ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2024 р. Справа 597/296/24

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики угоду про визнання винуватості, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000030 від 05.02.2024 року, укладену між прокурором Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с.Лішня Дрогобицького району Львівської області, зареєстрованим АДРЕСА_1 , жителем АДРЕСА_2 , громадянином України, не працюючим, військовозобов`язаним, раніше не судимим

у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369, ч.1 ст.382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2024 року поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області сержант поліції ОСОБА_6 та інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_7 , перебували у складі наряду групи реагування патрульної поліції. Близько 08 години 40 хвилини 05 лютого 2024 року, перебуваючи в АДРЕСА_3 , останніми був зупинений автомобіль марки «ВАЗ 2017», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , за порушення Правил дорожнього руху України, а саме здійснення керування транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем безпеки.

Під час документування даного правопорушення працівниками СРПП ВП №4 (м.Заліщики) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у водія ОСОБА_4 було виявлено, що останній перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

З метою уникнення відповідальності, ОСОБА_4 почав пропонувати неправомірну вигоду поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області сержанту поліції ОСОБА_6 та інспектору сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області лейтенанту поліції ОСОБА_7 за вирішення питання щодо не притягнення його до адміністративної відповідальності, на що поліцейський СРПП ВП №4 (м.Заліщики) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області сержант поліції ОСОБА_6 та інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_7 попереджали ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за вказані злочинні дії.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, близько 09 години 59 хвилини 05 лютого 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи на задньому сидінні службового автомобіля марки «Peugeot 308», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в АДРЕСА_3 , усвідомлюючи та знаючи про те, що поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Національної поліції в Тернопільській області сержант поліції ОСОБА_6 та інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_7 є службовими особами Національної поліції України, діючи умисно, протиправно, з метою уникнення адміністративної відповідальності за скоєні адміністративні правопорушення, діючи в своїх інтересах, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, при цьому будучи попередженим працівниками поліції про кримінальну відповідальність, передбачену ч.1 ст.369 КК України, передав неправомірну вигоду в розмірі 100 доларів США, номіналом по 50 (п`ятдесят) доларів США у кількості 2 (двох) купюр, поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області сержанту поліції ОСОБА_6 та інспектору сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області лейтенанту поліції ОСОБА_7 за не вчинення ними дій, спрямованих на притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, залишивши вказані грошові кошти в підстаканнику між передніми сидіннями в салоні службового автомобіля марки «Peugeot 308», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В подальшому, поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Національної поліції в Тернопільській області сержант поліції ОСОБА_6 вжив невідкладних заходів щодо попередження, своєчасного виявлення та припинення кримінального правопорушення, повідомивши про вказаний факт на лінію «102», викликавши на місце події слідчо-оперативну групу.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у наданні службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 Кримінального кодексу України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що адміністративне правопорушення це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість судового рішення, згідно зі ст.129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства. Як установлено у ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 грудня 2023 року, Заставнівським районним судом Чернівецької області, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесено постанову у справі №716/2315/23, яка набрала законної сили 09 січня 2024 року, та, відповідно до якої ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, ухилився від виконання постанови суду, що набрала законної сили, а саме: 05 лютого 2024 року о 08 годині 40 хвилин по вулиці Ст.Бандери, що в м.Заліщики, Чортківського району, ОСОБА_4 керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , де був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху України, та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, ч.5 ст.121 КУпАП та ч.2 ст.122 КУпАП (постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА №574870 від 05.02.2024 року).

Окрім цього, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вище зазначеного рішення суду про позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжуючи умисно не виконувати постанову суду, що набрала законної сили, 08 лютого 2024 року о 08 годині 24 хвилин керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись по АДРЕСА_3 , був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, які щодо ОСОБА_4 склали протокол про адміністративне правопорушення від 08.02.2024 року серії ААБ №005168, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Отже, ОСОБА_4 протягом лютого 2024 року систематично вчиняв умисні дії, спрямовані на умисне невиконання рішення суду, яким його позбавлено права керування транспортними засобами.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.369, ч.1 ст.382 КК України надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, та умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 та прокурор у кримінальному провадженні на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, 01 березня 2024 року уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 та ч.1 ст.382 КК України, в обсязі згідно повідомленої йому підозри від 19 лютого 2024 року, а саме: в тому, що він підозрюється в наданні службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, та умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили..

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.369 та ч.1 ст.382 КК України визнає повністю; цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 , підтримав позицію обвинуваченого і просив суд затвердити укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, які не заперечували щодо затвердження судом угоди про визнання винуватості, суд доходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст.469 КПК України, за ініціативою прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Згідно із п.3 ч.1 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.369 та ч.1 ст.382 КК України, тобто у наданні службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, та умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України. Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкцій ч.1 ст.369 та ч.1 ст.382 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 3029 гривень 12 копійок, відшкодовані обвинуваченим ОСОБА_4 в повному обсязі.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

При цьому, суд враховує положення ст.ст. 96-1, 96-2 КК України і вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію і конфіскувати в дохід держави грошові кошти, а саме: дві грошові купюри номіналом по 50 доларів США, що належать обвинуваченому, та які були предметом даного кримінального правопорушення.

У зв`язку з цим, підлягає скасуванню арешт, накладений на грошові кошти в сумі 100 доларів США, а саме: дві купюри номіналом по 50 (п`ятдесят) доларів США, із серійними номерами PL 37689552 A, MF 37388873 В, які упаковані в спеціальному пакеті Експертної служби МВС України за №2655184, згідно ухвали слідчого судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 07 лютого 2024 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 314, 367-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01 березня 2024 року між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.369, ч.1 ст.382 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 01 березня 2024 року покарання, а саме:

- за ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу розміром 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, грошова сума якого становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

- за ч.1 ст.382 КК України - у виді штрафу розміром 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, грошова сума якого становить 8500 (вісім п`ятсот) грн.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначити у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Речовий доказ в кримінальному провадженні, а саме:

- оптичний DVD-R диск марки: «Alerus» з відеофайлами: VID240205- 083806F-00-0037, VID06F-00-0038, VID06F-00-0039, VID07F-00- 0040, VID07F-00-0041, VID07F-000000- , VID07F-00-0043, VID07F00-0044, VID07F-00-0045, VID240205- 092307F-00-0046, VID07F-00-0047, VID07F-00-0048, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- оптичний DVD-R диску марки: «Alerus» з відеофайлами: VID07F-00-0049, VID240205- 094307F-00-0050, VID07F-00-0051, VID07F-00-0052, VID08F-00- 0053, VID08F-00-0054, VID08F-000000- , VID08F-00-0056, які упаковані паперовий конверт НПУ, та зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000030, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- оптичний DVD-R диск марки «Alerus» з відеофайлом VID240208- 082458F-00-0021, який упакований в паперовий конверт НПУ, «Alerus» з відеофайлами: VID07F-00-0049, VID240205- 094307F-00-0050, VID07F-00-0051, VID07F-00-0052, VID08F-00- 0053, VID08F-00-0054, VID08F-000000- , VID08F-00-0056, які упаковані паперовий конверт НПУ, зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000030; - оптичний DVD-R диск марки «Alerus» з відеофайлом VID240208- 082458F-00-0021, який упакований в паперовий конверт НПУ, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі ч.1 ст.96-1, ч.1 ст.96-2 КК України застосовувати заходи кримінально-правового характеру у виді спеціальної конфіскації до грошових коштів у сумі 100 доларів США, а саме: дві купюри номіналом по 50 (п`ятдесят) доларів США, із серійними номерами PL 37689552 A, MF 37388873 В, які упаковані в спеціальному пакеті Експертної служби МВС України за №2655184, та передані на відповідне зберігання в Тернопільську філію АТ КБ «Приватбанк».

Скасувати арешт, накладений на грошові кошти в сумі 100 доларів США, а саме: дві купюри номіналом по 50 (п`ятдесят) доларів США, із серійними номерами PL 37689552 A, MF 37388873 В, які упаковані в спеціальному пакеті Експертної служби МВС України за №2655184, згідно ухвали слідчого судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 07 лютого 2024 року.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою,шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_8