ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/363/24 Справа № 709/70/24 Категорія: ч. 4 ст. 408 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

прокурора Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого Житар- ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про проведення додаткової судово-психіатричної експертизи, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Чорнобаївського райсуду Черкаської обл. від 26.01.2024 р. Житар- ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

На підставі ч. 2 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України застосовано до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладено на медичну службу кримінально-виконавчої установи, в якій засуджений відбуватиме покарання.

Запобіжний захід, у виді тримання під вартою, застосований до Житар- ОСОБА_8 до набрання вироком суду законної сили залишений без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахується з дати його затримання 08.11.2023 р., зараховано відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України до строку відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, у військовому званні «солдат», перебуваючи на посаді мл. інспектора прикордонної служби 2 категорії - кухаря відділення забезпечення 3 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування № 1, діючи з прямим умислом, з мотивів не виконувати обов`язки військової служби та з метою ухилитися від їх проходження, 3.05.2023 р. приблизно о 9:00 год., в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби - місце тимчасової дислокації ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке розташоване в АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи заходів до повернення до вказаного місця служби за наявності реальної можливості до цього, поки, 4.11.2023 р. о 18:30 год. не був затриманий на напрямку 907-го прикордонного знаку 800 м від лінії державного кордону прикордонним нарядом « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на ділянці відповідальності прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у АДРЕСА_2 за спробу незаконного перетину державного кордону поза встановленими пунктами пропуску.

Вказаний вирок оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим Житар- ОСОБА_8 .

У судовому засіданні 4.07.2024 р. обвинувачений Житар- ОСОБА_8 заявив клопотання про проведення додаткової судово-психіатричної експертизи для визначення його психологічного стану в новій мірі.

Клопотання про призначення додаткової судово-психіатричної експертизи обвинувачений обґрунтував тим, що на час вчинення інкримінованого йому злочину він не усвідомлював своїх дій, оскільки після бойових дій у нього погіршився стан здоров`я та почалися психіатричні розлади і він повністю не усвідомлював своїх дій. Крім того, судово-психіатрична експертиза № 679 від 20.12.2023 р. не відповідає в повній мірі його психологічному стану, у зв`язку з чим він просить провести додаткову судово-психіатричну експертизу, для визначення його психологічного стану в новій мірі.

Заслухавши обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити клопотання обвинуваченого про призначення експертизи, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення клопотання про призначення експертизи, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах заявленого клопотання, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання обвинуваченого про проведення стосовно нього додаткової судово-психіатричної експертизи необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання.

Згідно ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно ч. 1 ст. 509 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є:

1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання;

2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що під час досудового слідства на підставі постанови ст. слідчого 4-го СВ ТУ ДБР Питель була проведена судово-психіатрична експертиза дя визначення психічного стану обвинуваченого та згідно висновку експерта № 679 від 20.12.2023 р. (а. пр. 40-43) у Житар - ОСОБА_8 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, були наявні прояви психічного розладу у формі посттравматичного стресового розладу з проявами емоційного напруження, тривожності, схильністю до експлозивного реагування (F-43.1 за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) - через що він не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На час проведення експертизи у Житар-Владеску ДМ. виявляються прояви психічного розладу у формі посттравматичного стресового розладу з проявами емоційного напруження, тривожності, схильністю до експлозивного реагування, які виникли у нього після мобілізації у 2022 році в умовах бойових дій - через вказані прояви психічного розладу він нездатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, нездатний самостійно здійснювати свої процесуальні права і обов`язки при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді.

За своїм психічним станом на теперішній час Житар- ОСОБА_8 через вказані прояви психічного розладу у формі посттравматичного стресового розладу з проявами емоційного напруження, тривожності, схильністю до експлозивного реагування потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення суспільно-небезпечних діянь.

Таким чином, з матеріалів провадження достовірно встановлено, що наявний у Житар- ОСОБА_8 на час скоєння злочину психічний розлад, обмежував, проте не позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, і таким чином, Житар- ОСОБА_8 відповідно до ст. 20 КК України є обмежено осудною особою.

Тобто, під час проведення досудового розслідування достеменно було встановлено наявність в обвинуваченого психічного розладу та потреби в наданні йому амбулаторної психіатричної допомоги.

Доводи, якими сторона захисту обґрунтовує необхідність призначення експертизи, не вказують на наявність обставин, передбачених у ч. 2 ст. 332 та ч. 2 ст. 242 КПК України, які б зобов`язували суд призначити експертизу.

Обвинувачений пояснював необхідність проведення експертизи виключно тим, що після бойових дій у нього погіршився стан здоров`я та почалися психіатричні розлади і він повністю не усвідомлював своїх дій, вважав що експертиза потрібна для визначення лікування його розладів в тому числі і психіки, тому що він не може отримати таке лікування в місцях позбавлення волі.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд констатує, що у даному випадку відсутні підстави для призначення заявленої експертизи.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, вимога справедливого судового розгляду не накладає на суд першої інстанції зобов`язання доручити складання експертного висновку лише тому, що сторона подала клопотання про це («Хусейн та інші проти Азербайджану» «Ходорковський та Лєбєдєв проти росії».

Отже, на переконання апеляційного суду, підстав для проведення додаткової судово-психіатричної експертизи не встановлено.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, фактично Житар- ОСОБА_8 не погоджується з таким висновком, але, при цьому, не вказує на які-небудь обґрунтовані підстави для проведення додаткової судово-психіатричної експертизи.

Крім того, апеляційний суд вважає необхідним наголосити на тому, що необхідність проведення додаткової судово-психіатричної експертизи повинна бути обумовлена у випадку, коли залишились якість не досліджені питання стосовно психічного стану особи, якій проводилась експертиза, або висновки експерта містять якісь протиріччя, які перешкоджають розгляду провадження по суті.

Зі змісту висновку судово-психіатричного експерта № 679 від 20.12.2023 р. вбачається, що вказана експертиза містить однозначні висновки, без можливих протиріч. Не вказала на недоліки саме змісту і висновків експертизи і сторона захисту. Підстав не довіряти висновку експертизи в апеляційного суду немає.

Таким чином, вказаний висновок не перешкоджав місцевому суду, як він не перешкоджає і апеляційному суду проводити розгляд апеляційної скарги по суті.

Крім того, апеляційний суд не вбачає необхідності експертним шляхом визначати, чи здатний ОСОБА_9 за своїм психічним станом самостійно реалізувати своє право на захист, тому що і під час розгляду справи в місцевому суді, і під час апеляційного розгляду його інтереси захищає професійний адвокат.

Керуючись ст. 11 ЗУ «Про психіатричну допомогу», ст. 242, 332 та 509 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про проведення додаткової судово-психіатричної експертизи - відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді