Дата документу 25.03.2024 Справа № 335/4642/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/4642/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/25/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 2 червня 2023 року, якою задоволено клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000587, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 травня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться (обліковуються) на банківських картках відповідних розрахункових рахунків в АТ КБ «Приватбанк» та розрахункові рахунки, а саме: № НОМЕР_1 (належить ОСОБА_10 ); № НОМЕР_2 (належить ОСОБА_11 ); № НОМЕР_3 (належить ОСОБА_12 ); № НОМЕР_4 (належить ОСОБА_13 ); № НОМЕР_5 (належить ОСОБА_7 ); № НОМЕР_6 (належить ОСОБА_14 ); № НОМЕР_7 (належить ОСОБА_15 ); № НОМЕР_8 (належить ОСОБА_16 ); № НОМЕР_9 (належить ОСОБА_17 ); № НОМЕР_10 (належить ОСОБА_18 ); № НОМЕР_11 (належить ОСОБА_19 ); № НОМЕР_12 (належить ОСОБА_20 ); № НОМЕР_13 (належить ОСОБА_21 ); № НОМЕР_14 (належить ОСОБА_22 ); № НОМЕР_15 (належить ОСОБА_1 ); № НОМЕР_16 (належить ОСОБА_23 ); № НОМЕР_17 (належить ОСОБА_24 ); № НОМЕР_18 (належить ОСОБА_25 ); № НОМЕР_19 (належить ОСОБА_26 ); № НОМЕР_20 (належить ОСОБА_27 ); № НОМЕР_21 (належить ОСОБА_28 ); № НОМЕР_22 (належить ОСОБА_29 ); № НОМЕР_23 (належить ОСОБА_30 ).

В обґрунтування клопотання вказав, що під час досудового розслідування встановлено, що 16 травня 2023 року, невстановлена особа, діючи умисно з корисливих мотивів здійснила переказ грошових коштів в розмірі 3628500 гривень з банківського розрахункового рахунку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_24 , грошових коштів в розмірі 29090 гривень з банківської картки AT «Ощадбанк» № НОМЕР_25 та грошові кошти в загальній сумі 71500 гривень з банківської картки AT «Ощадбанк» № НОМЕР_26 , чим спричинила майнову шкоду ОСОБА_31 .

Під час досудового розслідування допитано потерпілу ОСОБА_32 , яка пояснила, що 1 квітня 2022 року в неї загинув чоловік у зв`язку з цим в липні 2022 року їй було нараховано від держави грошову допомогу у сумі 10000000 гривень. 1 жовтня 2022 року у відділенні банку «Ощадбанк» за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Запорізького Козацтва, будинок 17А на банківській картці № НОМЕР_26 вона відкрила депозит у сумі 2000000 гривень та 15 жовтня 2022 року у вказаному відділенні банку на вищезазначеній банківській картці відкрила депозит у сумі 3700000 гривень. Так у користуванні є банківські картки № НОМЕР_26 , № НОМЕР_25 та НОМЕР_27 .

15 травня 2023 року о 18 год. 35 хв. на номер телефону потерпілої НОМЕР_28 (який є фінансовим номером телефону банку «Ощадбанк») почали надходити дзвінки з невідомих номерів, а саме: НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , НОМЕР_33 , НОМЕР_34 , НОМЕР_35 , НОМЕР_36 , НОМЕР_37 , НОМЕР_38 , НОМЕР_39 , НОМЕР_40 , НОМЕР_41 , НОМЕР_42 , НОМЕР_43 . На вказані дзвінки потерпіла не відповідала. В подальшому у мобільному додатку «Вайбер» їй зателефонували з номеру НОМЕР_44 . Взявши слухавку - чоловік представився оператором кол-центу «Київстар» та повідомив, що на номер телефону відбулась спам атака, у зв`язку з цим треба заблокувати вказаний номер телефону на добу. На вказану пропозицію потерпіла погодилась.

Далі, 16 травня 2023 року перебуваючи у відділенні банку «Ощадбанк» потерпіла змінила фінансовий номер телефону та зайшовши до он-лайн банкінгу виявила відсутність грошових коштів.

Під час допиту потерпіла надала виписки по картковим рахункам AT «Ощадбанк», а саме: р/р № НОМЕР_24 , банківських карток: № НОМЕР_25 та № НОМЕР_26 , відкритих на ОСОБА_33 .

Під час досудового розслідування ВПК в Запорізькій області Департаменту кіберполіції НП України, у порядку ст. 40 КПК України надано доручення з метою встановлення повних реквізитів юридичних чи фізичних осіб, які стали отримувачем вказаних грошових коштів.

