Справа № 152/541/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шаргород кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 24 березня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого мешканця АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. Обвинувачений ОСОБА_3 24 березня 2024 року близько 11-00 год, під час дії воєнного стану на території України (введеного з 24 лютого 2022 року па підставі указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного етану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, востаннє продовженого до 13 травня 2024 року на підставі указу Президента України від 5 лютого 2024 року № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 6 лютого 2024 року № 3564- ІХ), маючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, проник на огороджену кам`яним парканом територію домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, підбурюваний жагою до легкої наживи, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав дві профільні прямокутні сталеві труби розмірами 40x20x2 мм, довжиною по 6 метрів кожна, що розміщувались поблизу зовнішньої стіни житлового будинку та належать ОСОБА_5 , після чого покинув місце вчинення злочину, а викраденим розпорядився на власний розсуд. Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи ринкова вартість викрадених двох штук сталевих, профільних, прямокутних труб розмірами 40x20x2 мм, довжиною по 6 метрів, становить 883,80 грн.

2. Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 883,80 грн.

ІІ. Позиція прокурора.

3. Прокурор в судовому засіданні просила врахувати повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття та відсутність обставин, які б обтяжували покарання. Тому, на думку прокурора, обвинуваченому слід призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією частини четвертої статті 185 КК України, при цьому, на підставі статті 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 2 роки.

ІІІ. Позиція обвинуваченого.

4. Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вищенаведених обставинах. Суду показав, що 24 березня 2024 року близько 11-00 год він проник на огороджену кам`яним парканом територію домогосподарства ОСОБА_5 та дійсно викрав дві профільні прямокутні сталеві труби. В подальшому ці труби обвинувачений мав намір здати в пункт прийому металу. У скоєному щиро розкаявся та попросив вибачення у потерпілої.

ІV. Позиція потерпілої.

5. Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо міри покарання обвинуваченому підтримує думку прокурора.

V. Оцінка Суду.

6. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України Суд, вважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечували всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

7. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною четвертою статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

VІ. Призначення покарання.

8. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України, Суд визнає щире каяття.

8.1. При цьому, Судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

9. Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.

10. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:

10.1. класифікацію кримінального правопорушення, яке згідно із статтею 12 КК України відноситься до тяжкого злочину;

10.2. враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення, зокрема форму вини у виді прямого умислу, корисливий мотив, таємний спосіб, вчинення злочину з проникненням у сховище та в умовах воєнного стану;

10.3. особу винного: його вік 44 роки; матеріальний стан не працює; сімейний стан не одружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має; стан здоров`я нормальний, відсутні протипоказання для працевлаштування; раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість погашена; задовільно характеризується за місцем проживання;

10.4. наявність однієї обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке;

10.5. відсутність вимог потерпілої про призначення суворого покарання;

10.6. те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК України).

11. У зв`язку із чим, Суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

12. В правовідносинах, що розглядаються, Суд враховує і позицію сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК України.

13. При цьому Суд не бере до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, згідно з якою без позбавлення або обмеження волі на певний строк виправлення обвинуваченого не можливе. З тексту доповіді видно, що такий висновок органу пробації ґрунтується на інформації про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності в минулому та відбування ним покарання у місцях позбавлення волі. Разом з тим, Суд звертає увагу на те, що станом на час ухвалення цього вироку судимість у обвинуваченого погашена, а тому, на думку Суду, обвинуваченому можливо надати ще один шанс виправитись. Наведене буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим правопорушенням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

14. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, Суд вважає, що необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 76 КК, а також додатковий обов`язок, передбачений пунктом 4 частини третьої статті 76 КК України.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

15. Цивільний позов по справі не заявлявся.

16. Долю речових доказів по кримінальному провадженню слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

17. Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз в розмірі 757,28 грн слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

18. Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, Суд не вбачає.

З цих підстав,

керуючись статтями 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

2. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення.

3. Відповідно до частини першої та третьої статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_3 :

3.1. періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3.3. виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

4. Початок іспитового строку ОСОБА_3 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

5. Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

6. Речові докази: дві профільні прямокутні сталеві труби розмірами 40x20x2 мм, довжиною по 6 метрів кожна повернути потерпілій ОСОБА_5 .

7. Стягнути з ОСОБА_3 757 (сімсот п`ятдесят сім) грн 28 коп. процесуальних витрат на користь держави за проведення експертиз.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнане судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію повного тексту вироку негайно після проголошення його резолютивної частини вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА