність його повернення детективу для усунення недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про накладення арешту на майно повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1