Справа №463/1659/24
Провадження №1-кс/463/1913/24
У Х В А Л А

27 лютого 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Львівського РУП № 1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Суми, громадянину України, українцю, працюючому оператором верстатів з програмним керуванням у ТзОВ «УКРОП», згідно ст.89 КК України раніше не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваному -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в період часу з 22:00 год. до 07:00 год. та з покладенням на підозрюваного таких обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні, за винятком необхідності викликаної проведенням слідчих дій чи судового розгляду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання мотивує тим, що в провадженні СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0000782 від 25.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

В межах цього кримінального провадження ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Зокрема, згідно даних слідства, встановлено, що 25.02.2024, близько 12 год. 10 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 112, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, під час дії на території України воєнного стану, взяв із прилавку вказаного магазину одну пляшку горілки торгової марки «Medoff» ClassicPremium, об`ємом 0,7 л. вартістю 136,32 грн. без ПДВ, одну банку філе оселедця торгової марки «Seko» Bismark, вагою 250 гр., вартістю 51,68 грн. без ПДВ, хліб торгової марки «Кухарочка» вартістю 36,69 грн. без ПДВ, після чого із вказаним товаром підійшов до каси, де касир магазину пробила цей товар, однак ОСОБА_5 , поскладавши його у білий поліетиленовий пакет ТМ «Рукавичка», за вказаний товар не розрахувався та діючи відкрито, умисно, не виконавши прохання працівників вказаного магазину оплатити вказаний товар, вийшов з магазину та, продовжуючи ігнорувати вимогу працівника магазину зупинитись та оплатити товар, покинув місце події, тим самим вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Обґрунтованість підозри доводиться зібраними доказами. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання у виді десяти років позбавлення волі. З метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілого, покази якого було взято за основу при оголошенні підозри; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просить таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечили, вказали, що трудова діяльність підозрюваного пов`язана з роботою в нічні зміни, тому вважають, що до нього підлягає застосуванню запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

До Єдиного реєстру досудового розслідування внесено відомості за № 0000782 від 25.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

Про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 повідомлено 26.02.2024. В силу вимог ст. 12 КК України вказаний злочин є тяжким.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані обставини слідчий суддя розглядатиме окремо.

Чи існує обґрунтована підозра у вчиненні злочину?

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою sine qua non законності застосування запобіжного заходу.

Крім того, в цьому аспекті важливо відзначити, що відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, існують різні критерії доведеності необхідні для звинувачення (як правило, доведеність за відсутності обґрунтованих сумнівів) та переслідування (як правило, обґрунтована підозра у скоєнні злочину) особи. Отже, можуть бути звичайно такі випадки, коли обґрунтована підозра не призводить у результаті судового розгляду до засудження особи за відсутності обґрунтованих сумнівів. Однак, у таких ситуаціях держава має законний інтерес забезпечити, аби особи, щодо яких існує обґрунтована підозра у скоєнні злочину, не намагались ухилитися від правосуддя або підірвати належне проведення судового розгляду, у ході якого має бути розглянуто питання про їхню винність або невинність («СПРАВА LAVRECHOV ПРОТИ ЧЕСЬКОЇ РЕСПУБЛІКИ», рішення від 20.06.2013, заява № 57404/08, п. 50).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема: протоколом огляду місця події, протоколом допиту представника потерпілого та протоколом допиту свідка, протоколами огляду предметів та іншими матеріалами кримінального провадження.

Такі докази в об`єктивному взаємозв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , оскільки несуть в собі достатню кількість фактів та відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила кримінальне правопорушення.

При цьому, оцінюючи вказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності слідчим суддею не встановлено істотного порушення прав та свобод людини при отриманні таких доказів. Зрештою, сторона захисту на такі обставини не посилається.

Також, виходячи з фактичних обставин справи, на даний час слід погодитись з правильністю кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_5 .

Відтак, керуючись стандартом «обґрунтована підозра» слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Ризики, які були заявлені стороною обвинувачення, та їх обґрунтованість.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тому, слідчий оцінку цих ризиків проведе з точки зору доказів, які підтверджують, що підозрюваний має реальну можливість здійснити відповідні дії на шкоду інтересам кримінального провадження.

В мотивах клопотання слідчий покликається виключно на існування ризиків, передбачених пунктами 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відповідно, враховуючи таку засаду кримінального провадження як диспозитивність слідчий суддя детального розгляне можливість існування цих ризиків та не буде перевіряти можливість існування інших ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Чи існує ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду?

Такий ризик слідчий суддя оцінить в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного.

Цей ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленні волі до десяти років, згідно вимог чинного кримінального законодавства обумовлює застосування до підозрюваного ОСОБА_5 реальної міри покарання у виді позбавлення волі у разі встановлення його винуватості.

Таким чином, підозрюваний, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання, може переховуватися від слідства, прокуратури та суду. Крім цього, в підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки підозрюваний не одружений та немає на утриманні неповнолітніх чи не працездатних осіб, тому такий ризик слідчий суддя вважає доведеним.

Чи існує ризик незаконного впливу на представника потерпілого?

При встановленні наявності ризику впливу на представника потерпілого, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Відтак слідчий суддя приходить до висновку про те, що ризик незаконного впливу на представника потерпілого підтверджено.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином.

Слідчий суддя приходить до висновку про те, що на даний час у межах досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, отже заявлений ризик існує.

У підсумку, стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Значення інших обставин в контексті встановлених ризиків.

Підозрюваний народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , має зареєстроване місце проживання, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює.

Також, відсутня інформація про наявність в підозрюваного тяжких патологічних захворювань, про що також не зазначала сторона захисту. Підозрюваний згідно ст.89 КК України раніше не судимий.

Такі обставини в світлі наведених вище фактичних даних та характеристики кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені слідчим суддею ризики до маловірогідності чи до їх виключення.

Чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК?

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам слід врахувати, що така оцінка стосується перспективних фактів. Зокрема, використовується стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж домашній арешт не зможуть запобігти встановленим ризикам лише за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до частин першої та другої статті 182 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За своєю природою такий запобіжний захід як домашній арешт носить ізоляційний характер і по відношенню до нього більш м`якими запобіжними заходами є особисте зобов`язання, особиста порука та застава.

Як уже зазначалось вище, в межах даного кримінального провадження стороною обвинувачення доведено існування трьох ризиків, зокрема ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого, перешкоджання кримінальному правопорушенню іншим чином, тому запобіжні заходи, які не мають ізоляційного характеру не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Крім того, через тяжкість покарання в межах даного кримінального провадження також доведено ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, а тому на думку слідчого судді такий запобіжний захід як особиста порука, особисте зобов`язання чи застава не зможе повною мірою запобігти вказаному ризику, при тому що одночасно із такими запобіжними заходами актуальним стає попередній ризик.

Відтак слід вважати встановленим, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

У зв`язку з застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою далі слідчий суддя вирішить питання про покладення на нього відповідних обов`язків.

Так, згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З огляду на обставини кримінального провадження та доведені ризики, необхідність покладення на підозрюваного зазначених у клопотанні обов`язків вважаю доведеною, оскільки такі об`єкти направлені на запобігання цим ризикам та не становитимуть непропорційного втручання в особисте життя особи.

Строк дії запобіжного заходу відповідно до ч.6 ст.181 КПК України згідно цієї ухвали становить два місяці.

Керуючись вимогами статей 176-178, 182, 194, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши залишати вказане помешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду у визначений період доби з 22:00 год. до 07:00 год.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у цьому кримінальному провадженні, за винятком необхідності викликаної проведенням слідчих дій чи судового розгляду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії запобіжного заходу згідно цієї ухвали закінчується 27 квітня 2024 року.

Ухвалу передати у Львівське РУП №1 ГУ НП у Львівській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_5 , про що необхідно повідомити слідчого.

Контроль за виконанням ухвали в частині покладення обов`язків покласти на слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 29.02.2024 о 13:40 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1