Провадження № 1-кп/734/7/24 Справа № 734/1105/18
В И Р О К

іменем України

10 червня 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представників потерпілого - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000109 від 19.08.2017 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, учасника бойових дій, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до витягу з наказу Начальника Генерального штабу -Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 29.10.2015 № 648, полковника ОСОБА_9 призначено на посаду заступника начальника центру - начальника навчального відділу 169 навчального ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на полковника ОСОБА_9 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців.

Зокрема, відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (із змінами), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (із змінами), кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У свою чергу, полковник ОСОБА_9 , будучи заступником начальника центру - начальником навчального відділу 169 навчального ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), відповідно до ст. 4, 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та функціональних обов`язків заступника начальника навчального центру начальника навчального відділу, затверджених командиром військової частини НОМЕР_1 , зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Він підпорядковується начальнику навчального центру та несе відповідальність за планування і організацію навчально-виховного процесу та бойової підготовки, якісну організацію та проведення занять в підпорядкованих військових частинах (підрозділах), повноту, своєчасність та якість виконання програм підготовки курсантів, навчально-методичну роботу, впровадження бойового (передового) досвіду в навчально-виховний процес, зобов`язаний організовувати своєчасне одержання, збереження майна ввіреного йому підрозділу, вести його облік, перевіряти наявність та стан, відповідає за рівень військової дисципліни усіх офіцерів навчального відділу, вчасне та якісне виконання покладених на навчальний відділ завдань, він є прямим начальником всього особового складу навчального відділу та, окрім іншого, зобов`язаний, здійснювати контроль за проведенням занять, керувати роботою методичної ради навчального центру та здійснювати постійний контроль за роботою педагогічних рад військових частин навчального центру, приймати участь у розподілі коштів на заходи навчально- виховного процесу, надавати пропозиції по їх використанню та розподілу, здійснювати контроль за правильними витратами коштів, організовувати роботу навчального відділу навчального центру та щоденно керувати нею. ОСОБА_9 підпорядковані військовослужбовці відділу, він є прямим начальником всього особового складу відділу та вправі віддавати підлеглим накази і розпорядження та перевіряти їх виконання, має право заохочувати підлеглий особовий склад та накладати дисциплінарні стягнення, має право депреміювати підлеглих.

Також ОСОБА_9 , обіймаючи посаду заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ), будучи прямим начальником по відношенню до військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та маючи військове звання полковник, відповідно до ст. 7-8, 65, 71 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, має право та обов`язок подавати старшому начальнику пропозиції щодо розміру місячного грошового преміювання або депреміювання підлеглих, може особисто накладати та знімати дисциплінарні стягнення, а також подавати старшому начальнику відповідні пропозиції.

Статтями 6, 20 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу визначено, що військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Також, відповідно до примітки 1 до ст. 425 КК України, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків.

Таким чином, полковник ОСОБА_9 обіймав посаду, пов`язану з постійним виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а тому являвся військовою службовою особою.

Відповідно до Тимчасового керівництва з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 24.12.2010 № 690, (далі Керівництва), додатку 1 до Керівництва, ОСОБА_9 , будучи командиром підрозділу, повинен обліковувати і зберігати ввірене йому майно.

Крім того, відповідно до ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинні облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

У свою чергу, згідно з вимогами Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 24.05.1995 № 88, первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Записи у первинних документах, облікових регістрах повинні здійснюватися тільки у темному кольорі чорнилом, пастою кулькових ручок, за допомогою електронних засобів оброблення інформації та іншими засобами, які б забезпечили збереження цих записів протягом установленого строку зберігання документів та запобігли б внесенню несанкціонованих і непомітних виправлень.

18.04.2017 між військовою частиною НОМЕР_1 в особі командира частини ОСОБА_11 і ФОП ОСОБА_12 укладено договір № 16/13/04/6 на продаж продукції. Предметом договору є друкована продукція: пам`ятка сержанта у кількості 1000 шт., методичка сержанта - 1000 шт., методичка курсу - 500 шт., свідоцтво 1000 шт. та сертифікат 1000 шт. Вартість продукції згідно з умовами договору складає 49912, 50 грн. Відповідно до п. 2.1 умов договору визначено зобов`язання продавця поставити продукцію, а замовника оплатити її. Згідно з зобов`язаннями сторін, викладеними у п. 2.4 даного договору, приймання продукції за кількістю та якістю здійснюється згідно з підписаними сторонами накладними.

Водночас, ОСОБА_9 , діючи в порушення вказаних вище вимог законодавства та умов договору № 16/13/04/6, у денний робочий час 18.04.2017, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, що знаходиться в штабі військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), надав розпорядження начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 здійснити оплату замовленої продукції ФОП ОСОБА_12 , незважаючи на те, що начальник фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 надав ОСОБА_9 роз`яснення про те, що оплата проводиться тільки після отримання даного майна. Водночас ОСОБА_9 , будучи військовою службовою особою, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою надання незаконних переваг ФОП ОСОБА_12 шляхом переведення грошових коштів в сумі 49912,50 грн на рахунки ФОП ОСОБА_12 за надання неіснуючих послуг, без дозволу та погодження зі старшим командуванням, у денний робочий час 18.04.2017, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, що знаходиться в штабі військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), підписав накладну від 18.04.2017 № 16, яка є офіційним документом, складеним відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 24.05.1995 № 88, в якій своїм особистим підписом підтвердив, що він особисто отримав друковану продукцію від ФОП ОСОБА_12 на загальну суму 49912,50 грн, достовірно знаючи, що ця продукція до військової частини станом на 18.04.2017 не надходила та розуміючи, що за один день неможливо виготовити вказану у договорі № 16/13/04/6 друковану продукцію, тобто вніс до офіційного документу завідомо неправдиву інформацію, на підставі якої за державні кошти була проведена оплата продукції на суму 49912,50 грн.

