Справа № 304/188/24 Провадження № 1-кс/304/133/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за №0000169 від 25 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна,

У С Т А Н О В И В :

слідчий у провадженні ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000169 від 25 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_5 , а саме грошові кошти в сумі 17 028 грн; дві банкноти номіналом по 100 доларів США з номерами КВ66303364Р та PF98882670F; шістдесят вісім імітаційних банкнот номіналом по 100 (сто) доларів США з ідентичним номером КВ14859854; мобільні телефони марки «iPhone 12 Pro Max», марки «Readmi» моделі 21061119DG, марки «XIAOMI» та чотири сім-картки різних операторів, а також чотири аркуші паперу з нотатками; транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Caddy», р/н НОМЕР_1 , білого кольору, та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; транспортний засіб марки «Opel» моделі «Vivaro», р/н НОМЕР_3 , білого кольору, що на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_4 , а також вказане свідоцтво, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном. Клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження, в ході якого встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 маючи умисел на незаконне переправлення громадян України через державний кордон, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, під час дії воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, з прямим умислом та з корисливих мотивів, організував незаконне переправлення громадян України через Державний кордон України шляхом надання вказівок щодо перетину кордону та шляхом перевезення таких на автомобілі в с. Дяково Берегівського району Закарпатської області. Так слідчий вказує, що 23 грудня 2023 року ОСОБА_5 , при розмові із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив останнього про можливість організації виїзду такого за кордон поза межами пунктів пропуску за 3 500 доларів США, а також у невстановлені органом досудового розслідування місці та часі домовився з ОСОБА_8 про допомогу у незаконному переправленні осіб через державний кордон поза межами пунктів пропуску шляхом надання засобів, за що той отримає винагороду. 26 грудня 2023 року за заявою ОСОБА_9 прокурором залучено останнього до конфіденційного співробітництва, однак 29 грудня 2023 року ОСОБА_5 повідомив його про необхідність залучення ще когось, оскільки займатися переправленням однієї особи йому не вигідно. 10 січня 2024 року, як вказує слідчий, прокурором залучено ще одну особу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а 16 січня ОСОБА_5 попередньо домовився з вказаними громадянами щодо організації їх незаконного переправлення 17 січня 2024 року за грошову винагороду у розмірі по 3 500 доларів США з кожної особи, та з цією метою керував їх діями та діями спільника ОСОБА_8 , вичікуючи слушний час для їх незаконного переправлення. Так, 17 січня 2024 року о 05.50 год на вулиці Миру у місті Виноградів забрав вказаних осіб до автомобіля марки «Опель Віваро», р/н НОМЕР_3 , та відвіз їх на залізничний вокзал, де отримав розрахунок у сумі 7 000 доларів США, після чого надав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 чіткі вказівки з приводу їх дій на поїзді сполученням Дяково Солотвино доїхати до села Королево, де їх зустріне ОСОБА_8 та доставить до кордону, а у разі їх виявлення прикордонним нарядом нічого не говорити про них з ОСОБА_8 . Одночасно ОСОБА_5 поїхав вслід за поїздом до станції села Королево, де впевнившись, що все йде за планом, направився до м. Виноградів, однак на блокпосту «Теково» був затриманий працівниками поліції. ОСОБА_8 у свою чергу, знаходячись за вказівкою ОСОБА_5 у селі Королево Берегівського району, зустрів на залізничному вокзалі ОСОБА_9 і ОСОБА_10 та на автомобілі марки «Мерседес Бенц», р/н НОМЕР_5 , попрямував до лінії державного кодону у селі Дяково, однак о 07.33 год 17 січня 2024 року був викритий та затриманий працівниками поліції. Слідчий зазначає, що того ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. В ході затримання ОСОБА_5 під час обшуку у його особистій сумці виявлено грошові кошти у сумі 17 028 грн, два мобільні телефони марки «iPhone 12 Pro Max», марки «Readmi» моделі 21061119DG, чотири сім-картки різних операторів, а також чотири аркуші паперу з нотатками. Крім цього слідчий вказує, що в ході проведення огляду автомобіля марки «Опель Віваро», р/н НОМЕР_3 , було виявлено свідоцтво про реєстрацію такого на прізвище ОСОБА_4 , після чого вказаний транспортний засіб поміщено на майданчик тимчасового тримання відділення поліції № 1. Також в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 виявлено мобільний телефон марки «XIAOMI». Крім цього в ході обшуку автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Caddy», р/н НОМЕР_1 , білого кольору, та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на прізвище ОСОБА_5 , а також грошові кошти дві банкноти номіналом по 100 доларів США з номерами КВ66303364Р та PF98882670F та 68 імітаційних банкнот номіналом по 100 (сто) доларів США з ідентичним номером КВ14859854; все вказане майно було вилучено, в тому числі й транспортний засіб зі свідоцтвом про його реєстрацію. Посилаючись на норми кримінального процесуального закону, які визначають питання накладення арешту на майно, слідчий зазначає, що у органу досудового розслідування існує необхідність у накладенні арешту на зазначене у клопотанні майно, задля його збереження як речового доказу у даному кримінальному провадженні, а тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор у провадженні ОСОБА_3 підтримав клопотання у повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на те, що зазначене у клопотанні майно є не тільки речовим доказом у даному кримінальному провадженні, але й може за наслідками розгляду обвинувачення бути об`єктом спеціальної конфіскації. Просив долучити до клопотання додаткові документи.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні спростовував позицію прокурора про те, що з вилученим майном необхідно провести слідчі дії та вважав, що протягом часу перебування таких у розпорядженні органу досудового розслідування для цього було достатньо часу. Звертав увагу слідчого судді на те, що автомобіль марки «Опель» взагалі належить іншій особі, не причетній до кримінального провадження, при цьому при його допомозі особу лише було доставлено до вокзалу, а автомобіль марки «Кадді» лише було припарковано на узбіччі. Вважав достатнім накласти арешт на вказані транспортні засоби лише в частині розпорядження та повернути такі власникам, а з приводу арешту решти майна не заперечив. Посилання прокурора на можливість застосування відносно майна спеціальної конфіскації вважав неспроможним, оскільки клопотання такою підставою накладення арешту обґрунтовано не було.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, вказуючи на те, що на автомобілі марки «Фольксваген» їхав на роботу, а у автомобілі марки «Опель» взагалі нічого не знайшли, цей транспортний засіб належить іншій особі.