Згідно рапорту інспектора ВПК в Запорізькій області Департаменту кіберполіції НП України встановлено, що з розрахункового рахунку № НОМЕР_24 , який належить ОСОБА_31 , грошові кошти в розмірі 3628500 гривень переведено на розрахунковий рахунок № НОМЕР_45 , який належить ФОП « ОСОБА_34 ».

Далі грошові кошти з р/р № НОМЕР_45 , який належить ФОП « ОСОБА_34 » переведено на банківські картки AT КБ «ПРИВАТБАНК»: № НОМЕР_46 та № НОМЕР_47 , які належать ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому з банківської картки № НОМЕР_46 , яка належить ОСОБА_35 переведено на банківські картки AT КБ «ПРИВАТБАНК»:

- № НОМЕР_48 ( НОМЕР_49 ), належить ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти в розмірі 20858,12 гривень;

- № НОМЕР_50 ( НОМЕР_51 ), належить ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , грошові кошти в розмірі 402370,94 гривень;

- № НОМЕР_52 ( НОМЕР_53 ), належить ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , грошові кошти в розмірі 234293,02 гривні;

- № НОМЕР_54 ( НОМЕР_55 ), належить ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , грошові кошти в розмірі 411235,19 гривень;

- № НОМЕР_56 ( НОМЕР_57 ), належить ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , грошові кошти в розмірі 23445,01 гривень. В подальшому з банківської картки № НОМЕР_56 грошові кошти переведено на банківську карту № НОМЕР_58 , яка належить ОСОБА_41 ;

- № НОМЕР_59 ( НОМЕР_60 ), належить ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , грошові кошти в розмірі 380200,39 гривень. В подальшому з банківської картки № НОМЕР_59 , грошові кошти були роздроблені і переведена на наступні емітовані картки AT КБ «ПРИВАТБАНК»: № НОМЕР_12 (належить ОСОБА_20 ), № НОМЕР_13 (належить ОСОБА_21 ), № НОМЕР_14 (належить ОСОБА_22 ), № НОМЕР_15 (належить ОСОБА_1 ), № НОМЕР_16 (належить ОСОБА_23 ), № НОМЕР_17 (належить ОСОБА_24 ), № НОМЕР_18 (належить ОСОБА_25 ), № НОМЕР_19 (належить ОСОБА_26 ), № НОМЕР_20 (належить ОСОБА_43 ), № НОМЕР_21 (належить ОСОБА_28 ), № НОМЕР_22 (належить ОСОБА_44 ), № НОМЕР_23 (належить ОСОБА_45 ).

Крім того, з банківської картки № НОМЕР_47 , яка належить ОСОБА_35 , переведено на банківські картки AT КБ «ПРИВАТБАНК»:

- № НОМЕР_61 ( НОМЕР_62 ), належить ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 , грошові кошти в сумі 193953,02 гривні;

- № НОМЕР_63 ( НОМЕР_64 ), належить ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 , грошові кошти в сумі 421111,39 гривень. В подальшому грошові кошти з банківської картки № НОМЕР_63 роздрібнено та переведено на емітовані картки AT КБ «ПРИВАТБАНК»: № НОМЕР_9 (належить ОСОБА_17 ), № НОМЕР_10 (належить ОСОБА_48 ), № НОМЕР_11 (належить ОСОБА_19 );

- № НОМЕР_65 ( НОМЕР_66 ), належить ОСОБА_49 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_10 , грошові кошти в сумі 150596,87 гривні. В подальшому грошові кошти з банківської картки № НОМЕР_65 роздрібнено і перераховано на емітовані картки AT КБ «ПРИВАТБАНК»: № НОМЕР_4 (належить ОСОБА_50 ), № НОМЕР_5 (належить ОСОБА_7 ), № НОМЕР_6 (належить ОСОБА_14 ), № НОМЕР_7 (належить ОСОБА_15 ), № НОМЕР_8 (належить ОСОБА_16 );

- № НОМЕР_67 ( НОМЕР_68 ), належить ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_11 , грошові кошти в сумі 234359,16 гривні. В подальшому грошові кошти з банківської картки № НОМЕР_67 роздрібнено і перераховано на емітовані картки AT КБ «ПРИВАТБАНК»: № НОМЕР_1 (належить ОСОБА_10 ), № НОМЕР_2 (належить ОСОБА_11 ), № НОМЕР_3 (належить ОСОБА_12 ).

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування було встановлено, що грошовими коштами потерпілої ОСОБА_51 заволоділи шахрайським шляхом невстановлені особи та в подальшому їх було переведено на банківські картки відповідних розрахункових рахунків, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), виникла необхідність у накладенні арешту на вказані грошові кошти.

