1Справа № 335/7272/19 1-кп/335/78/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників адвокатів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду у м. Запоріжжя, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та клопотання адвоката ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу, відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0000240 від 27.08.2018, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.28 ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.28 ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.28 ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.28 ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, на стадії судового розгляду, перебуває кримінальне провадження № 0000240 від 27.08.2018, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.28 ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.28 ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.28 ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.28 ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.3 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

04.03.2024 процесуальним прокурором ОСОБА_5 подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , строк дії якого, відповідно до ухвали суду від 09.01.2024, спливає 08.03.2024, оскільки ризики, що слугували підставами для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 не змінились та продовжують існувати, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

07.03.2024 адвокатом ОСОБА_13 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_9 , через систему «Електронний суд», подано клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 , яке вмотивовано тим, що ризики не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику. На сьогоднішній час, також не підтверджуються ризики, передбачені п.п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості обвинуваченим ОСОБА_9 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, та вчинення іншого кримінального правопорушення. На сьогоднішній час всі докази, на яких ґрунтується обвинувачення, зберігаються у суду і доводи про те, що ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення базуються лише на припущеннях. Всі свідки вже допитані судом і будь-який вплив на них недоречний. Крім того, зазначено, що ОСОБА_9 має місце реєстрації на території АДРЕСА_1 ., за якою мешкає його родина, та які згодні підтримувати і утримувати його у разі перебування під домашнім арештом, а також зобов`язуються у разі потреби за першою вимогою суду забезпечити явку обвинуваченого. Наміру переховуватися від правосуддя не має. Інших ризиків, що виключають можливість застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу прокурором у клопотанні не наведено.

Враховуючи вищевикладені обставини, вважає, що застосування домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_9 буде обґрунтованою мірою забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого, та зможе забезпечити виконання ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 підтримав, на підставах, викладених у ньому та просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Проти доводів клопотання адвоката ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу заперечував, та просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання адвоката.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього, та просив задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_13 , змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Адвокат ОСОБА_13 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підтримавши клопотання про зміну запобіжного заходу, зазначивши, що є підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, а саме: на домашній арешт.

Адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 підтримали клопотання адвоката ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_9 .

Інші учасники судового провадження не приймали участь у вирішенні вказаного питання (клопотання).

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, за клопотанням прокурора, клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При цьому, при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, суд виходить з того, що на даний момент існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, якщо спочатку тяжкість злочину та підозра, що особа може втекти чи зашкодити слідству, можуть бути достатніми підставами для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, то чим довше відповідна особа знаходиться під вартою, тим більш вагомими і конкретними мають бути підстави для продовження цього заходу, про що має бути зазначено в судовому рішенні.

Зокрема, у справі «Волосюк проти України» («SergeyVolosyuk v. Ukraine», рішення від 12 березня 2009 р.). Європейський суд з прав людини наголосив, "саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою…

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку» (п. 51).

Разом з тим, у контексті вказаних вище стандартів Європейського суду з прав людини, з огляду на те, що у даному кримінальному провадженні, термін тримання під вартою ОСОБА_9 становить більше п`яти місяців, судовий розгляд триває, тому суд вважає, що доводи прокурора про те, що лише подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою може забезпечити його належну процесуальну поведінку на даний час не можна вважати підтвердженими та належно обґрунтованими, оскільки з огляду на рішення Європейського суду ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку (Панченко проти Росії § 106) та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (Ноймайстер проти Австрії §10), вагомість наявних доказів може бути важливим фактором, що свідчить про наявність в минулому і зараз серйозних ознак вини, само по собі не може служити виправданням тривалого тримання під вартою (Дереджі проти Туреччини §38), відсутність роботи не дає підстав вважати, що особа схильна до повторного вчинення злочинів (Сулаоя против Єстонії§ 64), а наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективу про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі».

При цьому, виходячи з аналізу правових норм кримінального процесуального законодавства України, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченими, покладених на них процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд при вирішенні даного питання, крім тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, та того, що він обвинувачується у вчиненні злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, які є тяжкими та особливо тяжкими, вчиненими організованою групою, враховує, що ОСОБА_9 є особою працездатного віку, який до затримання не був працевлаштований, за сімейним станом розлучений, має місце реєстрації у АДРЕСА_1 , власником якої є його батько ОСОБА_16 , та який не заперечує проти знаходження сина ОСОБА_9 на період перебування під домашнім арештом у його квартирі. А також, враховує, що обвинувачений утримується під вартою на протязі п`яти місяців, відсутність будь-яких порушень обов`язків, як обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, враховуючи підстави та тривалість утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , відсутність будь-яких порушень обов`язків, як обвинуваченого, суд вважає, що наявні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

При цьому, суд вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого існує у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , є запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, строком на два місяці.

Враховуючи вищевикладене, клопотання захисника адвоката ОСОБА_13 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу, підлягає задоволенню, а клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 201, 331, 369, 372, 376 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 відмовити.

Клопотання адвоката ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вигляді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, шляхом заборони обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово на два місяці, строком до 07 травня 2024 включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати на виклик суду.

Обвинуваченого ОСОБА_9 негайно звільнити з-під варти у залі суду та доставити до місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Встановити строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу до 07.05.2024 включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції, за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_9 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3