Присутня у судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 просила повернути належний їй транспортний засіб марки «Опель Віваро», оскільки передала такий ОСОБА_5 виключно для ремонту та подальшої обкатки.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників розгляду, вивчивши надані ініціатором клопотання матеріали, дослідивши додатково подані слідчому судді документи, зваживши доводи викладені у клопотанні, прийшов до такого висновку.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

На підставі матеріалів клопотання встановлено, що органом досудового розслідування слідчим відділенням відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з 25 жовтня 2023 року здійснюється досудове розслідування за фактом незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені організованою групою. Так 25 жовтня 2023 року до окружної прокуратури надійшли матеріали про те, що громадянин ОСОБА_11 у період воєнного стану, з корисливих мотивів, організував схему незаконного переправлення через Державний кордон України осіб призовного віку, яким обмежено можливість виїзду за межі України (а. к. 5, 19, 20).

За вказаним фактом 25 жовтня 2023 року розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000169 (а. к. 5).

Сімнадцятого січня 2024 року за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення у порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України (а. к. 37, 38-41).

З наявного у матеріалах клопотання протоколу огляду місця події від 17 січня 2024 року видно, що органом досудового розслідування було оглянуто транспортний засіб марки «Opel Vivaro», р/н НОМЕР_3 , який знаходиться на узбіччі дороги між населеними пунктами Виноградів Теково у напрямку м. Виноградів, за наслідками якого вилучено вказаний транспортний засіб і Свідоцтва про реєстрацію такого транспортного засобу НОМЕР_4 (а. к. 21-24).

