Справа № 944/2222/24
Провадження №1-кс/944/342/24
20.05.2024 рокум.Яворів
до слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області надійшло вказане вище клопотання ОСОБА_3 , в якому він просить скасувати арешт, накладений на фрагмент мобільного телефону, документи з пошкодженнями, гаманець з пошкодженнями, документи (карта МРГ), які були вилучені 24.04.2024 року під час огляду місця події.
В обґрунтування клопотання вказує на те, що на даний час винесено ухвалу про накладення арешту на вказане майно та проведено всі необхідні слідчі дії для встановлення істини по даній справі. Та враховуючи, що на даний час останній свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла тому необхідність тримання вказаних речей, які належали його рідному братові відпала повністю.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.
Яворівським РВП ГУ НП у Львівській області явку представника на судове засідання не забезпечено, слідчий СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву у якій просить проводити розгляд клопотання без його участі, проти скасування арешту не заперечує.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе проводити судовий розгляд даного клопотання у відсутності учасників кримінального провадження.
З огляду на те, що учасники кримінального провадження в судове засідання не прибули, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Стаття 7 та 16 КПК України передбачають, що одними із загальних засад кримінального провадження є верховенство права, законність та недоторканість права власності.
Із змісту ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Положеннями ст.98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч.3 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У відповідності до ч. 1ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що підстав для арешту зазначених вище речей, зокрема і тих, які стали підставою накладення арешту, станом на день розгляду клопотання, немає, а тому, беручи до уваги надані докази, клопотання слід задовольнити.
Керуючись ст.ст.174, 376 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1