Слідчий суддя задовольнив клопотання про накладення арешту на майно, обґрунтувавши це тим, що грошові кошти, які знаходяться (обліковуються) на зазначених у клопотанні банківських картках відповідних розрахункових рахунків, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_7 - захисник ОСОБА_8 , не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою слідчого судді в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_7 вважає її незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що слідчий суддя всупереч вимогам ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна ОСОБА_7 не врахував: неможливість використання коштів у розмірі 27634,94 грн., як доказ у кримінальному провадженні №0000587 від 16 травня 2023 року за ч. 4 ст. 190 КК України; неможливість спеціальної конфіскації цих коштів; правову неможливість задоволення цивільного позову потерпілої за рахунок коштів ОСОБА_52 у розмірі 27634,94 грн.; суму коштів у розмірі 19180,00 грн., які за версією органу досудового розслідування були викрадені у потерпілої і дійшли до ОСОБА_7 , у їхньому співвідношенні із застосованим арештом у межах суми 150596,87 грн.

Зазначає, що слідчий у клопотанні не вказав, а слідчий суддя в ухвалі не встановив того факту, що ОСОБА_53 перерахував ОСОБА_7 саме викрадені гроші, а не власні, які мав до того, як отримав 150 тисяч від Забелінського.

Крім цього, у контексті майнового стану власника арештованого майна, слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 для проживання у місті Києві орендує житло на платній основі, зокрема, 28 травня 2023 року ОСОБА_7 уклав зі ОСОБА_54 договір оренди, розмір орендної плати становить 9000 грн.

Вказує, що ОСОБА_7 не має стабільного фіксованого місячного заробітку, оскільки є фізичною-особою підприємцем і здійснює свою діяльність з ризиком неотримання щомісячного прибутку, на арештованому рахунку станом на 1 червня 2023 року залишилися кошти в сумі 46814,94 грн., що рівносильні 5 місяцям оренди квартири.

Звертає увагу на те, що внаслідок арешту коштів, які знаходяться на банківській картці № НОМЕР_5 та рахунку, прив`язаному до неї, відкритому в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_7 , здійснено втручання у його право власності та накладеним арештом ОСОБА_7 спричинено негативні наслідки у виді неможливості використання коштів для оплати оренди квартири на виконання умов договору від 28 травня 2023 року.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу у частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться (обліковуються) на банківській картці № НОМЕР_5 та рахунку, прив`язаному до неї, відкритому в АТ КБ «Приватбанк» () на ім`я ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_69 та у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в цій частині відмовити.

Крім того, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Виходячи зі змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді посилається на те, що оскаржувану ухвалу постановлено без виклику ОСОБА_7 , як власника майна, а її копію було отримано лише 18 вересня 2023 року.

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалах провадження, оскаржувану ухвалу було постановлено без виклику власника майна ОСОБА_7 та відомості про отримання останнім такої ухвали відсутні, у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження ухвали пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

У судовому засіданні апеляційного суду представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 підтримав подану апеляційну скаргу та вказав, що раніше вже було скасовано аналогічне судове рішення.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду вказав, що не заперечує проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вже було переглянуто подібне рішення.

Заслухавши доповідь судді, представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, якщо існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому слід врахувати, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК країни (збереження речових доказів) арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Частиною четвертою статті 173 КПК України встановлено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Колегія суддів доходить до висновку, що у даному провадженні слідчий суддя в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківській картці та рахунку № НОМЕР_5 , який відкритий на ім`я ОСОБА_7 не дотримався зазначених вимог закону.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що Головним управлінням Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000587 від 16 травня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Із фабули витягу з ЄРДР випливає, що 16 травня 2023 року до ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області із заявою звернулась ОСОБА_55 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка повідомила, що 16 травня 2023 року о 6 год. 22 хв., невстановлена особа, діючи умисно з корисливих мотивів, шахрайським шляхом, здійснила переказ грошових коштів у розмірі 3700000 гривень з банківського рахунку № НОМЕР_24 - «Ощад Банк», що належить ОСОБА_32 , чим спричинила матеріальний збиток на вказану суму (а.с. 1 матеріалів кримінального провадження №0000587).