Окрім цього за протоколами обшуку від 17 січня 2024 року задокументовано обшук у квартирі АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено мобільний телефон марки «XIAOMI» (а. к. 25-29), а також у автомобілі марки «Volkswagen Caddy», р/н НОМЕР_1 , який знаходився на подвір`ї біля будинку № 7 по вулиці Миру у м. Виноградів, з якого вилучено Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на прізвище ОСОБА_5 , та грошові кошти дві банкноти номіналом по 100 доларів США з номерами КВ66303364Р та PF98882670F та 68 імітаційних банкнот номіналом по 100 (сто) доларів США з ідентичним номером КВ14859854 (а. к. 30-34). Все виявлене майно було вилучено, в том числі транспортний засіб, який поміщено на спеціальний майданчик відділення поліції № 1 Берегівського РУП (а. к. 35).

Постановою старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_12 від 18 січня 2024 року вилучені грошові кошти, мобільні телефони, а також транспортні засоби із свідоцтвами про реєстрацію таких визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000169.

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України видно, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Прокурором доведено, що вилучене майно, має значення речового доказу у кримінальному проваджені № 0000169 та відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Поряд з цим слідчий суддя додатково враховує, що арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.

В ході розгляду клопотання не доведено та не встановлено обставин, які б давали слідчому судді підстави вважати, що на даний час необхідності у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з підстав збереження речових доказів немає, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке обмеження для виконання завдань кримінального провадження, а також завдань арешту майна, визначених в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

На думку слідчого судді, таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи, є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

У той же час під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що власником транспортного засобу марки «Opel» моделі «Vivaro», р/н НОМЕР_3 , білого кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_6 , є ОСОБА_4 , мешканка АДРЕСА_3 , що стверджується долученою прокурором у судовому засіданні копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

Власність є одним із найголовніших об`єктів кримінально-правової охорони. Її соціальне значення відображено у ст. 1 КК України, де зазначено найважливіші цінності, правова охорони яких становить завдання закону про кримінальну відповідальність.

Частиною 5 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Нормами частини 4 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Відтак слідчий суддя вважає обґрунтованим застосувати заборону розпорядження майном транспортним засобом марки «Opel» моделі «Vivaro», р/н НОМЕР_3 , та свідоцтвом про реєстрацію такого, зважаючи на встановлені ризики знищення, приховування, псування майна, яке є речовим доказом, що у свою чергу не позбавляє власника ОСОБА_4 можливості користуватися таким.

Слідчий суддя звертає увагу, що накладення арешту на майно в частині розпорядження таким не є припиненням або позбавленням права власності на нього. Такий захід є лише тимчасовим обмеженням права власності, тобто не забороняє користування, не припиняє права власності на нього.

Керуючись ст. 36, 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000169 від 25 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на належне ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , майно, а саме грошові кошти в сумі 17 028 (сімнадцять тисяч двадцять вісім) грн; 2 (дві) банкноти номіналом по 100 (сто) доларів США з номерами КВ66303364Р та PF98882670F; 68 (шістдесят вісім) імітаційних банкнот номіналом по 100 (сто) доларів США з ідентичним номером КВ14859854; мобільні телефони марки «iPhone 12 Pro Max», марки «Readmi» моделі 21061119DG, марки «XIAOMI» та чотири сім-картки різних операторів, а також чотири аркуші паперу з нотатками; транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Caddy», р/н НОМЕР_1 , білого кольору, та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , шляхом заборони користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Opel» моделі «Vivaro», р/н НОМЕР_3 , білого кольору, що на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_3 , а також Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , заборонивши розпоряджатися вказаним майном.

У задоволенні вимог решти клопотання відмовити.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно із ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1