Справа № 953/2914/24
н/п 1-кс/953/2658/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000059 від 03.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2024 о 13:57 год. на адресу суду надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , в якому прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене 10.04.2024 у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: два металеві корпуси лічильника води, без будь-якого маркування, із двома з`єднаннями, без циферблату.

Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Харківським районним управлінням поліції № 1 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 03.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що в період часу з жовтня 2022 по 18.09.2023 невстановлена особа, здійснила крадіжку лічильників води з приміщення квартири, за адресою: АДРЕСА_2 .

10.04.2024 в період часу з 13:00 год. по 13:30 год. в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено наступне майно, а саме: два металеві корпуси лічильника води, без будь-якого маркування, із двома з`єднаннями, без циферблату.

Як зазначає прокурор, вилучені в ході огляду предмети є речовими доказами по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 0000059 від 03.04.2024.

Прокурор посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 98, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучене майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, зазначене майно має бути використане у кримінальному провадженні в якості речових доказів, просить накласти арешт на майно, власником якого є ОСОБА_4 .

В судове засідання прокурор Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 не з`явилася, викликалася належним чином. 12.04.2024 через канцелярію суду подала заяву про розгляд клопотання про арешт майна без її участі, клопотання підтримала, просила про його задоволення. Також просила долучити до матеріалів клопотання заяву власника майна ОСОБА_4 про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує (а.с. 13-14).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та прокурора.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що Харківським районним управлінням поліції № 1 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 03.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 3).

10.04.2024 з 13:00 год. по 13:30 год. в ході проведення огляду місця події за адресою:АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_4 , виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі огляду місця події (а.с. 4-6).

Клопотання про арешт майна подано до суду 11.04.2024 (а.с. 1).

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Таким чином, прокурором дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна до суду.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Постановою слідчого Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 10.04.2024, майно вилучене 10.04.2024 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000059 від 03.04.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 7).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 10.04.2024 майно, яке зазначено в клопотанні прокурором, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000059 від 03.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 10.04.2024 у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: два металеві корпуси лічильника води, без будь-якого маркування, із двома з`єднаннями, без циферблату, шляхом заборони користування, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову Харківського районного управління № 1 ГУ НП в Харківській області, що розташоване за адресо ю: м. Харків, вул. Алчевських, буд. 49, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1