При цьому, станом на 18.04.2017 друкована продукція до військової частини НОМЕР_1 фактично не надходила, чим держаним інтересам заподіяно матеріальну шкоду на суму 49912,50 грн та зірвано навчальний процес у військовій частині НОМЕР_1 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, не визнав та показав, що станом на 18.04.2017 перебував на посаді заступника начальника центру - начальника навчального відділу 169 навчального Гвардійського центру Сухопутних військ Збройних Сил України. Приблизно о 08:15 год. у штабі проводив нараду з особовим складом відділу, під час якої військовослужбовець ОСОБА_13 , якому довіряв, запевнив про отримання військовою частиною методичної літератури. Після наради приблизно о 08:45 год. поїхав на перевірку занять. Повернувшись о 12 год. на столі виявив папку з документами, які розписав на виконавців. Серед документів була і накладна № 18 про отримання методичної літератури, яку підписав автоматично, знаючи, що ці товарно-матеріальні цінності отримані. 18.04.2017 з ОСОБА_14 не зустрічався, оскільки в той день його не було у військовій частині. Жодних розпоряджень на оплату товару ОСОБА_14 не надавав і не міг цього робити. Ніяких документів не виготовляв, це робила ОСОБА_15 . Наскільки відомо, методична література отримана військовою частиною після того, як щось перероблювалося. Його ( ОСОБА_9 ) не було в наказі командира військової частини, який містив списки осіб, уповноважених на підписання первинних документів.

Відповідати на питання прокурора та представника потерпілого обвинувачений відмовився.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що у квітні 2017 року перебував на посаді помічника начальника навчального центру начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 . На той час ОСОБА_9 обіймав посаду заступника командира цієї військової частини. До службових обов`язків свідка відносилася організація фінансового господарства у навчальному центрі. На питання щодо відомих у справі обставин ОСОБА_16 повідомив, що він знаходився на робочому місці у службовому кабінеті. Зателефонувала черговий телефоніст та повідомила, що його викликає полковник ОСОБА_17 . Зайшов до нього в кабінет. ОСОБА_9 надав пакет документів (договір, накладну, специфікацію) на оплату методичних посібників. Надав ці документи в бухгалтерію на опрацювання. Після цього зайшла бухгалтер ОСОБА_18 та повідомила, що в накладній немає підпису отримувача. Взявши знову ці документи, пішов до ОСОБА_9 , якому повідомив про відсутність підпису отримувача. ОСОБА_9 спитав, хто має ставити підпис. Відповів, що той, хто отримував товар. ОСОБА_9 спитав, чи може він підписати. Повідомив, що у разі, якщо він отримував, то може. ОСОБА_9 підписав. Забравши документи, віддав їх бухгалтеру.

Також свідок показав, що за кошти державного бюджету оплата здійснюється лише після отримання товару. Без фактичного отримання товару бюджетні кошти не могли бути перераховані на рахунки підприємства. Після підписання ОСОБА_9 накладної, сумнівів щодо отримання товару не виникало. Фактичну наявність товару свідок не перевіряв. У накладній, яку в пакеті документів надавав ОСОБА_9 , не було лише підпису особи, яка отримала товар. Платіжне доручення від 19.04.2017 про перерахування ФОП ОСОБА_15 49912 грн. формувала бухгалтер ОСОБА_18 . Кошти за цим дорученням перераховано 25.04.2017. ОСОБА_9 не був матеріально-відповідальною особою. Після ознайомлення свідка з документами про його відрядження до Штабу сухопутних військ (м. Київ) з 18.04.2017, він повідомив, що можливо заходив до ОСОБА_9 напередодні. Документи були зареєстровані після того, як він ( ОСОБА_16 ) заходив до ОСОБА_9 . Свідок повідомив, що не зовсім пам`ятає ті події, оскільки пройшло чотири роки.

Під час додаткового допиту в якості свідка ОСОБА_16 показав, що у 2017 році в нього був автомобіль. Штаб сухопутних військ знаходився на кількох локаціях. Дорога від смт. Десна до Командування сухопутних військ займає приблизно 1 годину. Могло бути, коли в один день він перебував у смт. Десна у штабі та у Командуванні сухопутних військ.

Свідок ОСОБА_19 показала, що у квітні 2017 року перебувала на посаді бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 . До її обов`язків входило оформлення платіжних доручень, реєстрація договорів у казначействі. Був договір на закупівлю методичної літератури. Договір та накладну на її отримання надав начальник фінансово-економічної служби ОСОБА_14 . У накладній не було підпису отримувача. Повідомила, щоб накладна була оформлена і зареєстрована належним чином. Потім приблизно на наступний день ОСОБА_14 приніс ту саму накладну, у якій був підпис ОСОБА_9 про отримання майна. Підпис означав, що він отримав майно. Надала доручення на оплату в казначейство. Після проплати (25.04.2017) віддала накладну бухгалтеру ОСОБА_20 з вказівкою її оприбуткування.

