Справа № 203/2327/24
Провадження № 1-в/0203/98/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро подання заступника начальника відділу №4 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального акту стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Маріуполя, Донецької області, з середньо-спеціальною освітою, не заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей 2008 та 2012 р.р.н.н., не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , реабілітаційний центр,-

в с т а н о в и в:

Вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.10.2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Вирок набрав законної сили 06.11.2021 року.

Заступник начальника відділу №4 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 звернулася до суду з поданням, у якому просить звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку.

У поданні зазначається, Вирок набрав законної сили 06.11.2021 року, рішення Відділом № 4 отримані та прийняті до виконання 30.11.2021 року.

ОСОБА_5 з`явилася до уповноваженого органу з питань пробації та була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт.

У зв`язку із тим, що засуджена порушила умови відбування покарання у виді громадських робіт, Відділом № 4 було направлено подання до Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - Маріупольське Р|Ш) про передачу матеріалів відносно ОСОБА_5 для вирішення питання про притягнення її до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відділом № 4 було отримано повідомлення з Маріупольського РУП про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п.2 ч.1 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Відбутого строку покарання немає. До відбуття 80 годин.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України випливає, що у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано впродовж двох років.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п.1 -3 ч.1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності. При цьому обов`язковою умовою для такого звільнення є те, що засуджений у межах періоду, зазначеного у статті 80 КК України, не вчинить нового злочину.

Одним із видів покарання є громадські роботи (п. 4 ч. 1 ст. 51 КК України), які у розумінні статті 56 КК України є особливою формою державною примусу, що застосовується судом від імені держави з урахуванням принципу необхідності і достатності до особи, винної у вчиненні злочину, та полягають у виконанні у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 р.) ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений: обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Наявність лише факту невиконання засудженою громадських робіт сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі ст. 389 та ст. 390 КК України, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із кримінальних правопорушень, передбачених зазначеними статтями КК України.

Відповідно до приписів ст. 152 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) закінчення строків давності виконані обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 засуджена до покарання у виді 80 годин громадських робіт, що є покаранням менш суворим, ніж обмеження волі з дня набрання чинності обвинувальним вироком минуло більше двох років.

У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану у період з 24.02.2022 року та з урахуванням поточної обстановки, що склалася в регіоні, а саме тимчасовою окупацією м. Маріуполя Донецької області російською федерацією, особові справи засуджених не були евакуйовані. На теперішній час телефонний зв`язок із суб`єктом пробації відсутній (на території проживання засудженої на даний час окупаційною владою змінено оператора мобільного зв`язку).

Відносно ОСОБА_5 за поданням Відділу № 4 заведено оперативно - розшукову справу за № 17-1086 від 11.01.2023 року.

З 24.02.2022 року засуджена до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання не притягувалась, обвинувальний вирок відносно останньої за ухилення від відбування покарання на підставі ч. 2. 389 КК України не виносився.

ОСОБА_5 будучи засудженою до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, до кримінальної відповідальності за вчинення нового кримінального правопорушення за час перебування на обліку не притягувалась.

Подання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку є таким, що не порушує права, свободи та інтереси ОСОБА_5 та її неприбуття в судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду. Суд має право розглянути подання за відсутності засудженої.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначену особі покарання протягом певних строків.

Водночас засудження до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Представник органу пробації та засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертались.

Прокурор подання підтримала та просила його задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст.539 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що дане подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.10.2021 року ОСОБА_5 засуджена за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт.

Вирок щодо засудженої ОСОБА_5 набрав законної сили 06.11.2021 року, Відділом №4 отримано та прийнято до виконання 30.11.2021.

ОСОБА_5 з`явилася до уповноваженого органу з питань пробації та була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт.

У зв`язку із тим, що засуджена порушила умови відбування покарання у виді громадських робіт, Відділом № 4 було направлено подання до Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - Маріупольське Р|Ш) про передачу матеріалів відносно ОСОБА_5 для вирішення питання про притягнення її до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відділом № 4 було отримано повідомлення з Маріупольського РУП про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п.2 ч.1 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Відбутого строку покарання немає. До відбуття 80 годин.

У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану у період з 24.02.2022 року та з урахуванням поточної обстановки, що склалася в регіоні, а саме тимчасовою окупацією м. Маріуполя Донецької області російською федерацією, особові справи засуджених не були евакуйовані. На теперішній час телефонний зв`язок із суб`єктом пробації відсутній (на території проживання засудженої на даний час окупаційною владою змінено оператора мобільного зв`язку).

Відносно ОСОБА_5 за поданням Відділу № 4 заведено оперативно - розшукову справу за № 17-1086 від 11.01.2023 року.

З 24.02.2022 року засуджена до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання не притягувалась, обвинувальний вирок відносно останньої за ухилення від відбування покарання на підставі ч. 2. 389 КК України не виносився.

ОСОБА_5 будучи засудженою до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, до кримінальної відповідальності за вчинення нового кримінального правопорушення за час перебування на обліку не притягувалась.

Відповідно до статті 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строки, визначені частинами першою та другою цієї статті. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання або переривається, якщо до закінчення строків, визначених у першій та третій частинах цієї статті, засуджений вчинить нове кримінальне правопорушення.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.ч.1 та 3 ст. 80 КК України, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Частиною 2 статті 389 КК України передбачено кримінальну відповідальність за ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських чи виправних робіт у виді арешту на строк до шести місяців або обмеження волі на строк до трьох років.

Згідно ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено порядку, передбаченому КПК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Враховуючи факт засудження ОСОБА_5 вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.10.2021 до покарання у виді 80 годин громадських робіт та набрання вказаним вироком законної сили 06.11.2021, строк давності виконання обвинувального вироку закінчився 06.11.2023.

Відповідно дост.152 Кримінально-виконавчого кодексу України, однією з підстав звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Зі змісту ч.1ст. 80 КК України випливає, що у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано впродовж двох років.

Відповідно до ч.3ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п.1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину. Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Таким чином вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особу буде визнано винною в ухиленні від відбування покарання.

В матеріалах відсутні відомості, які б доводили належним чином про ухилення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання, зокрема про притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України або про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності. Отже, немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Оскільки, на даний час відсутні дані про ухилення засудженої від відбування покарання та про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до ч.1ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Враховуючи, що вирок Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.10.2021, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, набрав законної сили та не був виконаний протягом двох років з дня набрання законної сили, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На підставі вищевикладеного, керуючисьст.80 КК України,ст.539КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Подання заступника начальника відділу №4 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.10.2021 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1