ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/3429/21
Єдиний унікальний номер справи: 654/3429/21 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/226/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: про умовно - дострокове звільнення
від відбування покарання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі прокурора: ОСОБА_6

засудженого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2021 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсон, засудженого вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 09 лютого 2017 року за ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2021 року засудженого ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 09.02.2017 року.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 відбув понад 2/3 частини строку призначеного покарання. Характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочувався 5 разів, характеризується позитивно, не працевлаштований у зв`язку із хворобою. Протягом усього часу відбування покарання засуджений неухильно дотримувався усіх вимог режиму відбування покарання та виконував всі покладені на нього обов`язки, а також проявляв старанність в роботі.

З урахуванням цих відомостей суд дійшов висновку, що своєю зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження та неправильного застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_7 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання.

Стверджує, що суд фактично не врахував, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину з корисливих мотивів, раніше неодноразово судимий ( має 4 судимостей) в т.ч. за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив та знов вчинив умисний тяжкий корисливий злочин.

Наявність 5 заохочень у ОСОБА_7 не може впливати суттєво на висновок про його виправлення, оскільки відповідно до ст. 107 КВК дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.

Заохочення у виді подяк за виконання засудженим покладених обов`язків та додержання правил поведінки застосовані в період 2021 року.

Висновок суду про те, що ОСОБА_7 довів своє виправлення є передчасним та викликає сумніви. При прийнятті рішення не враховано поведінку засудженого за весь період відбування покарання , оскільки факт виправлення ґрунтується на поведінці незадовго до розгляду судом матеріалів про його умовно- дострокове звільнення.

Відомості , що стосуються особи ОСОБА_7 за весь період відбування покарання свідчать про його підвищену суспільну небезпечність, небажання стати на шлях виправлення і перевиховання, а в матеріалах справи відсутні переконливі дані, які б підтверджували що понесене ним покарання досягло мети , передбаченої ст. 50 КК.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.

Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_7 заперечив проти задоволення апеляційних вимог прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження і безпосередньо дослідивши відомості про особу засудженого та його поведінку під час відбування покарання, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою й ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Відповідно до ст. 6 КВК України - виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення слід враховувати не тільки поведінку засудженого під час відбування покарання, а і сукупність даних, що характеризують його особу в цілому, а також характер та тяжкість злочинів, вчинених засудженим.

Проаналізувавши дані про поведінку ОСОБА_7 за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують особу засудженого в цілому, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 4 років позбавлення волі, призначене вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 09.02.2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.06.2018 року було скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 09.02.2017 року та направлено засудженого для відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі, що свідчить про неготовність ОСОБА_7 до самокерованої правослухняної поведінки.

Початок строку відбування покарання обраховано з 04.03.2019 року, кінець строку 04.03.2023 року.

ДУ « Голопристанська виправна колонія № 7 » 29.11.2021 року звернулася до суду із поданням про умовно- дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання.

Зі змісту характеристики та подання видно, що покарання в ДУ « Голопристанська виправна колонія № 7 » ОСОБА_7 відбуває з 05.08.2021 року , де до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався, не був працевлаштований у зв`язку із хворобою.

Під час перебування у попередніх місцях позбавлення волі заохочувався 5 разів .

Із матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що вказує на його схильність до скоєння кримінально-караних діянь.

Відбуття певної частини покарання, наявність невеликої кількості заохочень за дотримання засудженим правил поведінки, факт нетривалого працевлаштування засудженого самі по собі не можуть бути визнані достатніми підставами для застосування заохочувальної норми, визначеної ст. 81 КК України.

Ці відомості підлягають врахуванню у сукупності із даними, що характеризують особу засудженого в цілому, а також даними, що характеризують суспільну небезпечність скоєних засудженим кримінальних правопорушень та їх тяжкість.

Дотримання правил поведінки, безпеки праці, недопущення порушення правил внутрішнього трудового розпорядку є обов`язком засудженого, мірою його необхідної поведінки, і ці обставини не доводять виправлення засудженого.

Відсутність у засудженого дисциплінарних стягнень само по собі не підтверджує виправлення засудженого, а саме те, що процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Наведені обставини фактично не були враховані судом, що перешкодило суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Відомості про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують особу засудженого в цілому спростовують висновки суду про те, що процес виправлення засудженого ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.

Умовно-дострокове звільнення засудженого застосовується лише у разі доведення його виправлення, тобто досягнення мети покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме вимоги ст. 81 КК України.

Висновки суду про те, що засуджений довів своє виправлення не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому ухвала від 28 грудня 2021 року підлягає скасуванню на підставі п. 4, 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, із постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання .

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 404, 407, 409, 419, 376 ч. 2 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Скасувати ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 28 грудня 2021 року про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника ДУ«Голопристанська виправна колонія (№7)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання призначеного вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 09 лютого 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4