Свідок ОСОБА_21 показала, що у квіті 2017 року працювала бухгалтером у військовій частині НОМЕР_1 . Проводила по обліку прибуткові та видаткові накладні, у тому числі за договорами закупівлі. Три роки тому у квітні її керівник ОСОБА_18 принесла накладну та сказала поставити все майно на облік. Це були книжки, пам`ятки сержанта. Накладна містила усі реквізити. У графі прийняв був підпис ОСОБА_9 . Підпис означав, що він прийняв продукцію. Перевірка наявності майна не входить до її обов`язків. Довіреність на отримання продукції не оформлялася, хоча загалом для отримання товарно-матеріальних цінностей вона повинна бути. Крім накладної, інші документи їй не надавалися.

Свідок ОСОБА_22 показав, що у 2017 році проходив службу на посаді начальника відділення контролю військової частини НОМЕР_1 . До його службових обов`язків входило ведення обліку майна бойової підготовки. Після того, як надходили матеріальні засоби та накладна про їх отримання, він їх заносив до книги обліку майна бойової підготовки та ставив на облік. У квітні-травні 2017 року виготовлялися посібники для підготовки сержантського складу. Накладну, у якій було три чи чотири переліки методичної літератури, йому надав ОСОБА_23 Накладна була травнем 2017 року. Особа, яка виготовляла продукцію, разом з продукцією надала Топчію накладну. ОСОБА_24 перевірив наявність майна та віддав йому ( ОСОБА_22 ) накладну. На підставі цієї накладної продукція була поставлена на облік. У ході службової наради доповідав ОСОБА_9 про надходження продукції.

Свідок ОСОБА_25 у квітні 2017 року був начальником відділення військової частини НОМЕР_2 . У цей період планувалася організація навчального процесу. На початку травня чоловік на автомобілі мітсубіші привіз продукцію. Отримав її, передивився. Не вистачало методички в твердій палітурці. Доповів ОСОБА_9 Він повідомив, що завезуть пізніше. Чому підписав накладну не знає, розумів, що довезуть. Чув, що якась продукція перероблювалася. Військова частина НОМЕР_2 перебувала на забезпеченні військової частини НОМЕР_1 .

Свідок ОСОБА_26 показав, що у квітні 2017 році виконував обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 . У той час представники збройних сил ОСОБА_27 проводили підготовку солдатів. Було прийнято рішення впровадити цей курс в підготовку солдатів ЗСУ. У його частині не було фінансово-економічної служби, а тому всі закупівлі проводилися через військову частину НОМЕР_1 . В середині травня 2017 року йому зателефонували в зону АТО та повідомили, що посібники розроблені. Надав вказівку друкувати посібники. На підставі яких договорів здійснювалася закупівля посібників, не відомо. З цих питань спілкувався з ОСОБА_9 . На час вибуття в зону АТО (07.05.2017) посібники не надходили. Коли у вересні 2017 року повернувся із зони АТО, посібники вже були.

Свідок ОСОБА_11 повідомив, що у 2017 році перебував на посаді начальника 169 навчального Гвардійського центру Сухопутних військ Збройних Сил України. ОСОБА_9 був його заступником. У квітні 2017 року було підписано договір з підприємцем по виготовленню продукції для сержантів. 01.06.2017 дізнався, що продукція не поступила, у зв`язку з чим призначено службове розслідування. Наскільки пам`ятає, ОСОБА_9 була підписана накладна про отримання продукції, здійснена проплата, але продукція станом на 18.04.2017 не була поставлена. Вона надійшла під час проведення службового розслідування.

Свідок ОСОБА_28 показала, що навесні, рік не пам`ятає, як ФОП укладала договір на виготовлення друкованої продукції (брошурок) для військової частини. Виготовлену продукцію через ОСОБА_29 передавала на центральний КП у смт. Десна, оскільки для проїзду у військову частину потрібен пропуск. Потім щось перероблювали, додруковували. Після ознайомлення з примірниками договору від 18.04.2017 № 16/13/04/6, накладною від 18.04.2017 № 16, актом приймання передачі № 16 свідок повідомила, що їх підписувала. Кошти отримала після поставки продукції, частину з якої потім перероблювали.

Свідок ОСОБА_30 показав, що у 2017 році був ФОП, займався поліграфічною діяльністю. У 2017 році на прохання ФОП ОСОБА_15 доставляв поліграфічну продукцію з АДРЕСА_3 , кому і що саме, не пам`ятає. Окрему продукцію потім забирав, щоб переробити і знову можливо повертав. Свідок ОСОБА_31 (заступник начальника відділення № 1 - начальник слідчого відділення Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області) показав, що у провадженні слідчого відділення перебувало кримінальне провадження за ч.1 ст. 366 КК України, у якому він був старшим групи слідчих. До групи також входили слідчі ОСОБА_32 та ОСОБА_33 . У постанові про призначення експертизи було допущено помилку в номері кримінального провадження. Дана постанова винесена у справі щодо ОСОБА_9 , а висновок експерта стосується даного кримінального провадження.

