Провадження № 1-кс/932/414/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0004447 від 13.11.2023, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване наступним.

Так, у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0004447 від 13.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.11.2023 до СВ ДРУП надійшла заява від ОСОБА_5 , стосовно того що 10.10.2023 на вул. Донецьке шосе на неї було скоєно наїзд невстановленим автомобілем під керуванням невстановленого водія. Внаслідок наїзду ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження.

13.11.2023 відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004447 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст.286 КК України.

Під час проведення досудового розслідування проведено оперативно-розшукові заходи - камерами ситуаційного відеоспостереження «Безпечне місто» зафіксовано подію вказаної ДТП, відповідно до фрагменту відеозапису від 10.10.2023 дана пригода сталась за участю автомобіля марки «MITSUBISHI GRANDIS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , фіолетового кольору, водій якого разом з вищевказаним транспортним засобом зник з місця пригоди.

Вказаний автомобіль належить ОСОБА_6 , мешкає: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 08.11.2022.

06.02.2024 року була винесена постанова про внесення інформації до ІП «Гарпун» ІП НПУ в Дніпропетровській області про розшук автомобіля «MITSUBISHI GRANDIS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , фіолетового

кольору, номер кузова НОМЕР_3 .

08.02.2024 автомобіль «MITSUBISHI GRANDIS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , фіолетового кольору, номер кузова НОМЕР_3 було виявлено та зупинено співробітниками Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області та оглянуто слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ ДРУП ГУНІ в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , під час огляду складено протокол огляду транспортного засобу від 08.02.2024, яким вилучено автомобіль «MITSUBISHI GRANDIS» реєстраційний номер НОМЕР_4 , фіолетового кольору, номер кузова НОМЕР_3 та розміщено на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Дніпропетровській області за адресою м. Дніпро, вул. Дніпросталевська 22-К.

В ході огляду транспортного засобу «MITSUBISHI GRANDIS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , фіолетового кольору, номер кузова НОМЕР_3 було виявлено пошкодження, вм`ятина на капота, пошкодження лако-фарбового покриття на кришці капота. Автомобіль було визнано речовим доказом.

Виходячи з вищевикладеного, сторона обвинувачення просить накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки MITSUBISHI, модель GRANDIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , фіолетового кольору, номер кузова НОМЕР_3 , власник ОСОБА_6 , із забороною відчуження, розпорядження та користування.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. На задоволенні клопотання наполягає.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій заперечував проти задоволення клопотання. Просив передати автомобіль у користування.

Вважаю можливим розглянути клопотання у відсутність слідчого та власника майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0004447 від 13.11.2023 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Встановлено, що 10.10.2023 на вул. Донецьке шосе в м. Дніпро, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «MITSUBISHI GRANDIS» реєстраційний номер НОМЕР_4 , фіолетового кольору, номер кузова НОМЕР_3 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 . Внаслідок наїзду ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході огляду місця події слідчим вилучено оглянуто та вилучено транспортний засіб автомобіль марки MITSUBISHI, модель GRANDIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , фіолетового кольору, номер кузова НОМЕР_3 , власник ОСОБА_6 .

Постановою слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 13.11.2023, автомобіль визнано речовим доказом.

Сторона обвинувачення ставить питання про накладення арешту на вказаний транспортний засіб, із встановленням заборон відчуження, розпорядження та користування.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п.п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п.п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Вирішуючи питання про накладення арешту на автомобіль марки MITSUBISHI, модель GRANDIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , фіолетового кольору, номер кузова НОМЕР_3 , виходжу з того, що цей транспортний засіб має істотне значення для досудового розслідування, оскільки є речовим доказом, може містити на собі відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Отже, приймаючи до уваги, що вилучений транспортний засіб відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, є підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту. Тому слідчий суддя доходить висновку про накладення арешту на транспортний засіб марки MITSUBISHI, модель GRANDIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , фіолетового кольору, номер кузова НОМЕР_3 , власник ОСОБА_6 .

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відтак, обмеження користування майном можливе тоді, коли існують ризики того, що власник майна може змінити, приховати, спотворити або знищити речові докази.

В ході розгляду клопотання не встановлено, що власник майна має намір змінити, приховати чи пошкодити речовий доказ, тому є можливість передати автомобіль у користування без шкоди для кримінального провадження.

З урахуванням вищезазначеного, приходжу до висновку про накладення арешту на вилучене майно із забороною відчуження та розпорядження. Тому клопотання сторони обвинувачення належить задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0004447 від 13.11.2023, про арешт майна, задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль MITSUBISHI, модель GRANDIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , фіолетового кольору, номер кузова НОМЕР_3 , власник ОСОБА_6 , із забороною відчуження та розпорядження.

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