Справа № 333/210/24
Провадження №1-кс/333/263/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якої дії ОСОБА_4 , про визнання протиправними дій старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) ТУ ДБР ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 , в інтересах якої дії ОСОБА_4 , про визнання протиправними дій старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) ТУ ДБР ОСОБА_5 .

Старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) ТУ ДБР ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про слухання справи.

Представником ОСОБА_3 , адвокатом ОСОБА_4 в судовому засіданні було заявлено клопотання, у якому зазначено, що слідчою слідчого вiдділення відділу поліції № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6 було залучено ОСОБА_3 , як потерпілу у кримінальному провадженні, адвоката ОСОБА_4 залучено в якості представника та надано матеріали кримінального провадження за № 0000414, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2023, для ознайомлення.

А тому просить розглянути скаргу лише в частині визнання дій старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі майора ДБР ОСОБА_7 щодо розгляду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , про залучення в якості потерпілого, представника потерпілого та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження від 24.12.2023 не у спосіб, передбачений КПК України, протиправними.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

22.06.2023 ОСОБА_3 звернулася до ЧЧ Відділення поліції № 3 Одеського районного відділу поліції № 1 ГУНП в Одеській області з заявою про те, що її чоловік ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був мобілізований 15.02.2023 до лав ЗСУ (в/ч НОМЕР_1 ) та знаходився в Запорізькій області з 06.06.2023 не виходить на зв?язок та місце знаходження якого наразі невідоме.

Згодом ОСОБА_3 стало відомо, що досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000414 від 22.06.2023 за заявою ОСОБА_3 за фактом зникнення безвісти ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснюється Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м . Мелітополі (далі - ТУ ДБР у м. Мелітополі).

Адвокатом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , 30.11.2023 було подано клопотання до ТУ ДБР у м. Мелітополі про залучення в якості представника потерпілої та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Листом № 17-02-11763/2023 від 07.12.2023 ТУ ДБР у м. Мелітополі адвокату ОСОБА_4 було відмовлено у ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, оскільки ОСОБА_3 має статус свідка.

24.12.2023 було подано клопотання до ТУ ДБР у м. Мелітополі про залучення в якості потерпілого, представника потерпілого та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Листом № 17-02-12709/2023 від 29.12.2023 Старшим слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі майором ДБР ОСОБА_9 було повідомлено про те, що «кримінальне провадження № 0000414 від 22.06.2023 кваліфіковане за ч.1 ст. 115 КК України з додатковою відміткою «Безвісне зникнення». Враховуючи викладене, а також, виходячи з аналізу матеріалів кримінального провадження, відомості щодо вчинення відносно ОСОБА_8 будь-якого кримінального правопорушення відсутні, не встановлено факту завдання йому моральної, фізичної або майнової шкоди. Не встановлено і факту настання смерті або перебування ОСОБА_8 у стані, який унеможливлює подання ним відповідної заяви. Виходячи з зазначеного, ОСОБА_8 , не може бути визнаний потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, а на його близьких не можуть поширюватися вимоги ст. 55 КПК України».

Вказана відповідь була отримана 02.01.2023 (трекінг відправлення 613).

Положеннями ч. 1., ч. 2 ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч.2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Старшим слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) майором ДБР ОСОБА_9 було надіслано лист, а не вмотивовану постанову, як передбачено КПК України.

Внаслідок зникнення ОСОБА_8 він не може належним чином представляти свої інтереси, а враховуючи, що внаслідок зникнення чоловіка моральної шкоди зазнала і його дружина ОСОБА_3 , то є наявна необхідність в залученні її також як потерпілої особи.

Відповідно до ч.6 ст. 55 КПК України якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є безвісно відсутнім, станом на 08.01.2024 жодних відомостей про його місцезнаходження немає. Слідством жодних обставин, які б підтверджували, що ОСОБА_8 не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, не встановлено. Кримінальне провадження не закрите. Тобто жодних належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 не зник безвісти та перебуває у стані, який дозволяє робити будь-які заяви чи клопотання немає і в листі не зазначені.

Враховуючи, що місце знаходження ОСОБА_8 не відоме, жодних інших доказів, що він перебуває у стані, який дозволяє робити будь-які заяви чи клопотання немає, то обґрунтовано можна вважати, що ОСОБА_8 перебуває у стані, який унеможливлює подання ним відповідної заяви.

Отже, висновки старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) майора ДБР ОСОБА_7 , що «з аналізу матеріалів кримінального провадження, відомості щодо вчинення відносно ОСОБА_8 будь-якого кримінального правопорушення відсутні, не встановлено факту завдання йому моральної, фізичної або майнової шкоди. Не встановлено і факту настання смерті або перебування ОСОБА_8 у стані, який унеможливлює подання ним відповідної заяви. Виходячи з зазначеного, ОСОБА_8 , не може бути визнаний потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, а на його близьких не можуть поширюватися вимоги ст. 55 КПК України» є передчасними та суперечать завданням Кримінального кодексу України щодо забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина та завданням кримінального провадження щодо захисту особи від кримінальних правопорушень, тощо.

Слід зазначити, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на те, що права потерпілого визначають обсяг та межі його дозволеної і гарантованої поведінки у кримінальному провадженні і, відповідно, широкий обсяг прав, якими наділяється потерпілий, покликані забезпечити його активну участь у кримінальному провадженні, що, у свою чергу, необхідне для повного виконання завдань кримінального провадження, визначених у статті 2 КПК України, гарантоване законом право потерпілого подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду покликане забезпечити його активну участь у доказуванні, вказує, що визнання заявника потерпілим у вказаному кримінальному провадженні гарантує повне та всебічне проведення досудового розслідування по зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальному правопорушенні.

Проте, старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) майор ДБР ОСОБА_10 у листі № 17-02-12709/2023 від 29.12.2023, а не передбаченій КПК України постанові, взагалі не навів очевидних та достатніх підстав, як того вимагають положення ч. 5 ст. 110 КПК України, які б давали йому право вважати, що ОСОБА_8 та ОСОБА_3 не завдано шкоди.

Пунктом 5 ч.1 ст.303 КПК України передбачена можливість оскарження до слідчого судді рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст.ст. 2, 55, 110, 220, 303,304 КПК України

УХВАЛИВ:

Визнати дії старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі майором ДБР ОСОБА_7 щодо розгляду клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , про залучення в якості потерпілого, представника потерпілого та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження від 24.12.2023 року не у спосіб, передбачений КПК України, протиправними.

В іншій частині скаргу залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1