Справа 556/864/24
Номер провадження 1-кп/556/151/2024
У Х В А Л А

Іменем України

01.04.2024 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Володимирець клопотання прокурора Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000560 від 13.10.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, в порядку п.1-1 ч.2, п.3-1ч.1 ст.284 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2024 року з Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури до Володимирецького районного суду Рівненської області надійшло клопотання про закриття кримінального провадження №0000560 від 13.10.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, в порядку п.1-1 ч.2, п.3-1ч.1 ст.284 КПК України та вирішити долю речових доказів.

Як на підстави для закриття кримінального провадження, прокурор посилається на наступні обставини.

В провадженні СВ відділення поліції №1 Вараського ВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000560 від 13.10.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.10.2016 на автодорозі у смт Рафалівка Вараського району Рівненської області в автомобілі, марки «Тойота», номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 виявлено та вилучено бурштин-сирець, вагою 1, 71941 кг., вартістю 5989,94 грн.

Відомості про дану подію були внесені до ЄРДР за №0000560 від 13.10.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.

Допитаний як свідок ОСОБА_4 повідомив, що про проходження каміння бурштину, вагою 1,71941 кг., знайденого в автомобілі, він нічого не знає.

На виконання доручення слідчого, оперативним підрозділом у ході досудового розслідування не вдалося встановити власника вищевказаного майна.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. В обґрунтування необхідності закриття кримінального провадження вказував наступне, що в ході досудового розслідування вжито вичерпних заходів із встановлення, передбачених ст.91 КПК України, обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак, за результатами проведених слідчих (розшукових) дій (у тому числі виконання оперативними підрозділами неодноразово наданих слідчим доручень в порядку ст. 40 КПК України), проведення інших процесуальних дій, не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає що клопотання необхідно задовольнити з наступних підстав.

Згідно п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Відповідно п.1-1ч.2 ст. 284 та абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п.3-1 частини першої цієї статті.

Закриття кримінального провадження з підстави передбаченої пунктом п.3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

З наведених вище норм слідує, що кримінальне провадження закривається на підставі п.3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України лише судом за клопотанням прокурора, яке він подає самостійно чи за ініціативи інших учасників кримінального провадження.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції від 08.10.2016), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ст.198 КК України (у редакції від 08.10.2016), відноситься до злочину середньої тяжкості.

Таким чином, враховуючи, що подія вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, мала місце 13.10.2016, відомості внесено до ЄРДР 13.10.2016, станом на 25.03.2024 закінчилися визначені п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення, однак особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зазначені строки не встановлено, що відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України є підставою для закриття кримінального провадження. Згідно із п. 14 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-4 ч.1 цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Враховуючи, що подія вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, мала місце 13.10.2016, відомості внесено до ЄРДР 13.10.2016, а також те, що закінчилися визначені п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення, особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зазначені строки не встановлено, що відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п.1-1 ч.2, п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Що стосується долі речових доказів у даному кримінальному провадженні, то судом встановлено наступне.

Згідно постанови про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 20 грудня 2023 року, бурштин в сировині, масою 1,71941 кг. - визнано речовим доказом.

Вказане каміння, яке являється бурштином є предметом кримінального правопорушення та визнане відповідно до ст. 98 КПК України, в ході досудового розслідування, речовим доказом.

Враховуючи, що каміння бурштину-сирцю є майном, щодо якого встановлено особливий порядок обігу, а власників даного майна, в ході досудового розслідування, не встановлено, а тому до даного речового доказу слід застосувати спеціальну конфіскацію, відповіно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

В ході досудового розслідування встановити власників вилученого каміння бурштину-сирцю, не вдалося.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п.1 ч.9 ст.100 КПК України, Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Відповідно до ч.2 ст.100 КПК України, речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які вертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

На підставі вищевикладеного, а також враховуючи, що каміння бурштину є речовим доказом, а також, те, що в ході досудового розслідування встановити власників вилученого каміння бурштину-сирцю, не вдалося, клопотання про вирішення долі речових доказів підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 100, п.1-1ч.2, п.3-1 ч.1 ст.284 , ст. 314 КПК України, ст.ст.12, 49 КК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000560 від 13.10.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, в порядку п.1-1 ч.2, п.3-1ч.1 ст.284 КПК України, задовольнити.

Закрити кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000560 від 13.10.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, в порядку п.1-1 ч.2, п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за цей злочин.

Речові докази: каміння бурштину-сирцю, масою 1,71941 кг., яке упаковане у сейф-пакет експертної служби №3230831 та зберігається у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №1 Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області конфіскувати в дохід держави, відповідно до положень п.1 ч. 9 ст. 100 КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 7 діб з моменту проголошення через районний суд.

Суддя: ОСОБА_1