Посилання захисника на недопустимість як доказу показань свідка ОСОБА_34 в суді, оскільки він не допитувався під час досудового розслідування, а відомості про нього не відкривалися і відсутні в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування безпідставні.

Вказаний свідок був старшим групи слідчих у кримінальному провадженні, а тому є цілком очевидним, що він не допитувався під час досудового розслідування. Допит цього свідка проведено за клопотанням сторони обвинувачення задля перевірки відповідності окремих доказів вимогам ст. 85, 86 КПК України, адже стороною захисту поставлено під сумнів їх належність та допустимість, відтак його показання відповідають критерію допустимості.

Згідно з витягом із наказу начальника Генерального штабу головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) № 648 від 29.10.2015, підполковника ОСОБА_9 призначено заступником начальника центру - начальником навчального відділу 169 навчального ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заступник начальника навчального центру начальник навченого відділу ОСОБА_9 несе відповідальність за планування і організацію навчально-виховного процесу та бойової підготовки, повноту, своєчасність та якість виконання програм підготовки курсантів, навчально-методичну роботу. ОСОБА_9 є прямим начальником всього особового складу навчального відділу та, окрім іншого, зобов`язаний, здійснювати контроль за проведенням занять, керувати роботою методичної ради навчального центру та планувати і організовувати навчально-методичну роботу у військових частинах (підрозділах), організовувати роботу навчального відділу навчального центру та щоденно керувати нею, контролювати утримання, зберігання та обслуговування приказарменної та класної навчальної матеріально-технічної бази (обов`язки заступника начальника навчального центру начальника навчального відділу ОСОБА_9 , затверджені 25.12.2016 командиром військової частини НОМЕР_1 ).

Військовою частиною НОМЕР_1 проведено службове розслідування за фактом неотримання у військовій частині НОМЕР_2 навчальної літератури на загальну суму 49912,50 грн. За результатами службового розслідування установлено, що заступник командира військової частини НОМЕР_3 - начальник навчального відділу полковник ОСОБА_9 , будучи службовою особою, шляхом зловживання свої службовим становищем підписав накладну № 16 від 18.04.2017 про отримання друкованої продукції, яка реально в частину не надходила, внаслідок чого з державного бюджету на користь ФОП ОСОБА_12 безпідставно перераховано грошові кошти в сумі 49912,50 грн. (копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2017 № 436 про призначення службового розслідування, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 03.06.2017 № 475 про продовження терміну проведення службового розслідування, акт проведення службового розслідування, затверджений 12.08.2017 командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 ). 14.08.2017 за № 1815 командиром військової частини НОМЕР_1 до військової прокуратури Деснянського гарнізону Центрального регіону надіслано заяву з додатками про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України. Заява мотивована тим, що у ході службового розслідування установлено, заступник начальника центру - начальник навчального відділу полковник ОСОБА_9 , будучи службовою особою, шляхом зловживання свої службовим становищем підписав накладну № 16 від 18.04.2017 про отримання друкованої продукції, яка реально в частину не надходила, внаслідок чого з державного бюджету на користь ФОП ОСОБА_12 безпідставно перераховано грошові кошти в сумі 49912,50 грн.

19.08.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 внесено відомості щодо військових службових осіб військової частини НОМЕР_1 , які 18.04.2017 внесли до накладної № 16 завідомо неправдиві відомості щодо отримання від ФОП ОСОБА_12 друкованої продукції на суму 49912 грн., яка до військової частини не надходила. Правова кваліфікація: ч. 1 ст. 366 КК України. Прокурори: ОСОБА_5 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 . Слідчі ОСОБА_31 , ОСОБА_37 (витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.08.2017, 16.02.2018, 23.02.2018).

Згідно з постановою заступника начальника слідчого відділення Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_34 від 29.08.2017 у кримінальному провадженні № 0000109 від 19.08.2017 призначено слідчу групу, до складу якої включено слідчих слідчого відділення Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_37 та ОСОБА_38 , заступника начальника даного слідчого підрозділу ОСОБА_39 . Старший слідчої групи ОСОБА_31

Командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 31.07.2017 видано довіреність, якою уповноважено офіцера ОСОБА_40 бути представником при розгляді скарги на бездіяльність слідчого та військового прокурора Деснянського гарнізону у кримінальних провадженнях, у суді, органах прокуратури, Національної поліції та користуватися правами, що надаються заявнику, потерпілим, у тому числі із повноваженнями заявляти клопотання і відводи, надавати докази, міркування і заперечення, брати участь у їх дослідженні.

Військову частину НОМЕР_1 визнано потерпілим у кримінальному провадженні № 0000109 та залучено представника потерпілого (постанова слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_37 від 24.11.2017).

Постановою слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_37 від 24.11.2017 ОСОБА_40 залучено до кримінального провадження як законного представника потерпілого військової частини НОМЕР_1 . При цьому, на переконання суду, зазначення ОСОБА_40 «законним» представником військової частини вочевидь є опискою та не впливає на його процесуальний статус, визначений кримінальним процесуальним законодавством.

