Справа № 308/8016/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченої ОСОБА_4

з участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке 13.04.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000916 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Закарпатської області, міста Чоп, не одруженої, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої, за адресою АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої на підставі ст. 89 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 р. строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, та діє по теперішній час.

Так 12 квітня 2024 року близько 11:55 год. ОСОБА_4 знаходилася на території комунального некомерційного підприємства «Ужгородський міський пологовий будинок» Ужгородської міської ради що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , та в цей час зайшла до приміщення аптеки D.S., що розташована за вищевказаною адресою на території полового будинку. Тоді ОСОБА_4 побачила на прилавку касової зони мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А 71», після чого у неї виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, на виконання якого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок чужого майна, діючи з прямим умислом, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу о 11:56 год. ОСОБА_4 таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А 71», вартість якого становить 3 830 гривень.

Після цього ОСОБА_4 покинула місце події разом із викраденим майном, чим завдала матеріального збитку потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 3 830 грн (три тисячі вісімсот тридцять гривень).

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04.06.2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 та призначити останній визначену в угоді міру покарання.

Обвинувачена у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнала, та надала суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що вона повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, які їй роз`яснені судом.

Захисник обвинуваченої у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Заслухавши сторони, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винною, вона розуміє права, визначені п. п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, угода не суперечить вимогам КК та КПК України, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Інкриміноване кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Окрім цього, до угоди про визнання винуватості долучено заяву потерпілої, відповідно до якої, вона надала письмову згодуна укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченою ОСОБА_4 .

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Із змісту угоди слідує, що прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, обвинувачена у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у вчиненому діянні.

Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст обвинуваченій, яких роз`яснено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 доведена і її дії кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314,369,370,373,374,376,473,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04 червня 2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000916 від 13.04.2024 року.

Панго ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України покласти нагляд за засудженою ОСОБА_4 на уповноважений орган з питань пробації за місцем її проживання.

Речові докази у вказаному кримінальному провадженні, а саме:

?оптичний диск «Mymedia» залишити при матеріалах кримінального провадження;

?мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A 71» залишити ОСОБА_6 , 10.01.1976 рокународження

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Закарпатського НДЕКЦ МВС України судові витрати по справі в розмірі 1893.20 грн. ( тисяча вісімсот дев`яносто три гривень двадцять копійок) за проведену по справі судову товарознавчу експертизу № СЕ-19/107-24/4154-ТВ від 18.04.2024 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченій та її захиснику.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1