Житомирський апеляційний суд
Справа №274/1161/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/453/24
Категорія ст.81 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 лютого 2024 року, якою відмовлено у задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого, оскільки ОСОБА_6 своєю поведінкою довів, що тільки стає на шлях виправлення, а до кінця строку відбуття покарання залишається ще досить тривалий проміжок часу.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , як вбачається з її змісту, просить скасувати ухвалу суду та задовольнити заяву щодо його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Вважає, що ухвала суду є незаконною, оскільки суд не врахував, що за час відбування покарання він постійно працює та має заохочення, режиму відбування покарання не порушував.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення у відповідності з вимогами ст. 81 КК України та ст.ст. 537, 539 КПК України, з достатньою повнотою з`ясувавши, чи довів засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення та чи відбув він у встановленому законом порядку необхідний строк покарання.

Так, ОСОБА_6 засуджений 22.12.2015 року вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч. 1 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.05.2018 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст.115, ч.3 ст.357, ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі, зараховано час тримання під вартою з 14.12.2015 по 20.06.2017, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 27.11.2018 вирок від 30.05.2018 року змінено та зараховано ОСОБА_6 час тримання під вартою з 14.12.2015 року по 27.11.2018 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, в решті без змін.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.09.2020 року, вирок від 30.05.2018 року приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, ОСОБА_6 вважається засудженим за ч.1 ст.115, ч.3 ст. 357, ч.1 ст.309, ч.4 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі, в решті без змін.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2023, згідно ст. 82 КК України, невідбуту частину строку покарання замінено на 3 роки 10 місяців 30 днів обмеження волі. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.03.2023 зараховано час слідування до виправного центру з 02.02.2023 по 01.03.2023 з розрахунку 1 день позбавлення волі за 2 дні обмеження волі.

Початок строку: 14.12.2015 (для позбавлення волі).

Початок строку: 01.03.2023 (для обмеження волі).

Кінець строку: 08.12.2026.

Згідно характеризуючих даних засуджений ОСОБА_6 з 22.12.2015 року утримувався в ДУ "Чернігівський слідчий ізолятор", за час утримання порушень вимог режиму тримання не допускав, не заохочувався. З 07.02.2019 відбував покарання в ДУ "Райківська виправна колонія (№73)". За час покарання характеризувався позитивно, однак допустив два порушення вимог режиму тримання, за що було накладено одне дисциплінарне стягнення. Десять разів заохочувався. З 01.03.2023 року відбуває покарання в державній установі «Бердичівський виправний центр (№ 108)». За час відбування покарання характеризується позитивно. Працевлаштований робітником виробничої майстерні, до праці ставиться добре. До робіт з благоустрою виправного центру ставиться добре. Двічі заохочувався адміністрацією установи. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу "Духовне відродження". На профілактичних обліках не перебуває. За час відбування покарання в ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)» не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. Вину в скоєному злочині не визнав та має заборгованість за цивільним позовом.

Колегія суддів, з врахуванням цих даних про особу засудженого ОСОБА_6 погоджується з висновком суду першої інстанції, що засуджений своєю поведінкою довів, що тільки стає на шлях виправлення, однак враховуючи, що до кінця строку відбуття покарання залишається ще досить тривалий проміжок часу, зважаючи на тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, попередні судимості, застосування щодо нього пільги, передбаченої ст. 82 КК України, не тривалий час відбування покарання у виправному центрі, переконливих даних, які б свідчили, що він вже виправився, а не пристосувався та відкоригував свою поведінку перед датою настання часу для застосування пільги, не має, а тому підстав для його умовно-дострокового не вбачається.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 лютого 2024 року, якою відмовлено у задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: