Справа № 163/392/24
Провадження № 1-кп/163/89/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000064 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Карлівка Полтавської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, вищої освіти, одруженого, старшого офіцера командування ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , обвинувачуються в тому, що він в період часу з 26.02.2021 по 28.02.2021, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, будучи провідним спеціалістом (господарські питання з в.о. водія) Посольства України в Республіці Польща, перебуваючи в м.Львів, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, маючи злочинний умисел направлений на підробку кур`єрського листа Посольства України в Республіці Польща, реєстрів та накладних (вимог) Міністерства закордонних справ України, з метою безперешкодного вивезення товарно-матеріальних цінностей за межі митної території України під видом перевезення дипломатичного вантажу, маючи у розпорядженні кур`єрський лист Посольства України в Республіці Польща на ім`я ОСОБА_6 , як дипломатичного кур`єра НОМЕР_1 із перевезення 28.02.2021 з м. Львів до м. Варшава дипломатичної пошти, підписаний Надзвичайним і Повноважним Послом України в Республіці Польща ОСОБА_7 та засвідчений відтиском гербової печатки «Посольство України в Республіці Польща», рукописно змінив зміст документу вніс до графи «кількість місць цифрою та прописом» завідомо неправдиві відомості «44 (сорок чотири)», після чого за допомогою персонального комп`ютера створив документи: реєстр №9 відправки дипломатичної кореспонденції МЗС України до всіх ЗДУ в Республіці Польща (плакати та списки) від 28.02.2021; реєстр №105 відправки дипломатичної кореспонденції МЗС України до ПУ в Республіці Польща від 28.02.2021; накладну (вимогу) №PH-0000349 від28.02.2021; накладну (вимогу) №PH-0011348 від 28.02.2021; накладну (вимогу) №РН-0000638 від 28.02.2021; накладну (вимогу) №18-178 від 28.02.2021, де в реєстрах вніс неправдиві відомості щодо перевезення дипломатичної пошти, а в накладних (вимогах) неправдиві відомості щодо перевезення товарів, обладнання та документів, які роздрукував за допомогою власних принтерів, поставив в реєстрах в графах «Отримав» свої підписи та вигадані підписи в графах «Здав», а в накладних (вимогах) вигадані підписи у графах «Видав» та «Затверджую», які засвідчив відтисками заздалегідь підробленої печатки «Дипломатична пошта МЗС України» та штампу «МЗС України адміністративний департамент відділ послуг та технічного постачання», чим виготовив підроблені вищевказані документи.

Крім цього, 28.02.2021 близько 12 год. 03 хв., ОСОБА_4 , керуючи дипломатичним службовим вантажно-пасажирським автомобілем «Mercedes Sprinter», номерний знак НОМЕР_2 , під час проходження прикордонного та митного контролю, перебуваючи в зоні митного контролю митного поста «Ягодин» Волинської митниці Держмитслужби, з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та недекларування товарів за встановленою формою, надав працівнику митниці завідомо підроблені документи, які Міністерством закордонних справ України не видавалися та не посвідчувалися, чим використав завідомо підроблені документи.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачуються у підробленні інших офіційних документів, які видаються чи посвідчуються установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи і які надають права або звільняють від обов`язків з метою використання їх підроблювачем чи іншою особою; у використанні завідомо підроблених документів, тобто вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення підзахисного від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. Клопотання обґрунтував тим, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні 28.02.2021 року цих кримінальних правопорушень. Ці кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України є кримінальними проступками, за які передбачені максимальні покарання у виді обмеження волі на строк до 2 років. Станом на 13.03.2024 сплинуло більш ніж три роки, що у відповідності до п.2 ч.1 ст. 49 КК України є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності незалежно від невизнання обвинуваченим своєї винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 клопотання підтримав з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений, після роз`яснення наслідків задоволення заявленого клопотання, таке клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття провадження на підставі ст.49 КК України.

Вирішуючи в порядку ст.ст.284, 286, 314 КПК України заявлене клопотання, суд встановив таке.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно із ст.12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Звільнення від кримінальної відповідальності з зазначених підстав є обов`язком суду.

Таким чином, строк, відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України сплив, що є наслідком звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обставин, визначених ч.ч.2, 3 ст.49 КК України, що впливають на перебіг строку давності, судом не встановлено, обвинувачений від суду не переховувався, сторона обвинувачення про наявність зазначених обставин суд не повідомляла, реєстр матеріалів досудового розслідування кримінального провадження не містять відомостей про те, що обвинувачений переховувався від органів слідства під час досудового розслідування, або вчинив новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років, після того, як йому було інкриміновано кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України.

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26.03.2020 у справі № 730/67/16-к вказав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ним своєї винуватості у вчиненні злочину.

Відтак, при закритті провадження по даній справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини обвинуваченого судом не вирішується. Така правова позиція узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі Грабчук проти України від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

При цьому суд також враховує, що питання, передбачені ч.1ст.368 КПК України, а саме: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інше не підлягають з`ясуванню в судовому засіданні під час вирішення клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, так як ці обставини можуть бути вирішені лише при ухваленні вироку після розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог Закону України про кримінальну відповідальність (ст. 74 КК України), лише у випадку, коли особа заперечує проти закриття справи з нереабілітуючих підстав, якою є і закінчення строків давності, суд, за наявності до того підстав, визнає особу винною, ухвалює обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Суд, з`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вважає що клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відтак, клопотання захисника підлягає задоволенню.

Запобіжний захід щодо підозрюваного не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити згідно зі ст.100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз, а тому такі витрати слід покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.12,49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, 285, ч.4 ст.286, ст.288, п.2 ч.3 ст.314, ст.ст. 350, 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000064 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, закрити у зв`язку із звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Речові докази: кур`єрський лист від 28.02.2021 Посольства України в Республіці Польща на ім`я ОСОБА_6 , як дипломатичного кур`єра НОМЕР_1 із перевезення 28 лютого 2021 року з м.Львів до м.Варшава дипломатичної пошти; реєстр №9 відправки дипломатичної кореспонденції МЗС України до всіх ЗДУ в Республіці Польща (плакати та списки) від 28.02.2021; реєстр №105 відправки дипломатичної кореспонденції МЗС України до ПУ в Республіці Польща від 28.02.2021; накладну (вимогу) №PH-0000349 від28.02.2021; накладну (вимогу) №PH-0011348 від 28.02.2021; накладну (вимогу) №РН-0000638 від 28.02.2021; накладну (вимогу) №18-178 від 28.02.2021, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000064.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави 8495 (вісім тисяч чотириста дев`яносто п`ять) гривень 10 копійок процесуальних витрат на проведення судових експертиз.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Любомльський районний суд.

Головуючий : суддя ОСОБА_1