ВИРОК

Іменем України

10.04.2024 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002068 від 18 червня 2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , раніше судимого, востаннє 27.04.2018 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

за участю обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.06.2016, близько 03:00 год., перебуваючи разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 біля церкви св. Анни, що по вул. Городоцькій у м. Львові, побачили ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Після цього, ОСОБА_6 , вступивши у злочинну змову з ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, прослідували за ОСОБА_8 до першого під`їзду, який знаходиться в буд. АДРЕСА_4 . Зайшовши у під`їзд, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 удар по спині, в результаті чого останній внав на бетонне покриття, після чого ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 почали наносити останньому удари по голові та тулубу. Далі ОСОБА_6 дістав паперовий конверт з кишені ОСОБА_8 , в якому знаходилися грошові кошти, купюрами по 200 та 100 грн.,(загальна сума 1300 грн), а також пластикову банківську картку банку «Ощадбанк», видану на ім`я ОСОБА_8 , поклав собі у задню праву кишеню штанів та попрямував до виходу із під`їзду. Побачивши це, ОСОБА_7 зняв з ніг ОСОБА_8 кросівки темно-сірого кольору, TM «Адідас» та разом із ними попрямував за ОСОБА_6 .

Вийшовши із під`їзду, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 побігли в сторону буд. АДРЕСА_5 , де у підїзді №1 були помічені працівниками патрульної поліції м. Львова. В подальшому працівниками поліції у ОСОБА_6 , було виявлено речі потерпілого ОСОБА_8 , а саме: грошові кошти в сумі 1118 гри., кросівки сіро-чорного кольору ТМ «Адідас». А у ОСОБА_7 було виявлено речі потерпілого ОСОБА_8 , а саме: подарунковий конверт та іменну банківську картку видану на ім`я ОСОБА_8 , дійсну до жовтня 2017 року.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, пояснення надав аналогічні викладеним в обвинувальному акті. У вчиненному щиро розкаявся, просить суворо не карати. Завдану злочином шкоду відшкодував в повному обсязі. Пояснив суду, що бажає стати на шлях виправлення.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.186 КК України визнав повністю, пояснення надав аналогічні викладеним в обвинувальному акті. У вчиненному щиро розкаявся. Просить суворо не карати. Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні просила при призначенні міри покарання врахувати вимоги статті 69 КК України зважаючи на наступне. Підзахисний щиро розкаявся у вчиненому та просив суд суворо не карати. Завдана злочином матеріальна шкода обвинуваченим потерпілому відшкодована в повному обсязі. На момент вчинення інкримінованих дій її підзахисний був малолітнім. Враховуючи наведене, просить суду призначити покарання з врахуванням вимоги статті 69 КК України та надати можливість її підзахисному стати на шлях виправлення.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 , представник органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_5 підтримала думку захисника в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_8 звернувся на адресу суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, зазначивши про повне відшкодування завданої обвинуваченими шкоди.

Відтак на підставі ст.55 КПК України та відповідно до ч.1 ст.325 КПК суд ухвалює рішення про проведення судового розгляду без потерпілого.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, їх вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється та наданими в судовому засіданні поясненнями обвинувачених.

З врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, оскільки ОСОБА_6 , своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, оскільки ОСОБА_7 , своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до вимог ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання, суд виходить із вимог ст.50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти росії» від 29.11.2007 р.).

Відтак призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує таке.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Положеннями ст. 69 Кримінального кодексу України предбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що вказана умова містить в собі посилання на взаємозв`язок між наявністю сукупності пом`якшуючих покарання обставин з істотним зниженням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Крім того, обов`язком суду є встановлення не лише наявність двох пом`якшуючих обставин, а й обґрунтувати, яким чином такі пом`якшуючі обставини як щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення за наявності обставини, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України призначення покарання, нижчого від найнижчої межі, може мати місце в разі встановлення судами наявності таких кількох (мінімум двох) пом`якшуючих обставин, які обов`язково істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінально-караного діяння.

Проте, приписи ст. 69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Тобто, для застосування судом положень ст. 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Отже, з урахуванням викладених вище обставин, наявність щирого каяття обвинуваченого ОСОБА_6 , повне відшкодування завданої обвинуваченим шкоди потерпілому у цьому кримінальному провадженні, вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_6 будучи неповнолітнім, призвели до істотного зниження ступеня тяжкості вчиненого діяння. Вказане підтверджується правовою позицією викладеною в постанові Касаційного кримінального суду №712/4384/20 від 27.04.2021.

Відтак при визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Особу обвинуваченого, який не працює, характеристику обвинуваченого та те, що останнянній на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває. Раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття у вчиненому, повне відшкодування завданої обвинуваченим шкоди потерпілому у цьому кримінальному провадженні, вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_6 будучи неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання: судом не встановлено.

Враховуючи викладені вище обставини та вимоги статтей 65, 68 КК України, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, обставини вчинення кримінального правопорушення та вжиття обвинуваченим заходів для усунення негативних наслідків його вчинення, відшкодування потерпілому ОСОБА_8 заподіяної матеріальної шкоди. Відтак суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_6 із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, оскільки його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. При прийнятті даного рішення суд також керується вимогами рішення Конституційного Суду України № 15 - рп/2004 від 02.11.2004.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Особу обвинуваченого, який не працює. Характеристику обвинуваченого та те, що останнянній на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває. Раніше притягався до кримінальної відповідальності, востаннє 27.04.2018 року вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі, яке відбув повністю.

Обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття у вчиненному, відшкодування потерпілому ОСОБА_8 заподіяної матеріальної шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання: судом не встановлено.

Враховуючи викладені вище обставини та вимоги статтей 65, 68 КК України, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, обставини вчинення кримінального правопорушення та вжиття обвинуваченим заходів для усунення негативних наслідків його вчинення, відшкодування потерпілому ОСОБА_8 заподіяної матеріальної шкоди. Відтак суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_7 слід призначити у межах санкцій статтей за якими кваліфіковано вчиненений ним злочинн у виді позбавлення волі із застосуванням статтей 75, 76 КК України з урахуванням принципу справедливості покарання й відповідності його меті - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України:

Мобільний телефон марки «Нокія С1» IME1 НОМЕР_1 , один ключ з біркою жовтого кольору, мобільний телефон марки «Нокія С1» IME1 НОМЕР_2 , грошові кошти в сімі 12, 50 грн, 2 ключі, ключ від домофону що передані на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_7 - залишити обвинуваченому;

Подарунковий конверт, банківську картку «Ощадбанк», № НОМЕР_3 , клаптик паперу з чорновими записами, грошові кошти в сумі 1118 гри., кросівки сіро-чорного кольору ТМ «Адідас», що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити потерпілому;

DVD та СD -диски з файлами з камери відеоспостереження, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах справи.

Керуючись статтями 100, 349, 368, 370, 373, 374 , ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі статтей 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та праці.

Речові докази:

Мобільний телефон марки «Нокія С1» IME1 НОМЕР_1 , один ключ з біркою жовтого кольору, мобільний телефон марки «Нокія С1» IME1 НОМЕР_2 , грошові кошти в сімі 12, 50 грн, 2 ключі, ключ від домофону що передані на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_7 - залишити обвинуваченому;

Подарунковий конверт, банківську картку «Ощадбанк», № НОМЕР_3 , клаптик паперу з чорновими записами, грошові кошти в сумі 1118 гри., кросівки сіро-чорного кольору ТМ «Адідас», що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити потерпілому;

DVD та СD -диски з файлами з камери відеоспостереження, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дотриманням вимог статтей 349, 392 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1