Справа № 296/1453/24
Вирок

Іменем України

15 березня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000100 від 28.06.2023р. відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Оса Пермського краю рф, громадянки України, заміжньої, пенсіонерки, зареєстрована та проживаюча за адресою в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена вчинила кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Згідно із Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент Російської Федерації ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131(ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України.

20.02.2014 Російською Федерацією розпочато збройну агресію проти України шляхом порушення ЗС РФ всупереч міжнародно-правовим зобов`язанням РФ порядку перетину державного кордону України в районі Керченської протоки та використання нею своїх військових формувань, дислокованих у Криму відповідно до Угоди між Україною і РФ про статус та умови перебування Чорноморського флоту РФ на території України від 28 травня 1997 року, для блокування військових частин ЗСУ.

У подальшому 24.02.2022 о 5 год. президентом РФ ОСОБА_6 оголошено про початок спеціальної військової операції на території України. Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. ЗС РФ, що діяли за наказом керівництва РФ, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська РФ сухопутним шляхом зайшли на суверенну територію України.

Так, на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом застосування зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Житомирській, Київській, Чернігівській, Херсонській, Миколаївській, Харківській, Сумській, інших областях та здійснили збройні напади на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, цивільні об`єкти, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також здійснюють окупацію окремих частин з числа вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до цього часу та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»

від 24.02.2022 № 64/2022, в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 № 49/2024 продовжено з 14.02.2024 строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_5 , будучи активним Інтернет користувачем, не пізніше 17 березня 2023 (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) особисто створила власний акаунт у соціальній мережі «Одноклассники» під нікнеймом « ОСОБА_7 », прив`язана до абонентського номеру оператора електронних комунікацій ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , що має Інтернет-адресу «ІНФОРМАЦІЯ_17», доступ до перегляду змісту якого будь-якими іншими користувачами соціальної мережі «Одноклассники» не обмежено, та як єдиний користувач мав у ньому функціональні можливості безпосередньо публікувати та видаляти пости, публікації, фото, відео матеріали.

При цьому, ОСОБА_5 , знаючи про блокування доступу до соціальної мережі «Однокласники» на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 15.05.2017 № 133 та продовженого на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14.05.2020, затвердженого Указом Президента України від 14.05.2020 № 184, використовуючи для його обходу встановлений на власному комп`ютері марки (системному блоці марки «Gamemax» чорного кольору моделі ET-209-NP) веб-браузер « Opera » та спеціалізованого розширення «Turbo VPN», умисно, цілеспрямовано, будучи обізнаною про публічно комунікативний характер вказаної соціальної мережі через можливість поширення у ній інформації серед невизначеного кола осіб, користувалась власною веб-сторінкою (акаунтом) у вказаній російській соціальній мережі, зокрема ознайомлювалась з текстовими та відео матеріалами, аудіо записами та зображеннями, розміщеними іншими її користувачами, та поширювала їх.

У подальшому, не пізніше ІНФОРМАЦІЯ_22 у ОСОБА_5 з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України, виник злочинний умисел, направлений на поширення серед невизначеного кола осіб користувачів соціальної мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких містяться глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, шляхом їх розміщення на власній веб-сторінці (акаунті) указаної соціальної мережі.

Реалізуючи зазначений вище злочинний умисел, ІНФОРМАЦІЯ_22 ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з використанням власного комп`ютеру (системного блоку марки «Gamemax» чорного кольору моделі ET-209-NP) з встановленим на ньому веб-браузером «Opera» та спеціалізованого розширення «Turbo VPN», для обходу блокування, через телекомунікаційну мережу «Internet», керуючись мотивами підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою ознайомлення з відповідною інформацією невизначеного кола осіб, в умовах воєнного стану, з власного облікового запису соціальної мережі «Одноклассники» шляхом проставляння відмітки «Класс» здійснила поширення публікації, розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_3 за Інтернет-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 зі сторінки користувача соціальної мережі «Одноклассники» профілю « ОСОБА_8 » з наступним змістом: «Обьязательно прочитайте стих памяти ОСОБА_9 , и сделайте ретвит. Просто нет слов, автор прямо за душу взял. ( ОСОБА_10 ) Что ж я теперь скажу Братьям в недолгих снах Надо же, ухожу С порохом на губах… Хочеться закурить, Только вот спичек нет. Жить бы еще, да жить В сорок с немногим лет. Родина! За Тебя Будет молиться Сын, Падая на поля Слезами из росы . Мир тебе и покой, Ангел взмахнул крылом. Воин. Мужик Герой . Светелтвой Райский дом! ».

