Справа № 541/1356/24
Провадження № 1-кс/541/429/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 14.04.2024 року до ЄРДР за № 0000116 клопотання дізнавача СД Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 15.04.2024 року про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , якого відповідно наказу ГУНП в Полтавській області віл 03.04.2024р. відряджено до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, а саме, просив накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власниками наступним майном: ніж з дерев`яним руків`ям довжиною близько 12 см. та лезом довжиною 11.5 см., який поміщено до картонового ящика; аплікатор зі змивами РБК який поміщено до паперового конверту; ніж з дерев`яним руків`ям довжиною близько 12 см. та лезом довжиною 9.5 см., який поміщено до картонної коробки; аплікатор зі змивами РБК який поміщено до паперового конверту; виріз тканини зі слідами РБК з простирадла, який поміщено до паперового конверту, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Дізнавач ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 до початку судового засідання подали заяву про розгляд клопотання за їх відсутністю, клопотання підтримали та просили задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, не заперечувала проти його задоволення.

Вивчивши клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 13.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.04.2024 близько 22:50 год., військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки, наніс тілесні ушкодження своїй співмешканці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3

14.04.2024 у ході проведення огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_5 у приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено:

Кімната №1: 1) ніж з дерев`яним руків`ям довжиною близько 12 см. та лезом довжиною 11.5 см., який поміщено до картонового ящика; 2) аплікатор зі змивами РБК який поміщено до паперового конверту;

Кімната №2: 1)ніж з дерев`яним руків`ям довжиною близько 12 см. та лезом довжиною 9.5 см., який поміщено до картонної коробки;

Кімната №3: 1)аплікатор зі змивами РБК який поміщено до паперового конверту;

Кімната №4: 1)Виріз тканини зі слідами РБК з простирадла, який поміщено до паперового конверту.

Постановою дізнавача СД Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 15.04.2024 вилучені об`єкти визнано речовими доказами та визначено їх місце зберігання в кімнаті зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

Як зазначено дізнавачем, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду майно, вказані об`єкти мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч. 1, 2 ст. 40-1 КП України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Також, дізнавач уповноважений: проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки дізнавачем доведено, що є ознаки вчинення кримінального правопорушення та вилучені 14.04.2024 під час огляду місця події речі можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також несе у собі відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, відповідають критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України та були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою збереження речового доказу, вважаю за необхідне клопотання задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту в кримінальному провадженні №0000116 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасове вилучено 14 квітня 2024 майно, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власником, а саме: ніж з дерев`яним руків`ям довжиною близько 12 см. та лезом довжиною 11.5 см., який поміщено до картонового ящика; аплікатор зі змивами РБК який поміщено до паперового конверту; ніж з дерев`яним руків`ям довжиною близько 12 см. та лезом довжиною 9.5 см., який поміщено до картонної коробки; аплікатор зі змивами РБК який поміщено до паперового конверту; виріз тканини зі слідами РБК з простирадла, який поміщено до паперового конверту, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1