Справа № 214/4795/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000799 від 21.04.2024 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.05.2024 у провадження судді надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000799 від 21.04.2024, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України.

Так, відповідно до зазначеного обвинувального акту, 21.04.2024 о 10:30 годин по сухому асфальтному покриттю вул. Івана Авраменко з боку вул. Павла Глазового в напрямку вул. Космонавтів в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, рухався велосипед «Leaderfox», під керування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За напрямком руху велосипедиста ОСОБА_4 розташований не регульований пішохідний перехід, який був позначений дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України.

У цей же час, на вищевказаний нерегульований пішохідний перехід, вийшла пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та почала перетинати проїзну частину вказаної дороги, з права на ліво відносно напрямку руху велосипеду.

В ході подальшого руху ОСОБА_4 , діючи з кримінальною протиправною недбалістю, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебула пішохід ОСОБА_5 , не зменшив швидкість, та не зупинився, щоб дати дорогу вищевказаному пішоходу, таким чином порушив вимоги п. п. 1.5, 2.3 б), 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, згідно з якими:

- 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»;

- 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»;

- 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.»

В наслідок порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, велосипедист ОСОБА_4 керуючи велосипедом «Leaderfox», допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка отримала тілесні ушкодження, у вигляді: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма: перелом основи черепа, забій головного мозку І ст., перелом кісток носу, забійна рана обличчя; закритий перелом лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням, які згідно висновку експерта № 917 від 24.05.2024 року за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. П.2.1.3. «а» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995.

Між порушенням ОСОБА_4 п. 18.1 Правил дорожнього руху України та наслідками спричинення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень є прямий причинний зв`язок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 291 КК України за ознаками порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, якщо це спричинило інші тяжкі наслідки.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою та закрити кримінальне провадження.

Потерпілою надано клопотання, в якій вона не заперечує про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі ст. 46 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням та розписку про відшкодування обвинуваченим шкоди.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження.

Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Потерпіла у письмовому клопотанні не заперечувала звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, оскільки останній відшкодував завдану шкоду у повному обсязі.

За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 № 12 примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Звільнення від кримінальної відповідальності з зазначених підстав є обов`язком суду.

Таким чином, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесено до нетяжких злочинів, після вчинення якого щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодував потерпілій завдану їй шкоду,раніше не судимий (том №2 а.с. 39), на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (том №2 а.с. 37, 38), суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження закрити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 124, 174, 284, 286, 314, 369, 371 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження.

Звільнити ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000799 від 21.04.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України.

Речовий доказ:

велосипед «Leaderfox», який переданий на зберігання ОСОБА_6 відповідно до постанови від 24.05.2024 та під зберігальну розписку, залишити у останнього, дозволивши розпоряджатися ним на власний розсуд (том №2 а.с. 16, 47, 48).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1