1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3125/24 1-кс/335/1560/2024
15.04.2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло зазначене клопотання, яке направлено на адресу суду засобами поштового зв`язку 12.04.2024 року, у якому слідчий просив накласти арешт з метою збереження речових доказів на майно, яке було вилучено 11.04.2024 року під час проведення обшуку автомобіля JEEP CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- 88 предметів схожі на патрони, калібру 338, упаковано до картонної коробки з пояснювальним написом та підписом усіх учасників слідчої дії;
- 12 гільз, упаковано до спец. пакету WAR 0085978 з пояснювальним написом та підписом усіх учасників слідчої дії.
Досудовим розслідуванням встановлено, що за фактом виробництва та зберігання боєприпасів невстановленими особами на території міста Запоріжжя було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
11.04.2024 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2024 у період часу з 17:00 год. до 17:50 год. було проведено обшук автомобіля JEEP CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , в ході якого було виявлено та вилучено:
- 88 предметів схожі на патрони, калібру 338, упаковано до картонної коробки з пояснювальним написом та підписом усіх учасників слідчої дії;
- 12 гільз, упаковано до спец. пакету WAR 0085978 з пояснювальним написом та підписом усіх учасників слідчої дії;
Постановою слідчого від 12.04.2024 майно, вилучене 11.04.2024 в ході проведення обшуку автомобіля JEEP CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Наведені у клопотанні речі, на думку слідчого, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки відомості, що містяться в них, можуть бути використані як докази події кримінального правопорушення, встановлення осіб, які його вчинили та інших обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування.
В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просить клопотання задовольнити.
Власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, що не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).
При вирішенні питання про можливість розгляду справи за відсутності представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , у зв`язку поданою останнім заявою, слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчим суддею враховується й принцип щодо «пріоритетності» справ для заявника. У кримінальному провадженні це справи, де обвинувачений перебуває під вартою чи є неповнолітнім, а також справи, які підлягають розгляду невідкладно або у визначенні КПК строки.
В даному випадку заявляючи слідчому судді клопотання про відкладення розгляду даної справи, розгляд якої обмежено кримінально-процесуальним законом строками 2 дні, заявник не заначив в чому полягає пріоритетність розгляду інших справ за участі адвоката перед даною справою.
Отримавши повноваження від довіреної особи на участь у розгляді справи адвокат повинен усвідомлювати значимість своєчасного, повного та об`єктивного розгляду судом справи. Професійна етика адвоката вимагає, що при прийнятті доручення одного клієнта, таке доручення не повинно об`єктивно суперечити інтересам іншого клієнта.
Крім того, представник власника майна не був позбавлений права долучити до матеріалів даної справи свої письмові пояснення та подати докази, в разі неможливості особистої явки у судове засідання, проте зазначеним правом не скористався.
Зважаючи на положення ст. 26 КПК України та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна та його представника.
Вивчивши клопотання, письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, та полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном (ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України).
Згідно з приписами ч. 1, 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та він допускається виключно з метою забезпечення:
збереження речових доказів;
спеціальної конфіскації;
конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Для кожної з правових підстав арешту (мети його накладення) кримінальний процесуальний закон визначає особливості розгляду та коло питань, які мають враховуватися слідчим суддею. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна, який накладається з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя має враховувати (ч. 3 ст. 170, ч. 2 ст. 173 КПК України):
правову підставу для арешту майна;
можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні та відповідність його критеріям речових доказів, зазначеним у ст. 98 КПК України;
розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Також на особу, яка подала клопотання про арешт майна, покладено обов`язок довести (ч. 1 ст. 173 КПК України):
необхідність такого арешту;
наявність ризику приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.
Враховуючи загальні підстави застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 3 ст. 132 КПК України, арешт майна не допускається, якщо не буде доведено, що:
існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
11.04.2024 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2024 у період часу з 17:00 год. до 17:50 год. було проведено обшук автомобіля JEEP CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , в ході якого було виявлено та вилучено:
- 88 предметів схожі на патрони, калібру 338, упаковано до картонної коробки з пояснювальним написом та підписом усіх учасників слідчої дії;
- 12 гільз, упаковано до спец. пакету WAR 0085978 з пояснювальним написом та підписом усіх учасників слідчої дії;
Постановою слідчого від 12.04.2024 майно, вилучене 11.04.2024 в ході проведення обшуку автомобіля JEEP CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Наведені у клопотанні обставини корелюють обставинам, зазначеним у витязі з ЄРДР, підтверджені наданими слідчим матеріалами у мірі, достатній для вирішення питань, пов`язаних з розглядом клопотання, та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Слідчий суддя наголошує, що не вирішує питання про наявність усіх елементів складу злочину, винуватість чи невинуватість осіб у його вчиненні і не визначає ступінь вини таких осіб, а лише на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей констатує достатність підстав вважати можливість вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення обґрунтованою.
Зазначене у клопотанні майно відповідає визначенню речових доказів, яке міститься у ч. 1 ст. 98 КПК України, зокрема, воно належить до матеріальних об`єктів, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Отже, ці речі стосуються предмета доказування у цьому кримінальному провадженні, та інформація, яка міститься в них, може бути використана як доказ.
Намір використовувати це майно в якості речових доказів був формалізований слідчим постановою від 12.04.2024 року.
Як вже зазначав слідчий суддя, завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, яке розслідуються у межах цього кримінального провадження, доводи слідчого про існування такого ризику є цілком обґрунтованими. Враховуючи значення для досудового розслідування вилучених речей, які можуть бути предметом кримінального правопорушення та стосуються його обставин, існує загроза їх знищення чи пошкодження.
Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.
Зазначене у клопотанні майно належить до переліку майна, на яке може бути накладено арешт (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.
На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.
Слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175, 372 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 11 квітня 2024 року під час проведення обшуку автомобіля JEEP CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , а саме:
- 88 предметів схожі на патрони, калібру 338, упаковано до картонної коробки з пояснювальним написом та підписом усіх учасників слідчої дії;
- 12 гільз, упаковано до спец. пакету WAR 0085978 з пояснювальним написом та підписом усіх учасників слідчої дії.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1