Крім того, в ході досудового розслідування була допитана потерпіла ОСОБА_32 , яка пояснила, що 16 травня 2023 року вона дізналась про те, що грошові кошти у сумі 3700000 гривень з її депозитного рахунку були перераховані до її банківської картки № НОМЕР_26 , а вже з неї відбувалася купівля - продаж нерухомості на ім`я одержувача ФОП ОСОБА_34 банк одержувача ПАТ КБ «Приватбанк» IBAN НОМЕР_45 , транзакція відбувалася 16 травня 2023 року о 6 год. 22 хв. Вказані транзакції вона не здійснювала, чоловіка на ім`я ОСОБА_34 вона не знає (а.с. 17-21 матеріалів кримінального провадження №0000587).

Із виписку по картковому рахунку № НОМЕР_24 , який належить ОСОБА_56 вбачається, що 16 травня 2023 року о 6 год. 22 хв. відбувся грошовий переказ у сумі 3620000 гривень, як оплата за нерухоме майно згідно договору купівлі - продажу, серія та номер 419, виданий 15 травня 2023 року (а.с. 23-28 матеріалів кримінального провадження №0000587).

Із рапорту інспектора ВПК в Запорізькій області Департаменту кіберполіції НП України ОСОБА_57 випливає, що кошти потерпілої з картки № НОМЕР_70 у розмірі 3700000 гривень шахраями були перераховані 16 травня 2023 року о 6 год. 22 хв. на розрахунковий рахунок ФОП « ОСОБА_58 » № НОМЕР_45 . В подальшому кошти, які отримані на вказаний рахунок були переведені на банківські картки які випущені на ОСОБА_59 як на фізичну особу, після чого через ІНФОРМАЦІЯ_11 були переведені на поповнення в тому числі карти ОСОБА_60 на суму 150596,87 грн., яка в подальшому була переведена на інші картки, зокрема, і на картку № НОМЕР_5 , яка емітована АТ КБ «Приватбанк» ( ОСОБА_7 ) (а.с. 31-36 матеріалів кримінального провадження №0000587).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Як випливає із п. 1.3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління НБУ №22 від 21.01.2004, безготівкові розрахунки - це перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

З вказаних норм вбачається, що на банківському рахунку не зберігаються індивідуально визначені кошти власника рахунку, відповідна сума грошових коштів обліковуються банком на рахунку під зобов`язання банку за дорученням власника рахунку перерахувати/зарахувати відповідну суму грошових котів у межах такої суми.

Так, як випливає із доданих до апеляційної скарги доказів, на банківський рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_7 від ОСОБА_61 були перераховані грошові кошти в розмірі 19180 грн т. 2 а.с. 40).

Отже, переведення ОСОБА_7 грошових коштів від ОСОБА_61 , якому в свою чергу на його картковий рахунок від ОСОБА_59 були переведені як встановлено органом досудового розслідування кошти потерпілої ОСОБА_32 відбулось лише в розмірі 19180 грн.

Разом з тим, постановлюючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя наклав арешт на банківську картку та рахунок № НОМЕР_5 , який відкритий на ім`я ОСОБА_7 та на якому знаходились грошові кошти в розмірі 46814,94 грн., що значно перевищує суму, яку йому було перераховано від ОСОБА_62 .

При цьому, як в клопотанні слідчого, так і в оскаржуваній ухвалі відсутні будь-які дані, які б вказували, що належні ОСОБА_7 кошти, які знаходяться на банківському рахунку, крім перерахованої суми в розмірі 19180 грн., які є грошовими коштами потерпілої ОСОБА_32 , набуті кримінально протиправним шляхом, зберегли на собі сліди або містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Тобто, оскільки електронні гроші не володіють індивідуальними ознаками та їх не можливо ідентифікувати, а також враховуючи встановлену суму грошових коштів, яка була переведена ОСОБА_7 від ОСОБА_61 , якому в свою чергу були переведені кошти потерпілої, колегія суддів вважає, що в даному випадку є за можливим накласти арешт на кошти в розмірі 19180 грн. із загальної суми, яка знаходиться на картковому рахунку ОСОБА_7 , що забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом, правомірною метою та охороною фундаментальних прав особи.

Крім того, накладення арешту на всі грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку ОСОБА_7 може позбавити останнього його джерел до існування.

Обґрунтованість таких висновків колегії суддів випливає також і з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що «кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_5 , який відкритий на ім`я ОСОБА_7 . знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного розгляду, тому апеляційна скарга представника - адвоката ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді зміні в частині накладення арешту на грошові кошти на рахунку № НОМЕР_5 , який відкритий на ім`я ОСОБА_7 .

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_7 - адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 2 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника власника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 2 червня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000587 від 16 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_5 , відкритому на ім`я ОСОБА_7 , скасувати.

Постановити нову ухвалу в цій частині та накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_5 , відкритому на ім`я ОСОБА_7 в розмірі 19180 грн.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4