ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні без виклику учасників кримінальне провадження №0000159, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 березня 2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Глазов (Удмуртія), громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, пенсіонера, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України-

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2024 року близько 17:20 год., ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_4 знаходились у себе в квартирі за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час розмови та спільного вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 раптово виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 раптово виник протиправний намір, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний намір, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , у цей же день, а саме 27.03.2024 приблизно о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у вищевказаному місці, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, знаходячись навпроти ОСОБА_3 на відстані витягнутої руки, тримаючи у своїй правій руці кухонний ніж, завдав ним один удар в ліве передпліччя.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження у вигляді: колото-різаної рани передньої поверхні лівого передпліччя, що відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день).

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений, представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному проступку, передбаченому ч.2 ст.125 КК України спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`ядоведена у повному обсязі.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, тяжкість скоєного, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого буде покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100,110,124,349,368,373-374,376,392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: змив з поверхні підлоги дисцільованою водою слідів РБК, кухонний ніж знищити.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1