Справа № 991/842/24
Провадження №11-сс/991/147/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14 лютого 2024 року, якою залишено без задоволення його скаргу на повідомлення про підозру ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000053 від 21.01.2019,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14 лютого 2024 року залишено без задоволення скаргу захисника ОСОБА_5 на повідомлення про підозру ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000053 від 21.01.2019.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 15 лютого 2024 року захисник ОСОБА_5 звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.02.2024 у справі № 991/842/24 та ухвалити нове рішення, яким скасувати здійснене стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлення про підозру від 26.09.2023 у кримінальному провадженні № 0000053 від 21.09.2019.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала не відповідає передбаченим ст. 370 КПК України вимогам, оскільки є незаконною, необгрунтованою та невмотивованою, через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків слідчого судді, викладеним в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотним порушенням кримінального процесуального закону, у зв`язку із чим підлягає скасуванню, з огляду на наступне:

1)повідомлення про підозру ОСОБА_9 є незаконним, його зміст не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 276, п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, оскільки здійснено без достатніх доказів для підозри, крім того, у повідомленні про підозру не викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , зокрема, час, місце їх вчинення, а також інші суттєві обставини, які давали б підстави для правової кваліфікації кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України;

2)згідно довідки Генерального консульства України в Дюссельдорфі (Німеччина) ОСОБА_9 знаходиться на тимчасовому консульському обліку з 12.09.2023 по 12.09.2024. Тобто ОСОБА_9 з 12.09.2023 має лише одне задеклароване місце проживання для ведення офіційного листування - за кордоном;

3)повідомлення про підозру щодо ОСОБА_9 складено 26.09.2023 детективом НАБУ ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000053 від 21.01.2019, але не вручено у встановлений законодавством про міжнародну правову допомогу спосіб, і у телефонній розмові між ОСОБА_10 та адвокатом ОСОБА_9 - ОСОБА_11 зранку 26.09.2023 адвокат повідомляв детективу, що ОСОБА_9 знаходиться за кордоном та на консульському обліку у Федеративній Республіки Німеччина;

4)ОСОБА_9 у визначений законом спосіб про підозру не повідомлений, статусу підозрюваного не набув, а також є таким, що про виклик у законному порядку не повідомлявся;

5)чинне законодавство України не покладає обов`язку на громадянина України після постановки на консульський облік повідомляти про це якийсь невиключний перелік державних установ України, у тому числі САП чи НАБУ;

6)до виїзду за кордон ОСОБА_9 був внутрішньо переміщеною особою. Згідно довідки фактичне місце проживання ОСОБА_9 : АДРЕСА_1 . Сторона обвинувачення навіть не намагалася вручити повідомлення про підозру за згаданою адресою;

7)повідомлення про підозру за ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 КК України ОСОБА_9 є необґрунтованим;

8)висновок експерта від 30.06.2023 за результатами проведення судової економічної експертизи, яким документально підтверджено нанесення збитків «Зоря-Машпроект» у розмірі 61 988 222,13 доларів США є неналежними та недопустимими.

В судове засідання з`явились захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та прокурор САП ОСОБА_8 . Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явились, про причини неявки в суд не повідомили. Згідно ч. 4 ст. 405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. У зв`язку з чим, колегією суддів прийнято рішення розглянути апеляційну скаргу за наявного складу учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити її у повному обсязі, пояснення прокурора САП ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що підозрюваний, його захисник чи законний представник на досудовому провадженні може оскаржити повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Питання повідомлення особи про підозру врегульоване нормами глави 22 КПК України. Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених КПК України запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором і має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Слідчий суддя, дослідивши наявне у матеріалах провадження повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 26 вересня 2023 року, дійшов висновку, що воно:

-відповідає вимогам ст. 277 КПК України;

-містить достатній виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону України про кримінальну відповідальність, а також обставини, які, відповідно до положень КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні;

-підписане уповноваженими суб`єктами.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що органом досудового розслідування дотримано порядок вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

З матеріалів провадження вбачається, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000053 від 21.01.2019 за фактом заволодіння коштами державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (далі - «Зоря-Машпроект») на користь компанії Vasvik Marine Consultants and Suppliers Limited (далі - «Васвік») на загальну суму 61 988 222,13 доларів США (1 320 783 043,69 грн) під час оплати актів виконаних робіт цієї компанії шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, організованою групою, а також вчинення подальшої легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, в особливо великому розмірі, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