Представником потерпілого ОСОБА_41 , як стороною кримінального провадження, згідно із заявою від 26.11.2017, поданою слідчому СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_37 , надано: оригінал договору від 18.04.2017 № 16/13/04/06, оригінал рахунку-фактури від 18.04.2017 № 16, оригінал накладної від 18.04.2017 № 16, копію платіжного доручення від 19.04.2017 № 315, оригінал акту наявності друкованої продукції військової частини НОМЕР_2 від 01.06.2017, оригінал акту прийому передачі від 12.05.2017 № 16, копію книги обліку матеріальних цінностей військової частини НОМЕР_2 , службову та медичну характеристику на ОСОБА_9 .

У даному випадку суд констатує передбачену ст. 56 КПК України можливість потерпілого подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду та з цих підстав відхиляє доводи сторони захисту про неналежний порядок їх отримання стороною обвинувачення.

Договір від 18.04.2017 № 16/13/04/06, рахунок-фактуру від 18.04.2017 № 16, накладну від 18.04.2017 № 16, копію платіжного доручення від 19.04.2017 № 315, акт наявності друкованої продукції військової частини НОМЕР_2 від 01.06.2017, акт прийому передачі від 12.05.2017 № 16, копію книги обліку матеріальних цінностей військової частини НОМЕР_2 оглянуто слідчим (протокол огляду предмету від 27.11.2017, складений слідчим СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_42 ).

18.04.2017 між ФОП ОСОБА_12 (виконавець) та військовою частиною НОМЕР_1 в особі її командира ОСОБА_11 (замовник) укладено договір на продаж продукції від № 16/13/04/6. Згідно з цим договором виконавець зобов`язується продавати на замовлення продукцію (методичка сержанту п. 1.1 Договору), а замовник приймати та сплачувати отриману продукцію. Вартість продукції - 49912,50 грн. Приймання продукції за кількістю та якістю здійснюється згідно з підписаними сторонами накладними (п. 2.4 договору). Зі зворотної сторони договору мається відмітка про його погодження начальником ФЕС військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_16 та т.в.о. начальника юридичної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_41

18.04.2017 постачальником ФОП ОСОБА_12 видано рахунок фактуру № 16 на оплату наступного товару: пам`ятки сержанта у кількості 1000 шт., методички сержанта - 1000 шт., методички курсу тв. перепл. - 500 шт., свідоцтва - 1000 шт., сертифікату - 1000 шт. на загальну суму 49912,50 грн. Платник: військова частина НОМЕР_1 .

Відповідно до накладної від 18.04.2017 № 16 постачальником ФОП ОСОБА_12 відпущено військовій частині НОМЕР_1 через ОСОБА_9 пам`ятку сержанта у кількості 1000 шт., методичку сержанта - 1000 шт., методичку курсу тв. перепл. - 500 шт., свідоцтво - 1000 шт., сертифікат - 1000 шт. на загальну суму 49912,50 грн. У графі «отримав» наявні рукописний текст « ОСОБА_9 » та підпис.

З копії платіжного доручення № 315 від 19.04.2017 убачається, що 25.04.2017 військовою частиною НОМЕР_1 перераховано ФОП ОСОБА_12 49912,50 грн. Призначення платежу: 2101020;2210; за пам`ятку сержанту, методичку сержанту та т.д.; накладна № 16 від 18.04.2017 згідно з договором № 16/13/04/6 від 189.04.2017; без ПДВ.

Згідно з актом прийому-передачі від 12.05.2017 № 16, складеним постачальником ФОП ОСОБА_12 та представником замовника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_25 , на виконання п. 1.1. договору на виготовлення продукції № 16 від 13.04.2017 постачальник виготовив на замовлення замовника таку продукцію: пам`ятка сержанта у кількості 1000 шт., методичка сержанта - 1000 шт., методичка курсу тв. перепл. - 500 шт., свідоцтво - 1000 шт., сертифікат - 1000 шт. Роботи за цим актом виконані належної якості та обсязі. Сторони одна до одної претензій не мають.

З копії книги обліку наявності і руху матеріальних цінностей відділення планування та організації навчального процесу військової частини НОМЕР_2 вбачається постановка на облік згідно з накладною від 12.05.2017 № 46 пам`ятки сержанта у кількості 1000 шт., методички сержанта - 1000 шт., методички курсу в тв. перепл. - 500 шт., свідоцтва - 1000 шт., сертифікату - 1000 шт.

Відповідно до акту наявності друкованої продукції військової частини НОМЕР_2 , затвердженого 01.06.2017 т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 , комісійно встановлено, що станом на 01.06.2017 у військовій частині НОМЕР_2 друкована продукція, а саме «Методичка курсу в твердому переплеті» 500 шт. на загальну суму 38812,50 грн., відсутня. Ця друкована продукція була зазначена (отримана) в накладній № 16 від 18.04.2017 (ФОП ОСОБА_12 ). Вказане майно військовою частиною НОМЕР_2 не отримувалося. З актом ознайомлений начальник відділення планування та організації навчального процесу військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_25

Договір від 18.04.2017 № 16/13/04/06, рахунок-фактуру від 18.04.2017 № 16, накладну від 18.04.2017 № 16, копію платіжного доручення від 19.04.2017 № 315, акт наявності друкованої продукції військової частини НОМЕР_2 від 01.06.2017, акт прийому передачі від 12.05.2017 № 16, копію книги обліку матеріальних цінностей військової частини НОМЕР_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (постанова слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_37 від 27.11.2017).

