Окрема думка судді
Вважаю, що апеляційна скарга прокурора Городенківського відділу Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22 травня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю не підлягала задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ст.160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, у випадку можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та у разі неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, а також у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про електронні комунікації» щодо підвищення ефективності досудового розслідування «за гарячими слідами» та протидії кібератакам», який набрав чинності 22.03.2022 року, Розділ IX «Перехідні положення» доповнено пунктом 20-7 такого змісту: «20-7. Під час дії надзвичайного або воєнного стану на території України тимчасовий доступ до речей і документів, визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини першої статті 162 цього Кодексу (відомості, які можуть становити лікарську таємницю; відомості, які можуть становити банківську таємницю; інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг; персональні дані особи) здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури».
Таким чином, вищевказаною нормою закону встановлено, що під час дії воєнного стану на території України тимчасовий доступ до речей і документів визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини першої статті 162 цього Кодексу здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури.
Вищевказаний закон було прийнято на виконання вимог ст. 14 Конвенція про кіберзлочинність з метою підвищення ефективності досудових розслідувань визначених Конвенцією кримінальних правопорушень, інших кримінальних правопорушень, вчинених за допомогою комп`ютерних систем. Вважалось, що прийняття зазначеного закону сприятиме покращенню реагування правоохоронних органів на кримінальні правопорушення та затримання осіб, які їх вчинили, у тому числі під час режиму воєнного стану.
Таким чином, під час дії режиму воєнного стану, рішення щодо тимчасового доступу до речей і документів, які стосуються відомостей, які можуть становити лікарську таємницю; відомостей, які можуть становити банківську таємницю; інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг; відомостей про персональні дані особи, покладено на прокурора.
Особливості режиму кримінального провадження в умовах воєнного стану визначені, зокрема п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України, яким передбачено: «У разі введення воєнного стану та якщо: відсутня об`єктивна можливість виконання слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 140, 163, 164, 170, 173, 206, 219, 232, 233, 234, 235, 245-248, 250 та 294 цього Кодексу, - такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором. Рішення керівника органу прокуратури приймається у формі постанови та має містити обґрунтування правомірності здійснення ним повноважень слідчого судді».
Вважаю, безпідставними доводи прокурора про наявність правової конкуренції між пунктом 20-7 Розділу IX «Перехідних положень» та п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України, оскільки вищевказані норми закону не містять суперечностей, а їх зміст повно та точно врегульовує відповідні правовідносини.
Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України визначені правові підстави за яких прокурор, виконує повноваження, які повинен виконувати слідчий суддя у разі наявності об`єктивної можливості.
Разом з тим, пунктом 20-7 Розділу IX «Перехідних положень» встановлено, що під час дії воєнного стану, який діє на всій території України, певні повноваження слідчого судді щодо тимчасового доступу до речей і документів, з метою забезпечення ефективності досудового розслідування, здійснює безпосередньо прокурор.
Вищевказана норма має імперативний характер та не допускає ніяких відхилень, оскільки прямо вказує, що саме прокурор повинен вирішувати питання про тимчасовий доступ до речей і документів визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини першої статті 162 КПК України.
Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду ОСОБА_2