Таким чином ОСОБА_5 поширила серед невизначеного кола осіб, зокрема її друзів, підписників та інших користувачів вищевказаної соціальної Інтернет мережі, матеріали, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Крім того, не пізніше ІНФОРМАЦІЯ_19 у ОСОБА_5 з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України, знову виник злочинний умисел, направлений на повторне поширення серед невизначеного кола осіб користувачів соціальної мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких містяться заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, шляхом їх розміщення на власній веб-сторінці (акаунті) указаної соціальної мережі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_19, ІНФОРМАЦІЯ_20, ІНФОРМАЦІЯ_21, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з використанням власного комп`ютеру (системного блоку марки «Gamemax» чорного кольору моделі ET-209-NP) з встановленим на ньому веб-браузером « Opera » та спеціалізованого розширення «Turbo VPN», для обходу блокування, через телекомунікаційну мережу «Internet», з власної веб-сторінки (акаунту) соціальної мережі «Одноклассники», будучи обізнаною з умовами та функціональними можливостями її використання, попередньо ознайомившись, шляхом проставлення відмітки «Класс», повторно розмістила на власній веб-сторінці (акаунту) під мережевим ім`ям (нікнеймом) « ОСОБА_7 » за URL -адресою в Інтернет мережі: ІНФОРМАЦІЯ_7

- публікацію за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8 від ІНФОРМАЦІЯ_9 зі сторінки користувача « ОСОБА_11 » за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10 з наступним змістом: «Русские не сдаются Озверевшие от крови русские начали на освобожденных территориях Украины заниматься привычным для себя делом. Восстанавливать подачу воды, электроэнергии, открывать школы с детскими садами и больницами. Еще и еду везут с одеждой и медикаментами. Портят все то, что непосильным трудом было разбито в щепки доблестными за щитниками Незалежной.» у якій міститься лінгвістичні ознаки заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році;

- публікація за адресою ІНФОРМАЦІЯ_11 зі сторінки спільноти « ІНФОРМАЦІЯ_12 » за Інтернет-адресою ІНФОРМАЦІЯ_13 розміщено публікацію на якій зображений « ІНФОРМАЦІЯ_14 », з наступним текстом: «КАК ЕСТЬ ТАК ЕСТЬ... ОСОБА_16. Легендарный ОСОБА_17. Теперь он - на Саур-Могиле. Герой нашого времени среди Героев былых времён. Вечная память!». На зображенні №8 розміщений текст : «Вечная память героям! Нет выше подвига, чем погибнуть за Родину и други своя перед Богом и людьми!», у якій міститься лінгвістичні ознаки глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році;

- публікація від ІНФОРМАЦІЯ_18, за адресою ІНФОРМАЦІЯ_15 зі сторінки користувача«ОСОБА_12» за Інтернет-адресою ІНФОРМАЦІЯ_16 на якій зображені Президент України ОСОБА_14 та Прем`єр - міністр Угорщини ОСОБА_15 , з наступним текстом: « ІНФОРМАЦІЯ_23»», у якій міститься лінгвістичні ознаки заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році;

Таким чином ОСОБА_5 повторно поширила серед невизначеного кола осіб, зокрема її друзів, підписників та інших користувачів вищевказаної соціальної Інтернет Мережі, матеріали, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Своїми умисними діями, які виразилися у поширенні матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федераціії проти України, розпочату у 2014 році, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.436-2 КК України.

Своїми умисними діями, які виразилися у поширенні матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, вчинених повторно, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.436-2 КК України.

Суду надано скріплену підписами угоду про визнання винуватості від 15 лютого 2024 року, укладену у м.Житомирі між прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченою ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів, погодилась на призначення узгодженого покарання, отримала роз`яснення наслідків укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки невиконання угоди.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.436-2 КК України у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч.3 ст.436-2 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.70 КК України на призначення остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням положень ст. 75 КК України щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням останній іспитового строку, та покладанням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

При цьому сторонами угоди засвідчено, що жодні обмеження для застосування такого виду покарання та у вказаному порядку відсутні.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, що згідно ст.12 КК України є нетяжким і тяжким злочинами.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 показала, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення і затвердження угоди, що передбачені ч.2 ст.473 та ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, що роз`яснено судом в ході судового засідання. Крім цього, обвинувачена надала суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначила, що угоду про визнання винуватості було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз та вона не стала наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Перевіривши угоду, судом встановлено, що вона відповідає вимогам ст. 472 КПК України, при її укладенні дотримано вимог ст.470, ч.6 ч.7 ст. 474 КПК України, обвинувачена беззастережно визнала вину, може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, що підтвердила безпосередньо в судовому засіданні усно, а отже угода може бути затверджена судом з одночасним ухваленням вироку і її умови не порушать права, свободи, інтереси сторони чи інших осіб.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено. Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Долю речових доказів вирішити на підставі приписів ст.ст.96-1, 96-2, 100 КПК України.

Арешт на майно після набрання вироком законної сили скасувати.

Запобіжний захід не обирався.

Із обвинуваченої підлягають відшкодуванню судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 4922 грн 32 коп.

Керуючись ст.ст.368, 369,374, 394,474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15.02.2024р., укладену між прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченою ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, та призначити їй узгоджену міру покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України, та призначити їй узгоджену міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року 3 (трьох) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судової лінгвістично семантико-текстуальної експертизи в розмірі 4922 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять дві) гривні 32 копійки.

Речові докази - системний блок марки «GameMax» моделі ET-209-NP чорного кольору, вилучений в ході обшуку житла 01.08.2023р., із застосуванням спеціальної конфіскації вилучити у власність держави; DVD-R диски залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт на майно скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 30 днів, починаючи з моменту його проголошення обвинуваченим, законним представником, захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно ч.4 ст.469 кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій, прокурору, захиснику.

Головуючий суддя ОСОБА_1