Листом від 05.09.2017 № 4 ФОП ОСОБА_12 на запит прокурора кримінальному провадженні прокурора військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_5 надано копії:

- виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якої убачається, що ОСОБА_12 з 01.02.2017 є фізичною особою-підприємцем. Основний вид діяльності 18.11 друкування газет;

договору № 16/13/04/6, укладеного між ФОП ОСОБА_12 (виконавець) та військовою частиною НОМЕР_1 в особі її командира ОСОБА_11 (замовник), на продаж продукції. У цьому договорі не зазначена дата його укладання та предмет договору. Водночас, у п. 3.1. договору вказано, що вартість продукції становить 49912,50 грн. Приймання продукції за кількістю та якістю здійснюється згідно з підписаними сторонами накладними (п. 2.4 договору);

копію платіжного доручення № 315 від 19.04.2017, з якої убачається, що 25.04.2017 військовою частиною НОМЕР_1 перераховано ФОП ОСОБА_12 49912,50 грн. Призначення платежу: 2101020; 2210; за пам`ятку сержанту, методичку сержанту та т.д.; накладна № 16 від 18.04.2017 згідно з договором № 16/13/04/6 від 189.04.2017; без ПДВ.

Також 22.02.2018 на адвокатський запит захисника ОСОБА_10 . ОСОБА_12 надала копію договору № 16/13/04/6, яка є аналогічною копії цього ж договору, наданій ОСОБА_12 на запит прокурора. У відповіді на адвокатський запит ОСОБА_12 зазначено, що виготовлення накладної, внесення інформації, видачу продукції здійснила на той час ФОП ОСОБА_12 Накладна передавалась до фінансової частини замовника через КПП.

Заступником начальника слідчого відділення Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_43 у кримінальному провадженні № 30000109 від 19.07.2017 за ч. 1 ст. 366 КК України прийнято рішення про відібрання експериментальних зразків почерку та підпису, виконаних ОСОБА_9 (постанова від 05.12.2017).

05.12.2017 у кримінальному провадженні № 30000109 від 19.07.2017 за ч. 1 ст. 366 КК України у ОСОБА_9 відібрано експериментальні зразки почерку та підпису (протокол отримання зразків для експертизи від 05.12.2017, складений слідчим слідчого відділення Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_44 ) При цьому, суд зазначає, що відсутність у ЄРДР інформації про слідчого ОСОБА_45 , який відбирав експериментальні зразки для експертизи та який включений до складу слідчої групи, не виключає наявність у слідчого повноважень на вчинення цієї процесуальної дії.

08.11.2017 у кримінальному провадженні № 30000109 від 19.07.2017 за ч. 1 ст. 366 КК України призначено судову почеркознавчу експертизу (постанова заступника начальника слідчого відділення Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_34 ).

Згідно з листом від 13.12.2017 № 2590 військовою частиною НОМЕР_1 на запит слідчого від 01.12.2017 № 2259 надано вільні зразки почерку та підпису ОСОБА_9 , які оглянуто слідчим (протокол огляду предмету від 26.12.2017, складений заступником начальника слідчого відділення Козелецького відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_43 )

При цьому, у постанові про відібрання експериментальних зразків почерку та підпису, протоколі отримання зразків для експертизи, протоколі огляду предмету та у постанові про призначення експертизи в зазначенні номеру кримінального провадження та дати внесення відомостей до ЄРДР, на переконання суду, допущено описки. Це вбачається як з мотивувальних частин зазначених процесуальних рішень слідчого, так і з показань слідчого ОСОБА_46 . Допущені описки є не підставою для визнання доказів недопустимими, у тому числі висновку експерта, наданого на виконання вищезазначеної постанови слідчого про призначення експертизи.

Доводи сторони захисту з приводу неправомірності надання військовою частиною зразків підпису ОСОБА_9 за відсутності ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ та ненакладення арешту на надані документи, то суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України одним із способів збирання доказів стороною обвинувачення є витребування від особи речей та документів. Зазначений спосіб передбачає спрощений порядок отримання запитуваних речей і документів, оскільки за добровільної згоди власника/володільця надання таких речей та документів забезпечить швидке отримання доказів.

Отримання речей ті документів у порядку, Передбаченому Главою 15 КПК України, здійснюється у випадках, якщо запитувані відомості містять охоронювану законом таємницю або ж у випадку, коли такі відомості не можуть бути отримані внаслідок наявності певних перешкод для цього (відсутність добровільної згоди).

У випадку ж наявності добровільної згоди використання такого заходу забезпечення як тимчасовий доступ до речей та документів не потребується, оскільки доступ ніким не обмежується. Тож, відсутність ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні особи і які особа надала добровільно, жодним чином не може зумовити їх недопустимість як доказів, що узгоджується із правовими позиціями, неодноразово висловленими у постановах Верховного Суду.

З матеріалів цього кримінального провадження вбачається, що надання доказів, зокрема зразків підписів ОСОБА_9 здійснено за добровільної згоди володільця такої інформації військової частини та надані за запит слідчого, про що зазначено у супровідних документах. У цьому зв`язку і всі похідні докази, як то висновок експерта, не можуть бути визнані недопустимими.

Згідно з висновком експерта № 1558 від 03.01.2018 досліджуваний підпис від імені ОСОБА_9 в графі «отримав» у накладній № 16 від 18.04.2017, виконано ОСОБА_9 .

Крім того, сам ОСОБА_9 не заперечує факту підписання ним даної накладної.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.04.2017 № 99 помічника командира частини з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічної служби ОСОБА_16 відряджено в м. Київ до ФЕУ КСВ ЗСУ для проходження стажування на 5 діб з 18 по 22 квітня 2017 року.

Як вбачається з посвідчення про відрядження та авансового звіту, ОСОБА_16 перебував у відрядженні з 18.04.2017 по 22.04.2017.

Згідно з листом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 30.03.2018 № 116/14/1/806 майор ОСОБА_16 проходив стажування у ФЕУ Командування Сухопутних військ Збройних Сил України у період з 18.04.2017 по 22.04.2017. Для проходження стажування ОСОБА_16 прибув о 08:41 год. 18.04.2017, де перебував в управлінні до 13 год. та з 14 год. до 18 год.

Разом з тим, з показань свідка ОСОБА_19 убачається, що накладну їй приносив ОСОБА_16 , у якій не було підпису особи, яка отримала товар, тому через нього ж вона була повернута та в подальшому після підписання надана до бухгалтерії, що підтвердив свідок ОСОБА_16 , який не виключав, що з огляду на невелику віддаленість Командування сухопутних військ від частини, маючи автомобіль, міг перебувати у відрядженні в Києві та вирішувати робочі моменти в частині.

Тому доводи сторони захисту про те, що свідок ОСОБА_16 не міг надавати ОСОБА_9 роз`яснення щодо накладної через перебування на навчанні, неспроможні та спростовуються вище викладеним.

16.08.2018 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

03.03.2018 ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

15.03.2018 обвинуваченому та його захиснику надано доступ до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування.

16.03.2018 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000109 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 366 КК України надіслано до Козелецького районного суду Чернігівської області.

Відповідно до ухвали Козелецького районного суду Чернігівської області від 29.03.2018 повернуто прокурору.

Копію зазначеної ухвали 03.04.208 надіслано до військової прокуратури Деснянського гарнізону.

03.04.2018 складено слідчим та 04.04.2018 затверджено прокурором новий обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000109 від 19.08.2017 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, який 06.04.2018 надіслано до суду.

Складення та затвердження нового обвинувального акту до закінчення строків оскарження ухвали суду про повернення попереднього обвинувального акту прокурору, не є порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та свідчить лише про згоду сторони обвинувачення з прийнятим судом рішенням.

Всебічно, повно та неупереджено з`ясувавши встановлені під час кримінального провадження обставини, перевіривши їх доказами, оцінивши ці докази з точки зору достовірності, належності, допустимості, а їх сукупність з на предмет достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд, поза розумним сумнівом, приходить до висновку, що дії ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 366 КК України як внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Водночас, зазначена у обвинувальному акті правова кваліфікація дій ОСОБА_9 як складання, видача завідомо неправдивих офіційних документів, а також інше підроблення офіційних документів виходить за межі сформульованого обвинувачення, визнаного судом доведеним, та в ході судового розгляду не знайшла підтвердження.

Щодо доводів сторони захисту про недоведеність усіх елементів інкримінованого ОСОБА_9 діяння, зокрема, суб`єкта, об`єкта, суб`єктивної та об`єктивної сторони, то суд зазначає таке.

Частиною 3 ст. 18 КК України встановлено, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Під організаційно-розпорядчими функціями розуміється здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності.

Адміністративно-господарськими функціями є обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо).

На момент подій, які є предметом судового розгляду та обставин кримінального правопорушення, яке ставиться у вину, ОСОБА_9 перебував на посаді заступника начальника центру - начальника навчального відділу 169 навчального ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), а отже був службовою особою.

Згідно з приміткою до ст. 358 КК України (в редакції станом на час вчинення злочину) під офіційним у цій статті та статтях 357 і 366 цього кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Тому, при встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.

Дослідивши в судовому засіданні докази кримінального провадження, зокрема, накладну № 16 від 18.04.2017, суд дійшов висновку про те, що вказаний документ є офіційним, оскільки відповідає вимогам, встановленим у примітці до ст. 358 КК України.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_9 не був наділений ні організаційно-розпорядчими, ні адміністративно-господарськими функціями та не користувався повноваженнями щодо організації здійснення контролю, так як не може бути службовою особою щодо себе самого безпідставні, оскільки ОСОБА_9 займав відповідальну посаду, був службовою особою, саме до нього звернулися за підписом відповідного документу, і він, не дивлячись на розуміння неможливості підписання такого документу (як стверджує захисник), підписав накладну як особа, яка отримала товар, не перевіривши його наявність. При цьому, захисник зазначає про відсутність довіреності на підписання від командира частини, що узгоджується з накладною, в якій у графі довіреність не зазначено жодних даних. Такі обставини в повній мірі вказують на усвідомлення та направленість умислу ОСОБА_9 на підписання документу, який містить неправдиві відомості.

Крім того, посилання захисника на неналежність оформлення офіційного документу та невідповідність усіх його реквізитів неспроможне, оскільки для встановлення в діянні службової особи ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України не має значення відображення в змісті обвинувачення відомостей про те, хто саме його готував та заповнював до його підписання, оскільки юридичне значення вказаному документу надано саме ОСОБА_9 шляхом його оформлення, тобто підписання.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України, є злочином із формальним складом. Верховний Суд вже неодноразово зазначав, що чинний КПК не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу злочину на підставі сукупності непрямих доказів (стосовно цього елемента доказування), які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку (постанова Верховного Суду від 23.09.2020 у справі №712/7368/13-к).

Сукупність встановлених фактичних обставин вказує на те, що ОСОБА_9 усвідомлював, що посвідчує своїм підписом отримання товару, наявність якого ним не перевірена, що вказує на неправдивість внесених даних. При цьому мета таких дій не має значення для кваліфікації.

Стосовно доводів сторони захисту щодо причетності інших осіб, то суд зауважує, що у відповідності до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Щодо відхилення окремих доказів.

Одним із критеріїв оцінки доказів є їх оцінка з точки зору належності (ч. 1 ст. 94 КПК України).

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).

Водночас частина наданих стороною обвинувачення доказів не відповідають критерію належності.

Так прокурор, серед іншого, долучив до матеріалів кримінального провадження копії журналів руху транспортних засобів на контрольно-пропускних пунктах № № 1, 2 військової частини НОМЕР_1 .

Проте, на переконання суду, вищевказані докази не доводять та не спростовують жодну із обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні. Тому суд не приймає їх у якості доказів.

Не приймає до уваги суд і письмове пояснення ОСОБА_9 від 13.06.2017 з приводу обставин підписання накладної щодо отримання методичної літератури, надане ним під час проведення службового розслідування, оскільки з цього питання ОСОБА_9 , як обвинуваченим, надано показання суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається з приписів ч. 1 ст. 290 КПК досудове розслідування вважається завершеним після повідомлення стороні захисту про його завершення та відкриття матеріалів. Дії слідчого і прокурора, передбачені ч. 1 ст. 291 та ст. 293 КПК (складення обвинувального акта, його затвердження, вручення стороні захисту і направлення до суду), є формою закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Згідно з висновками, наведеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 15.04.2024 у справі № 753/25892/21, повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору у зв`язку з тим, що вони не відповідають вимогам КПК (п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК), не відновлює досудове розслідування. Сторона обвинувачення після постановлення судом ухвали про повернення прокурору обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру і до звернення до суду з обвинувальним актом чи клопотанням, які приведено у відповідність до вимог КПК, має право виконати лише ту сукупність процесуальних дій, які є необхідними для приведення цього акта чи клопотання у відповідність до вимог КПК та забезпечення виконання ухвали суду. Якщо сторона обвинувачення після повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру проводила слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії та/або приймала процесуальні рішення, які не є необхідними для приведення цього акта чи клопотання у відповідність до вимог КПК та забезпечення виконання ухвали суду, то отримані у кримінальному провадженні за результатами здійснення таких дій докази повинні визнаватись недопустимими, як отримані після закінчення досудового розслідування.

Як встановлено під час судового розгляду, після складання 03.04.2018 нового обвинувального акту, до кримінального провадження долучено лист військової частини НОМЕР_1 від 04.04.2018 № 612/1/1591 з додатком (довідкою військової частини НОМЕР_1 від 04.04.2018 № 612/3/4/277 про розмір завданої шкоди непоставкою продукції), наданий на запит слідчого від 03.04.2018 № 849.

З огляду на те, що зазначені лист з довідкою отримані стороною обвинувачення після закінчення досудового розслідування, вони є недопустимими доказами.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_9 , не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_9 , не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України станом 18.04.2017 було нетяжким злочином, а нині є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, вік, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, позитивну характеристику за місцем служби, те, що він раніше не судимий, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання і вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу з позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

У судовому засіданні ОСОБА_9 заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції станом на 18.04.2017), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Санкцією ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції станом на 18.04.2017) передбачено покарання у виді штрафу у розмірі до 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до 3 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років.

З огляду на те, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості за який передбачено покарання у виді обмеження волі і з моменту вчинення якого минуло три роки, ОСОБА_9 підлягає звільненню від покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції станом на 18.04.2017 року), у зв`язку із закінченням строків давності.

Підстав для застосування стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Оскільки обвинувачений підлягає звільненню від покарання, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід віднести на рахунок держави.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та призначити йому покарання у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 1 (один) рік.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України (в редакції станом на 18.04.2017) звільнити ОСОБА_9 від призначеного за цим вироком покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Судові витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 1855 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень 50 копійок віднести на рахунок держави.

Речові докази: договір від 18.04.2017 № 16/13/04/06, рахунок-фактуру від 18.04.2017 № 16, накладну від 18.04.2017 № 16, копію платіжного доручення від 19.04.2017 № 315, акт наявності друкованої продукції військової частини НОМЕР_2 від 01.06.2017, акт прийому передачі від 12.05.2017 № 16, копію книги обліку матеріальних цінностей військової частини НОМЕР_2 - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_1