У межах цього кримінального провадження 26 вересня 2023 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 кваліфіковані як:

-незаконне обернення чужого майна (коштів державного підприємства) шляхом підписання та забезпечення оплати актів виконаних робіт від 30.09.2010 № 1 та від 25.07.2011 № 2 на загальну суму 326 342,04 доларів США (2 600 951,83 грн) на користь інших осіб (компанії «Васвік») з використанням свого службового становища всупереч інтересам служби (ч. 5 ст. 191 КК України);

-вчинення фінансової операції з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховання, маскування незаконного походження таких коштів, і так само набуття коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) походів (ч. 3 ст. 209 КК України) (том 1, а.с. 14-38).

Згідно з відомостями з Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» ОСОБА_9 25 липня 2023 року о 22 год. 23 хв. перетнув державний кордон у пункті пропуску «Лужанка» на угорській ділянці кордону з приміткою у ІАС «АРКАН» - «НЕ ПРИДАТНИЙ ДО В С З ВИКЛЮЧЕННЯМ В К-АА-044497 ВЛК-396 ВIД 06.03.2023» та на момент оголошення розшуку на територію України не повертався (том 1, а.с. 128).

У зв`язку з тим, що станом на день складання повідомлення про підозру ОСОБА_9 (26.09.2023), він не змінив своє постійне місце проживання, але фактично був відсутній за ним, повідомлення про підозру йому було вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Зокрема:

- 26.09.2023 вручено голові Правління ОСББ «Крістал Парк» ОСОБА_12 , за можливим місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 (том 1, а.с. 129);

- 26.09.2023 залишено на видному місці в кімнаті адміністрації ОСББ «ЛОКОМОТИВ 105» за адресою м. Миколаїв, вул. Шосейна, буд 105, що відображено у протоколі огляду від 26.09.2023 (том 1, а.с. 130);

- 26.09.2023 за адресою АДРЕСА_3 вручено батькам ОСОБА_13 - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , що відображено у протоколі вручення повідомлення про підозру від 26.09.2023 (том 1, а.с 134);

- 26.09.2023 направлено на електронну пошту ОСОБА_9 -ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відображено у протоколі вручення повідомлення про підозру від 26.09.2023 (том 1, а.с 137-141);

- 26.09.2023 із застосуванням мобільних застосунків «WhatsApp» та «Signal» направлено на абонентський номер НОМЕР_1 , який ймовірно належить дружині ОСОБА_9 - ОСОБА_16 , що відображено у протоколі вручення повідомлення про підозру від 26.09.2023 (том 1, а.с 137-141);

- 26.09.2023 із застосуванням мобільних застосунків «WhatsApp» та «Signal» направлено на абонентський номер НОМЕР_2 , який ймовірно належить рідному брату ОСОБА_9 - ОСОБА_17 , що відображено у протоколі вручення повідомлення про підозру від 26.09.202 (том 1, а.с 137-141).

З системного аналізу положень ч. 1 ст. 42 та ст. 135 КПК України, можна зробити висновок, що дотримання прав особи при врученні їй складеного щодо неї повідомлення про підозру, у разі тимчасової відсутності такої особи за місцем її проживання, полягає не у фактичному врученні такого повідомлення (процесуального документа), а у вжитті органом досудового розслідування усіх можливих заходів для того, щоб така особа могла дізнатися про факт складання такого повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин з усіх доступних для неї джерел.

Вказане дає підстави для висновку, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_9 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді щодо безпідставності доводів сторони захисту про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 мало бути направлене органом досудового розслідування за правилами ч. 7 ст. 135 КПК України, тобто з використанням інструментів міжнародного співробітництва. Оскільки з наданих стороною захисту документів, не вбачається, що ОСОБА_9 станом на 26.09.2023 у встановленому законодавством України порядку змінив своє місце проживання та зареєструвався за певною адресою у Федеративній Республіці Німеччина, за якою могло бути скеровано письмове повідомлення про підозру.

КПК України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення, проте закріплює: що підозра має ґрунтуватися на допустимих доказах; обов`язок захисника забезпечувати з`ясування обставин, які спростовують підозру; строк, після спливу якого дозволяється оскаржувати повідомлення про підозру (два місяці); функцію слідчого судді та вимоги щодо оцінки ним доказів у тому числі при розгляді скарги про скасування повідомлення про підозру.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України, підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Згідно ч. 1 ст. 47 КПК України, захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені КПК України та іншими законами України, з метою, зокрема, забезпечення з`ясування обставин, які спростовують підозру.

Слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України).

Аналіз зазначених положень КПК України дає підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти, зокрема, дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а також наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів провадження, на час повідомлення про підозру існували факти та інформація, які свідчили про те, що ОСОБА_9 міг вчинити кримінальні правопорушення, про підозру у яких йому було повідомлено. Про це, зокрема, свідчать наступні докази:

- підписані ОСОБА_9 від імені «Зоря-Машпроект» угоди з компанією «Васвік», а саме: угоди від 10.10.2008 №02-015-0038, від 10.10.2008 №02-015-0039, від 02.04.2009 №02-015-0040, від 02.04.2009 №02-015-0041, від 02.04.2009 №02-015-0044 та від 03.08.2009 №02-015-0048 щодо надання компанією «Васвік» комерційних послуг, пов`язаних із запланованим придбанням обладнання та щодо надання комерційних послуг по сприянню в реалізації обладнання та запасних частин (том 2, а.с. 24-42);

- платіжні доручення в іноземній валюті, якими підтверджено перерахування компанії «Васвік» грошових коштів «Зоря-Машпроект», а саме: від 12.10.2010 №1117 на суму 254 254,20 доларів США, від 05.01.2012 №9 на суму 1 591 275,52 доларів США, від 20.12.2011 №1223 на суму 72 087,84 доларів США, від 20.12.2011 №1224 на суму 20 640 доларів США (том 2, а.с. 43, 55, 59, 73);

- підписані ОСОБА_9 зі сторони «Зоря-Машпроект» та компанією «Васвік» акти виконаних робіт на загальну суму 746 552,04 доларів США, які стали підставою для оплати та відповідно до п. 3 у яких установлено оплату консультанту 12% від суми проведеного платежу по контракту, а саме: від 30.09.2010 №1 на суму 254 254,20 доларів США, від 28.03.2011 №2 на суму 399 570 доларів США, від 25.07.2011 №2 на суму 72 087,84 доларів США, від 25.07.2011 №3 на суму 20 640 доларів США (том 2, а.с. 45-46, 57-58, 61-62; 75-76);

- матеріали МПД з Республіки Індія, згідно з якими ні Міноборони Індії, ні індійська компанія Mazagon Dock Limited будь-яких справ з компанією «Васвік» не мали, «Зоря-Машпроект» була обрана постачальником товарів через те, що саме це підприємство було виробником оригінальної продукції, участь у передконтрактних перемовинах приймали виключно представники «Зоря-Машпроект» (том 3, а.с. 2-37);

- лист-відповідь «Зоря-Машпроект» від 23.03.2023 №12-01-1162 щодо відсутності протоколів робочих зустрічей з представниками компанії «Васвік», не надання цією компанією підприємству інформації щодо потенційних замовників, рекламування продукції, проєктів контрактної документації, фінансового стану закордонних партнерів, правил експорту, імпорту та оподаткування у Великобританії та країнах південно-східної Азії (том 2, а.с. 85-86);

- лист-відповідь «Зоря-Машпроект» від 11.04.2023 №12-01-1576 щодо відсутності листування про надання доручень, вказівок принципала та документів консультанта, які підтверджують виконання доручень з цих питань тощо (том 2, а.с. 87-88);

- протокол огляду від 25.02.2019 яким оглянуто документи щодо переліку фінансових операцій за участю компанії переліку фінансових операцій, проведених за участю компанії Vasvik Marine Consultants And Suppliers Limited; переліку фінансових операцій, проведених за участю компанії Forum Group Limited; виписки по належному компанії Turbo Marine Engineering Consultants And Suppliers Limited банківському рахунку НОМЕР_3 ; виписки по належному компанії Vasvik Marine Consultants And Suppliers Limited банківському рахунку НОМЕР_4 ; виписки по належному компанії Lintex Intro S.A. банківському рахунку НОМЕР_5 ; виписки по належному компанії Metalan Trade LTD банківському рахунку НОМЕР_6 (том 3, а.с. 38-48).

