Справа № 521/3206/24
Пр-ня по справі № 1-кп/521/1346/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА:

Дата і місце постановлення вироку:

13 березня 2024 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Малиновський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2

Найменування (номер) кримінального провадження:

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000122 від 13.02.2024 року.

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Липецьке, Котовського району, Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, з середньою освітою, не одружений.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа:

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 289 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

Прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

ОСОБА_3 , 12.02.2024 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 31, діючи з прямим умислом, з мотивів незаконного заволодіння транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, через вікно автомобіля «ВАЗ 2101», НОМЕР_1 , просунув руку в середину та відчинив двері, після чого проникнувши всередину автомобіля обірвав дроти з замка запалювання та шляхом їх з`єднання між собою завів двигун та виїхав на проїжджу частину, чим незаконно заволодів автомобілем «ВАЗ 2101», НОМЕР_1 , зеленого кольору, завдавши ОСОБА_5 матеріальну шкоду у сумі 28000 гривень.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

Частина ч.1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів:

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження допиту осіб, документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні провину визнав, від надання показів відмовився. Щиро розкаявся;

- відомості щодо незаконного заволодіння 12.02.2024 року автомобілем «ВАЗ 2101», НОМЕР_1 , внесені до ЄРДР (витяг з ЄРДР №0000122);

- DVD-R диски з фрагментами відеозаписів камер зовнішнього спостереження, датовані 12.02.2024 року та 13.02.2024 року визнані речовими доказами (постанова про визнання речових доказів від 14.02.2024 року, постанова про визнання речових доказів від 15.02.2024 року);

- DVD-R диск із фрагментом відеозапису з бодікамер екіпажу ОКЕАН 0252 №471959, №471477 визнаний речовим доказом (постанова про визнання речових доказів від 21.02.2024 року);

- висновок експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи №1014/24 від 21.02.2024 року визнаний речовим доказом (постанова про визнання речових доказів від 21.02.2024 року);

- автомобіль «ВАЗ 2101», НОМЕР_1 , зеленого кольору визнаний речовим доказом та на нього накладений арешт (постанова про визнання речовим доказом від 13.02.2024 року, ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси про накладення арешту від 15.02.2024 року);

- обвинувачений раніше не судимий в силу ст. 89 КК України (вимога від 13.02.2024 року); на обліку в КУ «ООМЦПЗ» та КНП «ООМЦПЗ» не перебуває (запит, довідка).

Інших доказів сторони не надавали. Клопотань щодо визнання доказів недопустимими не заявляли.

При цьому суд керується рішенням ВС (справа №521/11693/16-к провадження №51-380 км 17), в якому у мотивувальній частині вироку зазначено Висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме «Відповідно до ч 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин».

Вказаний висновок був зроблений в зв`язку з тим, що на думку ВС місцевий суд при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, допустив невиправдане спрощення, усупереч ст. 374 КПК України не зазначив чіткого місця вчинення злочину (м. Одеса), а також спосіб проникнення до житла та перелік викраденого майна, тобто, не зазначив обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та які, незважаючи на розгляд кримінального провадження у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, мають бути встановлені в рішенні суду.

В даному випадку у формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним суд на підставі наданих сторонами доказів встановив всі відомості відповідно до вимог ст. 374 КПК України та в такому випадку ані законодавець, ані позиція ВС, ані загальні засади кримінального провадження не зобов`язує суд вимагати від прокурора надання додаткових доказів на підтвердження правової позиції.

Принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивності (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України), а також ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини забороняє вимагати від сторін подання доказів на підтвердження правової позиції та вимагає від суду прийняття рішення на підставі наданих доказів. Під час розгляду кримінального провадження це рішення у разі визнання особи виправданою або визнання особи винуватою.

Суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання:

Призначаючи покарання суд керується вимогами ч.2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).

Крім того, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України).

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину; особу винного, а саме те, що він раніше судимий в силу ст. 89 КК України; його вік 33 роки та соціальне положення не одружений; характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання та наявність обставини, що обтяжує покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі та вважає можливим звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

Суд вважає за необхідне, з урахуванням поведінки обвинуваченого (явка в судові засідання), звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням та відсутності клопотань з боку сторін, запобіжний захід не обирати.

Суд вважає за необхідне арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2024 року скасувати та відповідно до ст. 100 КПК України частину речових доказів повернути власнику, а частину речових доказів зберігати при матеріалах кримінального провадження.

При цьому, суд вважає за необхідне автомобіль повернути ОСОБА_5 , а диски з відеозаписами та висновок експерта зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом:

Призначити за ч.1 ст. 289 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним строком на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, які передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання:

Строк відбування покарання рахувати з 13.03.2024 року.

Рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації:

Речові докази автомобіль «ВАЗ 2101», НОМЕР_1 повернути ОСОБА_5 ; DVD-R диски з фрагментами відеозаписів камер зовнішнього спостереження, датовані 12.02.2024 року та 13.02.2024 року, DVD-R диск із фрагментом відеозапису з бодікамер екіпажу ОКЕАН 0252 №471959, №471477, висновок експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи №1014/24 від 21.02.2024 року зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження:

Запобіжний захід не обирати.

Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2024 року скасувати.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження:

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Порядок отримання копій вироку та інші відомості:

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору, направити потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1