Справа № 481/1066/24
Провадж.№ 1-кс/481/395/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2024 року Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлодар, республіки Казахстан, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2024 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313 від 20.06.2024 року.

Клопотання обґрунтоване тим що, 20.06.2024 близько 12:40 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю матір`ю - ОСОБА_7 , будучи в стані агресії, в приміщенні кухні домоволодіння з шафи дістав вибухонебезпечний предмет округлої форми, зовні схожий на ручну гранату та в подальшому, маючи злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій із застосуванням вибухонебезпечного пристрою, вибіг з домоволодіння на вулицю та направився до загальнодоступного публічного громадського місця, а саме території пляжу, розташованого на березі річки Інгул на околиці АДРЕСА_1 .

Близько 13:00 години 20.06.2024, реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_4 прийшов на пляж (місцева назва «Бродок»), який облаштований на березі річки Інгул на околиці АДРЕСА_1 . Перебуваючи у вказаному місці, у присутності малолітніх дітей, особи похилого віку та інших осіб, які в цей момент відпочивали у вказаному місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, поводячи себе нахабно, зухвало, зневажливо ставлячись до громадського порядку та існуючих в суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, бажаючи самоутвердитися та протиставити себе іншим громадянам, ОСОБА_4 дістав із кишені свого светру вищевказаний вибухонебезпечний предмет округлої форми, зовні схожий на ручну гранату та продемонстрував його відпочивальникам, при цьому повідомив останніх, про бажання його застосувати, тим самим створив реальну небезпеку для життя і здоров`я відпочиваючих в цей момент осіб.

Відразу після цього, ОСОБА_4 діючи умисно, з хуліганських мотивів, нехтуючи правилами моралі та пристойної поведінки у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок та спокій, з мотивів явної неповаги до суспільства, наражаючи на небезпеку оточуючих, дістав з кишені вибухонебезпечний пристрій, зовні схожий на гранату, від`єднав запобіжну чеку від запалу вказаного пристрою та кинув його у напрямку водного дзеркала річки Інгул, в якому в цей момент знаходилися малолітні діти.

У результаті, на місці вибуху вищевказаного пристрою, на березі річки Інгул утворилася вирва, а металеві уламки від нього розлетілись навколо епіцентру вибуху.

Особлива зухвалість хуліганських дій ОСОБА_4 полягала в умисному грубому порушенні громадського порядку, поєднаного із застосуванням вибухонебезпечного пристрою, зовні схожого на гранату, яким створювалася реальна небезпека життю та здоров`ю громадян.

З долучених до клопотання доказів вбачається, що 20.06.2024 року відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження за №0000313 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

20.06.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 21.06.2024 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтована слідчим наявністю ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні умисного злочину проти громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень (вибухонебезпечного пристрою). У разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину - йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років. З огляду на викладене, ОСОБА_4 , усвідомлюючи можливість призначення вказаного покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім цього, так як підозрюваний офіційно не одружений, не працює та не має міцних соціальних зв`язків, характеризується негативно, дані факти свідчать про те, що ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності може безперешкодно покинути місце свого проживання. Також, підозрюваний ОСОБА_4 може протиправно впливати на свідків кримінального правопорушення, оскільки вчинив таке в громадському місці в присутності відпочиваючих осіб, в тому числі малолітніх, а також особи похилого віку. Крім того, підставою вважати цей ризик реальним є те, що підозрюваному ОСОБА_4 відоме місце проживання свідків у вказаному кримінальному провадженні, так як він є місцевим жителем, а тому останній може незаконно впливати на них, шляхом залякування чи вмовлянь з метою зміни їх показів на свою користь, останній вчинив умисний злочин, який посягає на загальноприйняті правила поведінки в суспільстві, порушує громадський порядок, свідчить про бажання самоутвердитися та протиставити себе іншим громадянам, оскільки він носив при собі вибухонебезпечний предмет, який створює реальну загрозу життя і здоров`ю оточуючих.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 з посиланням на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, а також на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, просила задовольнити клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що він вину визнає, намірів переховуватися від органів досудового розслідування та вчиняти тиск на свідків не має, оскільки усвідомлює наслідки таких дій і не бажає погіршувати своє становище, вважає, що ініційований щодо нього слідчим запобіжний захід у виді тримання під вартою, є занадто суворим.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_4 психічно хворий, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , пояснення підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 та перевіривши матеріали кримінального провадження, прихожу такого висновку.

Згідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, доведено наданими слідчим доказами кримінального провадження: витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000313 від 21.06.2024 року; рапортами чергового відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 від 20.06.2024 року; протоколом огляду місця події від 20.06.2024 року; постановою старшого слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про визнання речовим доказом та визначення місця їх перебування від 20.06.2024 року; довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 21.06.2024 року; заявою ОСОБА_7 від 20.06.2024 року; протоколом огляду місця події від 20.06.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 20.06.2023 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.06.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.06.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20.06.2024 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 21.06.2024 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 21.06.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.06.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 21.06.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 21.06.2024 року.

При цьому, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Відсутність міцних соціальних зв`язків, вказує на наявність ризику можливого ухилення підозрюваного ОСОБА_4 від досудового розслідування та суду, оскільки покарання за злочин у вчиненні якого він підозрюється, за ч.4 ст.296 КК України передбачає позбавлення волі на строк до семи років.

Крім того, ОСОБА_4 відоме місце проживання свідків, у вказаному кримінальному провадженні, так як він є місцевим жителем, що також може спричинити ризик їх подальшого спілкування, у ході якого ОСОБА_4 , з метою уникнення відповідальності, може впливати на них. Наявність в матеріалах кримінального провадження протоколів їх допиту, не є остаточною інформацією для постановлення судового рішення щодо винуватості чи невинуватості особи, оскільки, виходячи з принципу безпосередності судового розгляду свідки підлягають допиту в судовому засіданні під час судового розгляду справи.

Встановлені в судовому засіданні факти та обставини приводять до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховатися від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, суд приходе висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його майновий стан та стан здоров`я.

Так ОСОБА_4 не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до пункту 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Враховуючи зазначене саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на стійке переконання слідчого судді, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам наявним та доведеним під час розгляду клопотання.

Інші, менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, тому посилання захисника та підозрюваного та таке застосування підлягає відхиленню.

Слідчий суддя, відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, вважає безпідставним визначення розміру застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із погрозою застосування насильства. Оскільки особлива зухвалість хуліганських дій полягала в умисному грубому порушенні громадського порядку, поєднаного із застосуванням вибухонебезпечного пристрою, зовні схожого на гранату, яким створювалася реальна небезпека життю та здоров`ю громадян.

Керуючись ст.176-178, 183,194, 196, 197, 205, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, починаючи з моменту його затримання, тобто з 20 червня 2024 року 17:20 до 18 серпня 2024 року 17:20 включно, з утриманням його в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_4 і надати для виконання начальнику ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області та прокурору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали - шістдесят днів.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.376 КПК України повний текст ухвали проголошений о 16:50 год. 24.06.2024 р. в залі судових засідань в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1