Справа № 369/7205/24
Провадження № 1-кп/369/1737/24
В И Р О К

іменем України

05.06.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001127 від 13 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Веселе Веселівського району Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, працює не офіційно, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз:

- вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 08 квітня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці;

- вироком Великобілозерського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2021 року за ч. 1 ст. 309, . 4 ст. 70, ст. 72 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці;

- ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 20 листопада 2023 року на підставі ст. 81 КК України, звільнений умовно-достроково на строк 4 місяці 9 днів від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Великобілозерського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2021 року та 28 листопада 2023 року згідно з довідки про звільнення фактично звільнений від відбування покарання з ДУ «Маневицька виправна колонія № 42»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

Так, на території України введено воєнний стан Указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14.03.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 22.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, воєнний стан продовжувався, останній раз - Указом Президента № 10456 від 06.02.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб (тобто до 13.05.2024).

ОСОБА_4 , будучи раніше судимою особою вироком Веселівського районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України від 08 квітня 2021 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці; вироком Великобілозерського районного суду Запорізької області за ч. 1 ст. 309 КК України від 22 вересня 2021 року, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, п.п. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України за правилами призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 08 квітня 2021 року остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 20 листопада 2023 року на підставі ст. 81 КК України від подальшого відбуття покарання у виді позбавлення волі за вироком Великобілозерівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2021 року, звільнений умовно-достроково на строк 4 місяці 9 днів, 28 листопада 2023 року згідно з довідкою про звільнення, фактично звільнений від відбування покарання з державної установи «Маневицька виправна колонія № 42», повторно вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 13 квітня 2024 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці із кадастровим номером :06:007:0194, яка на даний момент не має юридичної адреси та на праві приватної власності належить потерпілій ОСОБА_5 , де у нього виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна із вказаного земельної ділянки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторно таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи повторно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи те, що в державі Україна діє воєнний стан, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв сумку потерпілої ОСОБА_5 , із якої дістав дві грошові купюри номіналом по 100 доларів США, які поклав до лівої передньої кишені штанів, чим повторно таємно викрав чуже майно та, перелізши через огорожу земельної ділянки, направився до автобусної зупинки в с. Мрія.

Таким чином, ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_5 збитку на суму 200 доларів США, що, згідно курсу Національного банку України станом на 13 квітня 2024 року становить 7833 гривні 52 копійки.

Вказаними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнав повністю та пояснив, що за вказаних в обвинувальному акті обставин дійсно вчинив це кримінальне правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 в судових дебатах та під час проголошення останнього слова щиро розкаявся, просив суд вибачення та суворо не карати, при цьому запевнював, що в подальшому подібного не вчинятиме, висновки для себе він зробив.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що послуг захисника він не потребує та бажав захищати свої інтереси самостійно.

Прокурор в судових дебатах просив визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. Вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явилася про дату час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Поряд з цим, на адресу суду направила заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження за її відсутності, при цьому, вказала, що цивільний позов заявляти не буде, претензій до обвинуваченого не має, з приводу покарання поклалась на розсуд суду, у зв`язку з чим за відсутності заперечень учасників, суд ухвалив проводити судове засідання за її відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Беручи до уваги що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, останнє слово обвинуваченого, суд дійшов такого висновку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

У п. 3 зазначеної постанови вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень тощо.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має середню освіту, працював неофіційно різноробочим, з його слів одружений та має на утриманні неповнолітню дитину та батька-інваліда, раніше неодноразово судимий, відсутність претензій з боку потерпілої.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченого своєї протиправної поведінки та відсутність завданої шкоди, оскільки грошові кошти фактично повернуто потерпілій.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, що дорівнює її мінімальному розміру.

Разом з тим, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини справи, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим застосовує положення ст. 75 КК України та звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком і покладає обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вказаний вид і розмір покарання та звільняючи обвинуваченого ОСОБА_4 від подальшого відбування покарання з іспитовим строком, суд виходить насамперед з того, що позбавлення чи обмеження прав і свобод обвинуваченого, у формі фізичної ізоляції від суспільства не є необхідним у цій конкретній справі для захисту суспільства та задоволення почуття обурення й справедливості потерпілого, і суспільства в цілому, виходячи зі ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , його характеру та обставин вчинення.

Звідси, виходячи, з пануючої нині ієрархії загальнолюдських цінностей цілком виправданим є застосування до покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 , положень ст. 75 КК України, що повною мірою узгоджується з соціально-відновлювальною та запобіжною функціями покарання, які спрямовані на відновлення особистості з правослухняною поведінкою та запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженою, так і іншими особами.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком є необхідним й достатнім для його виправлення, запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому та є домірним скоєному.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити його з-під варти у залі суду негайно.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує, згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 369, 370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити його з-під варти у залі суду негайно.

Речові докази: дві купюри номіналом 100 доларів США з наступними серійними номерами DB 44129728 D та DB 4412929 D, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити у розпорядженні останньої.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_4

Суддя ОСОБА_1