- довідка про рух коштів по розрахунковому рахунку компанії «Васвік» (IBAN): НОМЕР_7 , відкритого у ABLV Bank AS (Латвія, Рига), згідно якого вхідні платежі були лише від «Зоря-Машпроект», що підтверджує удаваність здійснення господарської діяльності компанії «Васвік» та використання цієї компанії лише як засіб для легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом;

- документи про відкриття розрахункового рахунку компанії Metalan Trade LTD (IBAN): НОМЕР_7 , відкритого у ABLV Bank AS (Латвія, Рига), згідно з якими ОСОБА_18 був одночасно як директором (уповноваженим представником) компанії «Васвік», так і бенефіціаром компанії Metalan Trade LTD;

- документи про відкриття розрахункового рахунку компанії Rosemark Alliance LTD № НОМЕР_8 , відкритого в ABLV Bank, AS (Рига, Латвія), згідно яких бенефіціарним власником цієї компанії була дружина колишнього генерального директора «Зоря-Машпроект» ОСОБА_9 - ОСОБА_16 , а уповноваженим представником (довіреною особою) з правом розпоряджатися коштами на банківських рахунках цієї компанії був рідний брат ОСОБА_9 - ОСОБА_17 ;

- рух коштів по розрахунковим рахункам компанії Metalan Trade LTD та Rosemark Alliance LTD, згідно яких за період 15.09.2014 - 05.12.2014 компанія «Васвік» перерахувала компанії «Металан» 1 040 000 доларів США, а компанія «Металан» за період 04.11.2014 - 05.12.2014 здійснила вихідні платежі на рахунок компанії «Роузмарк» на загальну суму 795 000 доларів США та 222 168 Євро;

- рух коштів по розрахунковим рахункам компанії Metalan Trade LTD та Rada Management and Services Limited;

- протокол обшуку від 15.08.2023 проведеного за місцем проживання ОСОБА_17 (том 3, а.с. 85-89).

Колегія суддів вважає, що докази, зібрані у кримінальному провадженні на день складення повідомлення ОСОБА_9 про підозру від 26 вересня 2023 року, в своїй сукупності та взаємозв`язку відповідають рівню достатніх підстав (доказів), що закріплений в п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України.

Під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання наявності достатніх підстав (доказів) для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

На стадії досудового розслідування перевірка повідомлення про підозру здійснюється не в рамках оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а в контексті визначення вірогідності та достатності підстав можливої причетності особи до вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про те, що питання щодо того, чи утворюють зазначені в повідомленні про підозру дії ОСОБА_9 склади злочинів та чи правильно вони остаточно кваліфіковані за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на стадії досудового розслідування.

Колегія суддів відхиляє доводи сторони захисту щодо вчинення органом досудового розслідування дій з підроблення доказів (зокрема документів щодо руху коштів за розрахунковим рахункам компанії Metalan Trade Limited), вважає їх безпідставними та необгрунтованими, оскільки не надано достатніх відомостей, які би спростували інформацію викладену у такій документації.

Колегія суддів також відхиляє доводи сторони захисту про недопустимість висновку експерта від 30 червня 2023 року, виходячи з наступного.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України (ч. 1 ст. 86 КПК України).

При цьому КПК України не містить положення про те, що будь-яке процесуальне порушення, допущене при збиранні доказів, тягне за собою безумовне визнання доказів недопустимими (як протилежність за визначенням допустимим доказам). Разом з тим передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ч. 1 ст. 87 КПК України).

На стадії досудового розслідування визнання доказів слідчим суддею, судом недопустимими можливо лише у випадках, коли: (1) такі докази, отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і (2) їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого розслідування чи судового розгляду або шляхом надання додаткових матеріалів, які вже є у розпорядженні сторони кримінального провадження. Саме тому, колегія суддів вважає, що на даній стадії надання оцінки висновку експерта від 30 червня 2023 року з точки зору його достовірності, допустимості та належності є передчасним.

Окрім того, доводи сторони захисту в цій частині не впливають та не спростовують висновків слідчого судді, зазначених в оскаржуваній ухвалі щодо обґрунтованості підозри, з яким погоджується й колегія суддів.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки слідчого судді щодо наявності достатніх підстав для підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, та можуть бути перевірені судом під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

У рішенні у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) (заява № 49684/99 від 27.09.2001) (п. 30), Європейський Суд з прав людини відзначив, що: «…Незважаючи на те, що п.1 ст.6 Конвенції прав людини зобов`язує суди мотивувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент…».

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не знаходить.

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку (стаття 310 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду скарги на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін.

Невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження чи істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, а відтак вважає постановлене рішення законним і обґрунтованим та не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись статтями 309, 376, 395, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14 лютого 2024 року, якою залишено без задоволення його скаргу на повідомлення про підозру ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000053 від 21.01.2019, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3