Справа № 615/147/24
Номер провадження 1-кс/629/617/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Лозова Харківської області заяву захисника ОСОБА_4 діючого в інтересах ОСОБА_5 про відвід судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.436-2 ч.2 КК України, -

встановив:

29.04.2024 в провадження судді надійшла заява захисника ОСОБА_4 про відвід судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.436-2 ч.2 КК України, мотивуючи тим, що суддею ОСОБА_6 підготовче судове засідання по вищевказаному кримінальному провадженню було призначене на 10-00 год. 22.02.2024, після чого захисником було подано клопотання про відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату в зв`язку з хворобою обвинуваченої та клопотання, щодо узгодження зі стороною захисту наступної дати судового засідання, проігнорувавши клопотання захисника, щодо узгодження дати наступного судового засідання суддею ОСОБА_6 було відкладено підготовче судове засідання на 10-00 год. 18.03.2024, внаслідок чого захисник був позбавлений можливості прийняти участь в підготовчому судовому засіданні, оскільки приймав участь в іншому кримінальному провадженні дата якого була призначена заздалегідь, про що ним було проінформовано суд та повторно надано клопотання про узгодження з захисником наступної дати підготовчого судового засідання, в супереч цьому 18.03.2024 в підготовчому судовому засіданні винесену ухвалу, відповідно до якої визнано неповажною причину неявки захисника в підготовче судове засідання, а також застосовано до його підзахисної привід із накладенням грошового стягнення, підготовче судове засідання було відкладено на 10-00 год. 16.04.2024. Після отримання зазначеної ухвали він звернувся з заявою про: відкладення підготовчого судового засідання призначеного на 16.04.2024, в зв`язку із зайнятістю в іншому процесі; узгодженням з захисником наступної дати судового засідання; надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження; надання в електронному вигляді копії технічних записів судових засідань по справі; надання рішень якими відмовлено у задоволенні клопотань від 20.02.2024 та 15.03.2024 про узгодження зі стороною захисту дати наступного судового засідання. 21.03.2024 при ознайомленні з матеріалами справи за обвинуваченням його підзахисної була виявлена низка порушень, а саме: відсутність нумерації сторінок справи та внутрішнього опису; також в матеріалах справи міститься протокол підготовчого судового засідання від 18.03.2024, який відсутній в системі «Електронний суд». Крім того, зазначено, що з матеріалами кримінального провадження вбачається, що в підготовчому судовому засіданні приймав участь прокурор ОСОБА_7 , однак в матеріалах кримінального провадження відсутні будь які документи, які надають повноваження вищевказаному прокурору підтримувати державне обвинувачення по кримінальному провадженню за обвинувачення ОСОБА_5 за ст.436-2 ч.2 КК України. Також наголошує, що його підзахисна належним чином не повідомлялась про час та дату розгляду справи, оскільки паперової повістки, як це передбачено законом їй не надсилалось, а тільки повідомлення у додаток «Viber», однак в супереч цьому суддя ОСОБА_6 18.03.2024 визнала належним повідомлення ОСОБА_5 . В отриманні копії технічних записів судових засідань йому було відмовлено, та зазначено, що вирішення цього питання буде розглянуто у судовому засідання після з`ясування думки сторін з цього приводу. Крім того зазначає, що на неправомірні дії судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 ним подана скарга до Вищої Ради Правосуддя з вимогою притягнення до дисциплінарної відповідальності, внаслідок чого у сторони захисту наявні обґрунтовані побоювання посилення негативного ставлення судді до обвинуваченої ОСОБА_5 внаслідок особистої помсти, вищевказані обставини викликають у нього сумнів в неупередженості ОСОБА_6 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 наполягав на задоволенні заяви про відвід судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 з наведених в заяві підстав.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала, щодо задоволення заяви про відвід судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 , посилаючись не те, що заява необґрунтована та відсутні підстави для її задоволення.

Обвинувачена ОСОБА_5 про час та місце розгляду заяви була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Суддя ОСОБА_6 , якій заявлено відвід в судове засідання не з`явилася, пояснення з приводу заявленого відводу не надала, про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.

З урахуванням положень статті 81 КПК України, суд вважає можливим проводити розгляд заяви про відвід за відсутності судді, якій заявлено відвід, а також інших осіб, які приймають участь у кримінальному провадженні.

Ознайомившись із заявами про відвід судді та доданими до них доказами, заслухавши позицію учасників судового розгляду з цього приводу, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Вимога законності складу суду в конкретному судовому провадженні спрямована на забезпечення права на справедливий суд, закріпленого в статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства.

Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (частина 5 статті 9 КПК України).

У практиці Європейського суду з прав людини недодержання вимог щодо складу суду визнається порушенням положень статті 6 Конвенції щодо необхідність розгляду справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Підстави для відводу (самовідводу) судді у кримінальному провадженні визначені у статтях 75 та 76 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Також ч.1 ст.76 КПК України визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

30.01.2024 до Валківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України виготовлення, поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, разом з реєстром матеріалів досудового розслідування та розпискою підозрюваної про отримання копій вказаних документів. Справа була призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Валківського районного суду Харківської області на 10-00 год. 22.02.2024, а потім на 10-00 год. 18.03.2024, в які обвинувачена ОСОБА_5 , будучи належним чином та своєчасно повідомленою, не з`явилася, причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення судового розгляду не направила.

В судовому засіданні було встановлено та не заперечується його учасниками, що участь у справі, яка розглядається у підготовчому судовому засіданні приймав склад суду: суддя ОСОБА_6 , секретар ОСОБА_8 , прокурор ОСОБА_7 . Захисник, через зайнятість в іншому процесі, та його підзахисна були відсутні.

З урахуванням того, що підготовче судове засідання по суті не слухалось, двічі відкладалось з метою організації участі у сіх учасників справи, 18.03.2024 судом було накладено на обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошове стягнення в сумі 1514 грн. та застосовано привід до обвинуваченої в судове засідання призначене на 10-00 год. 16.04.2024.

Зі змісту поданої захисником заяви про відвід судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 , вбачається, що дана заява мотивована тим, що суддя, на його думку поводилася упереджено під час підготовчого судового засідання, допустила до участі у справі прокурора без повноважень у цій справі, застосувала до його підзахисної грошове стягнення, яке через невеликий дохід обвинуваченої на думку захисника буде непомірним, крім цього не врахувала вік обвинуваченої (72 роки) та її стан здоров`я, у зв`язку з чим сторона захисту має сумніви у неупередженості, безсторонності та об`єктивності судді, тому у сторони захисту сформувалась думка, що у судді вже заздалегідь сформована позиція щодо результатів розгляду даної справи.

Дотримання формальних процедур вимагає законодавство, а не дотримання деяких формальних процедур вимагає об`єктивна ситуація (доцільність, раціональність, домірність тощо).

У справі «Walchli v. France», заява № 35787/03, рішення від 26.07.2007, пункт 29 ЕСПЛ зазначив, «… застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства».

У рішенні ЄСПЛ у справі Де Куббера (De Cubber) від 26 жовтня 1984 року зауважено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

В рішенні від 15 липня 2005 року у справі «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Вирішальним при визнанні судді безстороннім є те, чи можуть бути об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо заангажованості певного судді.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість (безсторонність) судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості вважаю за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.

Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

При розгляді заяви про відвід судді інший суддя не є апеляційним чи дисциплінарним органом, а тому не може надавати оцінку процесуальним діям та рішенням судді на предмет дотримання ним норм законодавства, правильності чи неправильності ведення суддею судового процесу або прийнятих суддею рішень, а має лише з позиції стороннього спостерігача визначити існування обставин, які за суб`єктивним чи об`єктивним критерієм можуть викликати сумніви у його неупередженості.

Тому, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або, що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

В даному випадку заява захисника ОСОБА_4 зводиться до незгоди з процесуальними діями та рішеннями судді ОСОБА_6 під час організації проведення підготовчого судового засідання.

Однак незгода сторони захисту з процесуальними діями та рішеннями судді, в тому числі з підстав визначення легітимності участі прокурора у справі, не може бути підставою для відводу судді.

Верховний Суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді, береться до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу «a priori» не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Зокрема, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції, Законів України на засадах верховенства права.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки, незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відтак факти та доводи, викладені захисником у заяві, самі по собі не можуть бути підставою для відводу судді ОСОБА_6 .

Щодо накладення грошового стягнення за невиконання процесуальних обов`язків на обвинувачену ОСОБА_5 то суд звертає увагу, що це є правом суду, і жодним чином таке рішення не може слугувати підставою для відводу судді, між тим суд роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст.147 КПК України особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається слідчому судді, суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи захисника викладені у заяві про відвід, не містять підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що передбачені статтею 75 КПК України, а також, що є обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні та докази, що вказують на упередженість судді і прийняття рішення щодо задоволення заявленого відводу, а тому заявлений відвід судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.75,80,81,107,372 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 діючого в інтересах ОСОБА_5 про відвід судді Валківського районного суду Харківської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.436-2 ч.2 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9