Справа № 761/8435/24
Провадження № 1-кс/761/5959/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 08.02.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05.03.2024 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 08.02.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, а саме: на нежитлову будівлю літ. «А» за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Клопотання мотивоване тим, що Слідчим відділом Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 08.02.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група невстановлених осіб, на території міста Києва створили злочину схему щодо набуття фіктивних підстав, які в подальшому можуть бути ними використанні для реєстрації права власності на самочинно побудовані (встановлені) будівлі на самоправно зайнятих земельних ділянках та подальшого протиправного набуття ними права на отримання у власність чи оренду земельних ділянок на яких знаходяться самочинно збудовані (встановлені) об`єкти нерухомості.

В подальшому, невстановлені особи з метою створення законних підстав для подальшого проведення реєстраційних дій щодо визнання права власності на незаконно встановлену будівлю за ними, виготовили підроблену технічну документацію та довідку про результати проведення інвентаризації об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , до яких внесли неправдиві відомості щодо власника будівлі, часу її побудови та її площі.

Як наслідок, отримавши вищевказану завідому підроблену технічну документацію, нібито виготовлену ТОВ «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ оформлення землі та нерухомості» , невстановлені особи разом із ОСОБА_4 , звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з метою проведення подальшої державної реєстрації право власності за ОСОБА_4 .

В той же день, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , здійснила реєстраційні дії щодо нежитлової будівлі за відсутності документів, що підтверджують адресу, введення об`єкта в експлуатацію та на підставі документів, які містять неправдиві відомості, та не підтверджують набуття третіми особами речових прав на нерухоме майно.

Як наслідок, невстановлені особи разом з ОСОБА_4 , на підставі підроблених документів протиправно отримали у власність вищевказану нежитлову будівлю, самоправно зайняли земельну ділянку на якій вона знаходиться та шахрайським шляхом отримали першочергове право на отримання земельної ділянки в оренду від територіального громади.

В подальшому 13.10.2022 право власності на вказану нежитлову будівлю перейшло до ОСОБА_6 .

Вказали, що в ході досудового розслідування отримано відповідь від ТОВ «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ оформлення землі та нерухомості» , яке повідомило, що жодних інвентаризаційних документів за адресою: АДРЕСА_1 товариством не виготовлялось та не підписувалось. Інвентаризацію за вказаною адресою не проводилась. ОСОБА_4 або треті особи за проведенням інвентаризації за вищевказаною адресою не звертались.

05.02.2024 постановою в порядку ст. 98 КПК України нежитлову будівлю літ. «А» за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_6 , визнано в якості речового доказу по кримінальному провадженню так як вона є матеріальним об`єктом, який містить сліди кримінального правопорушення, а також отримана у власність внаслідок вчинення протиправних дій.

Арешт вказаного нерухомого майна необхідний відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК для збереження речового доказу, а також недопущення реалізації нежитлової будівлі на користь третіх осіб.

Органом досудового розслідування у кримінальному провадженні, зібрано матеріали, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, а також набуття ОСОБА_4 права власності на вказану нежитлову будівлю внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва клопотання підтримав.

Власник майна в судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки слідчий суддя, враховуючи обставини, зазначені слідчим у клопотанні, дійшов висновку, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні прокурора, та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а тому суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У свою чергу, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання прокурора та долучених до нього матеріалів вбачається, що Слідчим відділом Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 08.02.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

02.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , здійснено реєстраційні дії щодо нежитлової будівлі літ. «А» за адресою: АДРЕСА_1 , як уважає прокурор на підставі документів, які містять неправдиві відомості, та не підтверджують набуття третіми особами речових прав на нерухоме майно.

В подальшому 13.10.2022 право власності на вказану нежитлову будівлю перейшло до ОСОБА_6 .

У ході досудового розслідування отримано відповідь від ТОВ «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ оформлення землі та нерухомості» , яке повідомило, що жодних інвентаризаційних документів за адресою: АДРЕСА_1 товариством не виготовлялось та не підписувалось. Інвентаризацію за вказаною адресою не проводилась. ОСОБА_4 або треті особи до них за проведенням інвентаризації за вищевказаною адресою не звертались. При цьому запит ТОВ "БТІ" направлявся також щодо приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор уважає, що майно підпадає під ознаки речового доказу, оскільки воно є предметом кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, в порядку ст. 98 КПК України вказане нерухоме майно слідчим 05.02.2024 року визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Разом із цим на переконання слідчого судді у клопотанні належним чином не доведено той факт, що нежитлова будівля літ. «А» за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, про арешт якої просить прокурор, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та має значення речових доказів для кримінального провадження № 0000027 від 08.02.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, в якому на даний час жодній особі не повідомлено про підозру.

Крім того, твердження прокурора про причетність майна до злочину ґрунтується на тих обставинах, що дані про інформації про видачу технічної документації на споруду, яка знаходиться в м. Києві, відсутні у місцевому ліцензованого БТІ в м. Києві. Проте такі твердження жодними даними не підтверджені. Натомість довідка, яка міститься в матеріалах клопотання, видана ТОВ «БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ», щодо іншого майна за іншою адресою, яка також запитувалася прокурором 24.08.2023 року.

Також слідчий суддя звертає увагу на виключно формальний характер постанови слідчого від 05.02.2024 року, копія якої долучена до матеріалів клопотання, яка також не містить посилання на конкретні фактичні дані та критерії, визначені статтею 98 КПК України, яким нібито відповідає вказане нерухоме майно.

Отже, матеріали клопотання не містять будь-яких фактичних даних, які б підтверджували той факт, що нерухоме майно є доказом кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється досудове розслідування.

Не містить клопотання прокурора і жодних доказів того, що такий обсяг втручання у власність виправдовує завдання кримінального провадження.

Матеріали клопотання не містять таких вагомих фактичних даних, які б давали достатні підстави уважати, що вчинено вказаний злочин, передбачений ч.3 ст. 358 КК України, зокрема щодо вказаного в клопотанні майна.

Таким чином, з долучених додатків до клопотання слідчий суддя не має можливості пересвідчитися, що існують достатні підстави уважати, що вчинене кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, наявні в розпорядженні слідчого судді матеріали свідчать про відсутність підстав для застосування арешту майна як речового доказу, а також недоведеність прокурором факту використання вказаного майна як доказу фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в межах якого здійснюється досудове розслідування, викликає сумнів в розумності і співрозмірності обмеження права власності із завданнями кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Практика ЄСПЛ визначає, що ст.1 Протоколу №1, яка спрямована на захист особи (фізичної та юридичної) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідних заходів для захисту права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22 червня 2004 року).

Враховуючи наведене слідчий суддя не знаходить достатніх правових підстав на даній стадії кримінального провадження для задоволення клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 08.02.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Керуючись ст. 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 08.02.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, а саме: на нежитлову будівлю літ. «А» за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1