Справа № 473/156/24
Номер провадження1-кп/473/130/2024
ВИРОК

іменем України

"27" лютого 2024 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

його захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінального провадження кримінальне провадження №0001186 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Талмази Суворовського району, Молдова, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, не працює, не одружений, особа з інвалідністю ІІІ групи, згідно ст.89 КК України не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року «2102- IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ), Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023 продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Так ОСОБА_6 , будучи обізнаним про те, що в країні оголошено воєнний стан, 27.10.2023 о 10:25 годин прибув до магазину «АТБ-Маркет Продукти-215» ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: Миколаївська область, м.Вознесенськ, вул.Київська, 16, де у обвинуваченого виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з полиці магазину дезодорант антиперспірант ТМ «Old Spice Wolfthorn» у пластиковому флаконі-стіку об`ємом 50 мл в кількості 4 одиниці вартістю 129,30 гривень один на загальну суму 517,20 гривень, дезодорант антиперспірант ТМ «Old Spice Captain» у пластиковому флаконі-стіку об`ємом 50 мл в кількості 2 одиниці вартістю 129,30 гривень один на загальну суму 258,60 гривень, поклавши їх до кишень кофти вийшов з магазину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 775,80 гривень.

Крім цього, ОСОБА_6 , будучи обізнаним про те, що в країні оголошено воєнний стан, 02.11.2023 о 09:00 годин прибув до магазину «АТБ-Маркет Продукти-215» ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою Миколаївська область, м.Вознесенськ, вул.Київська, 16, де у обвинуваченого виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав з полиці магазину банку розчинної сублімованої кави ТМ «Jacobs Monarch» об`ємом 190 грам вартістю 379,30 гривень, поклавши до кишені кофти та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ТОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 379,30 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та пояснив, що точну дату він не пам`ятає, він пішов до магазину АТБ, звідки викрав шість дезодорантів, які продав. Потім десь через три дні він пішов до АТБ знову та викрав банку кави, яку поклав у кишеню кофти, що була на ньому. Коли вийшов з магазину, то на сходах його затримав охоронець, а потім викликали поліцію. Зазначив, що має інвалідність та розмір його пенсії становить 2100 гривень, тому вчинив правопорушення.

Представник потерпілого ТОВ «АТБ-маркет» в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. З огляду на положення ст.325 КПК України та врахувавши думку учасників процесу судом було прийнято рішення про проведення судового засідання у відсутності представника.

На підставі наданих прокурором документів було встановлено, що згідно з витягом з ЄРДР 02.11.2023 року було внесено відомості про правопорушення, вчинені ОСОБА_6 , а саме крадіжки майна з магазину АТБ.

02.11.23 ОСОБА_6 на підставі його заяви добровільно видав працівника поліції банку кави Якобс, яку викрав з магазину АТБ. Кава була оглянута згідно з протоколом від 02.11.23 та визнана речовим доказом постановою слідчої від 02.11.23.

Вартість викраденого ОСОБА_6 майна встановлено на підставі висновку товарознавчої експертизи № 5444/23 від 08.11.23.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №559 від 12.12.2023 ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення страждав та страждає легкою розумовою відсталістю, що не позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та розумно керувати ними.

Оцінюючи докази в їх сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю, його дії суд кваліфікує за першим епізодом за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та за наступним епізодом - за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як встановлено під час судового розгляду провадження, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, є визнання ним своєї вини, щире каяттяю

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, встановлено не було.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який вину за пред`явленим обвинуваченням визнав, на момент вчинення правопорушень не мав не погашених судимостей, перебуває обліку у лікаря-психіатра, не перебуває на обліку у нарколога, є інвалідом 3 групи, має родину, міцні соціальні зв`язки, посередньо характеризується дільничним поліцейським за місцем проживання, перебуває на військовому обліку, згідно з досудовою доповіддю органу пробації його виправлення без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високу небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а також те, що правопорушення, яке вчинив ОСОБА_6 згідно ст.12 КК України належать до тяжких злочинів, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання у межах санкцій ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст.75 КК України, як про те і просили всі учасники процесу в судових дебатах.

Суд враховує вік обвинуваченого, його стан здоров`я, а саме те, що він перебуває на обліку у психіатра, проте є осудним, має інвалідність, а також те, що хоча він і вчинив крадіжку в період воєнного стану, проте він визнав вину та усвідомив протиправність вчиненого. Обвинувачений видав поліції викрадене майно. А також слід врахувати, що правопорушення має два епізоди.

При цьому за кожним із епізодів обвинувачення, яке доведено за ч.4 ст.185 КК України, суд покарання обвинуваченій не призначає, оскільки відповідно до п.20 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» - за окремими епізодами злочинної діяльності, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Хоча вчинені ОСОБА_6 правопорушення і є тяжкими, проте це не виключає застосування стосовно нього звільнення від відбування покарання з випробуванням навіть в умовах воєнного стану.

Так ч.1 ст.75 КК України передбачає, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує, що згідно із Постановою ВС від 13 листопада 2018 року справа №401/2807/16-к провадження №51-2816км18 Верховний Суд зазначив, що каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Окрім того Верховний Суд звернув увагу при призначенні покарання на таке: «У ч.2 ст.65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення» (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 298/95/16-к (провадження № 51-2501 км 18))

Розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями потерпілому ТОВ «АТБ-Маркет» становить 1155,10 гривень, відшкодовано 379,30 гривень.

Цивільний позов потерпілим подано не було.

Відповідно до ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути витрати за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України

Керуючись ст.ст. 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинять нового злочину і виконає обов`язки, передбачені ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 260 гривень.

Речові докази, а саме: банку розчинної кави ТМ «Jacobs Monarch» об`ємом 190 грам, що передано під розписку потерпілому, - залишити як власнику.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1