Провадження 1-кс/127/7556/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000104 внесеного до ЄРДР 21.03.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ямпіль Вінницької області, начальника групи внутрішньої безпеки відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000104 від 21.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у м. Вінниці, у період з березня по 07 квітня 2024 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами, впровадив злочинний план, охоплений спільним умислом, з конкретним розподілом функцій, за яких кожен співучасник виконував певну роль, яка передбачала досягнення єдиної злочинної мети організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Відповідно до умов злочинного задуму ОСОБА_7 , здійснював пошук осіб, які мали бажання виїхати з України, але не мали можливостей законного перетину державного кордону України, проводив попередні домовленості про вартість незаконного переміщення осіб через державний кордон України, надавав вказівки про способи комунікації з іншими членами групи щодо вчинення даного злочину, а також щодо способів оплати за незаконні дії з організації незаконного переміщення осіб через державний кордон України. Крім того, ОСОБА_7 забезпечував приховання власної злочинної діяльності та інших невстановлених досудовим слідством співучасників шляхом озвучення погроз щодо можливого знищення майна осіб, які будуть запідозрені у співпраці з правоохоронними органами і причетності до викриття членів групи.

Так, 15.03.2024 перебуваючи у АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливою метою, у приватній розмові із громадянином ОСОБА_8 довів до відома останнього, про те, що велика кількість чоловіків призовного віку звертаються до нього з приводу організації незаконного перетину державного кордону України з метою ухилення від ймовірної мобілізації, а також що у нього завдяки службовому становищу є реальна можливість надання такого роду сприяння за грошову винагороду у розмірі 6-8 тисяч доларів США.

На виконання спільного злочинного плану із невстановленими досудовим слідством особами, 02.04.2024, приблизно о 17:00 перебуваючи у АДРЕСА_3 в (поблизу магазину «Епіцентр») ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів знову зустрівся із ОСОБА_8 , де на пропозицію останнього розповів про умови свого сприяння у незаконному переміщенні осіб через державний кордон України, способи зв`язку і передачі повідомлень з дотриманням методів конспірації, а також про способи легалізації на території Республіки Молдова чи отримання статусу біженця після незаконного перетину державного кордону України.

05.04.2024, перебуваючи у АДРЕСА_4 (поблизу магазину «Віват») продовжуючи злочинну діяльність направлену на сприяння в організації незаконного переміщення осіб через державний кордону України, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 в ході особистої зустрічі із ОСОБА_8 повідомив останньому про основні умови сприяння у незаконному переправленні через державний кордон України зокрема вказав, що ОСОБА_8 має скинути номер телефону потенційного бажаючого для незаконного перетину кордону йому через месенджер «Whatsapp», його ім`я з кодовим словом « ІНФОРМАЦІЯ_3 », після чого ОСОБА_7 пообіцяв ці відомості передати іншим невстановленим досудовим слідством співучасникам, для налагодження безпосереднього контакту і вирішення питань щодо організації незаконного виїзду за межі України та способу оплати за вказані дії. Особливу увагу під час бесіди ОСОБА_7 приділив спонуканню ОСОБА_8 стати учасником групи доєднавшись до розподілу незаконно отриманих грошових коштів, - щоб ОСОБА_8 у розмові з бажаючим незаконно перетнути державний кордон України до загальної суми незаконної винагороди безпосереднім організаторам перетину також додав кілька тисяч доларів США, для задоволення власних корисливих інтересів.

На виконання спільного злочинного задуму, відповідно до попередніх домовленостей, 07.04.2024 ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, на виконання відведеної йому ролі сприяння в загальному злочинному плані, направленому на організацію незаконного переміщення осіб через державний кордон України, за невстановлених слідством обставин, передав номер телефону, отриманий від ОСОБА_8 , своїм співучасникам.

Того ж дня, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та в межах спільного злочинного плану, через месенджер «Telegram», користуючись іменем контакту «Vlad555» (без зазначення номеру телефону при реєстрації у месенджері) здійснила дзвінок на номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 .

Переконавшись в справжності номеру, невстановлена особа користуючись контактним ім`ям «Vlad555» почала переписку із ОСОБА_9 , у якій для перевірки особи, було задано перевірочні питання про його місце проживання, які раніше повідомлялись ОСОБА_7 про ОСОБА_9 Завершивши конспіраційні перевірочні заходи невстановлена особа під контактним ім`ям «Vlad555» повідомила, що вартість незаконного переміщення через державний кордон України буде коштувати 10000 доларів США з оплатою на криптогаманець - для захисту учасників злочинної групи від можливого затримання правоохоронними органами при передачі грошових коштів, за вказані кошти особа буде доправлена на територію Республіки Молдова або у м. Кишинів, або до кордону Республіки Молдова і Румунії за бажанням, і за умови оплати повної суми до 08.04.2024, виїзд буде організовано 12.04.2024.

22.05.2024 ОСОБА_10 .Аю затримано за підозрою у вчиненні даного злочину на підставі п.2 ч. 1 ст. 208 та п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України (виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати таку особу.)

Того ж дня, слідчим за погодженням із прокурором повідомлено ОСОБА_7 про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, надання засобів вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Згідно із вимогами ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається із відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332-2 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- висновком судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 1372/24-21;

- протоколами за результатом проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Також, в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України інкримінований злочин відносяться до категорії тяжких злочинів).

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення;

- спосіб вчинення злочину (вчинення умисно, під час воєнного стану, з корисливою метою, передбачає залучення до протиправної діяльності інших невстановлених слідством осіб).

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик впливати на свідків та інших осіб причетних до даного кримінального правопорушення свідчать такі обставини:

- наявність обґрунтованих підстав вважати, що дії підозрюваного ОСОБА_7 мали систематичний характер, і вчинялись у змові з іншими особами, відомості про яких на даний час невідомі і перебуваючи на волі може незаконно впливати на них з метою уникнення більш тяжкого покарання та приховання слідів скоєних кримінальних правопорушень.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- поведінка підозрюваного ОСОБА_7 , яка виражається у вчиненні кримінального правопорушення умисно з корисливих мотивів, що вказує на свідомо обрану ним позицію, яка може стати підґрунтям для вчинення інших аналогічних злочинів;

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, на підставі вищевикладеного жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Таким чином, на підставі вищевикладеного жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У відповідності до обставин вчиненого кримінального правопорушення, озвучення середньої вартості послуг з незаконного переміщення громадян через державний кордон України за 10000 доларів США, майнового стану підозрюваного ОСОБА_7 , існують достатні підстави вважати, що застава у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, передбачена п. 2 ч. 4 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов?язків, а тому існує необхідність визначення застави у 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024, а саме 1 059 800 грн.

Зважаючи на викладене, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_7 , раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується по місцю несення служби.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до третьої статті 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК)

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

На думку слідчого судді вчинення організованою групою або з корисливих мотивів злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, наслідком якого є ухилення осіб від виконання обов`язку захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України в період дії воєнного стану, слід кваліфікувати як виключний випадок, коли застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, з урахуванням того, що сума отриманої неправомірної вигоди за незаконне переправлення осіб через державний кордон України становила 10000 доларів США, слідчий суддя приходить до висновку, що фінансовий стан підозрюваного також слугує підставою для визначення виключного розміру застави, яка буде забезпечувати виконання ним покладених на нього обов`язків.

З огляду на вищевикладене, оскільки застава вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу в розмірі, що перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 23 липня 2024 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 23 липня 2024 року.

Визначити ОСОБА_7 , заставу в розмірі 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 1 059 800 (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 , будуть покладені наступні обов`язки:

- у разі потреби прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Якщо ОСОБА_7 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_7 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя