ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/859/24 Справа № 190/753/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

скаржника ОСОБА_7 ,(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , на ухвалу слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2024 року про відмову у відкритті провадження,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді від 10 квітня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на постанову дізнавача СД ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 від 27.03.2024 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілими, в унесенні до ЄРДР відповідних відомостей про фактично вчинене кримінальне правопорушення, а також у здійсненні інших процесуальних дій.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скаржники не зверталися до дізнавача про визнання їх потерпілими, а лише подавалося клопотання про їх допит як потерпілих, тому посилання скаржників, що їх відмовлено дізнавачем у визнанні потерпілими не відповідають дійсності і не можуть бути оскарженні в порядку ст. 303 КПК України. Також слідчий суддя встановив, що відомості до ЄРДР були внесенні за ухвалою слідчого судді від 11 жовтня 2023 року, і зобов`язання внести додаткові відомості до ЄРДР не входить до повноважень слідчого судді. Крім цього, слідчий суддя вказав, що постанова дізнавача про відмову у задоволенні клопотання про об`єднання матеріалів досудового розслідування, про визначення подальшої підслідності об`єднаного кримінального провадження теж не підлягає оскарженню.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу слідчого судді і призначити новий розгляд в суді І інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення слідчого судді незаконне, та постановлене з неповним судовим розгляд, під час якого недосліджено обставини, які мають істотне значення. При цьому, слідча суддя яка розглядала скаргу повинна була заявити самовідвід, з тих підстав, що приймала два рішення стосовно скаржників, тому виникають сумніви щодо неупередженості слідчої судді. Крім цього, скаржники не подавали клопотання дізнавачу про визнання їх потерпілими, тому такі висновки слідчого судді в рішенні надумані. Разом з цим, висновки слідчого судді, що тільки прокурор може здійснювати контроль органів досудового розслідування є неправильними, оскільки і слідчий, і дізнавач можуть вносити в ЄРДР відомості щодо кримінальних правопорушень. Також в апеляційній скарзі зазначено, що рішення дізнавача про відмову у об`єднанні кримінальних проваджень підлягає оскарженню, як невиконання інших дій, які необхідно виконати у визначений КПК строк.

29 квітня 2024 року за участю ОСОБА_7 апеляційним судом було вирішено питання щодо відводу колегії судді та перенесено судове засідання на іншу дату. 05 червня 2024 року ОСОБА_7 та інші скаржники не приймали участь під час перегляду, були повідомлені належним чином, клопотань про перенесення судового засідання або поважні причини неприбуття до його початку не отримано, тому можливо здійснити перегляд без участі апелянтів.

Прокурор заперечував у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріалів скарги, мотиви слідчого судді, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що передбачено п.3 ч.1 ст.409 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Дійсно, відповідно до ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Проте, пунктом 5 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

За правилами ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З матеріалів скарги, та як зазначив слідчий суддя в рішенні видно, що ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , 25 березня 2024 року через канцелярію ВП № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області подали спільне клопотання № 1 до дізнавача СД ВП № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , в якому серед вимог просили: погодити із ОСОБА_9 місце, дату та час проведення її допиту, не інакше, як в якості потерпілої; надіслати ОСОБА_9 «Повістку про виклик» не інакше, як в якості потерпілої; вручити ОСОБА_9 «Пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілої, а також «Пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого» ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;, допитати ОСОБА_9 не інакше, як в якості потерпілої, за допомогою технічних засобів відео фіксації цієї процесуальної дії, по завершені чого одразу надати потерпілій копію «Протоколу допиту потерпілої ОСОБА_9 » та копію відео запису цієї слідчої дії.

Також 29 березня 2024 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» ОСОБА_9 отримала копію оскаржуваної Постанови від 27.03.2024 року про повну відмову у задоволенні зазначеного спільного клопотання № 1 від 25.03.2024 року.

Апеляційний суд враховуючи вимоги ст. 55 КПК України, вважає, що постанова дізнавача від 27 березня 2024 року може бути оскаржена в порядку п.5 ч.1 ст. 303 КПК України, оскільки дізнавач мотивуючи рішення зазначив, що ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 просять визнати їх потерпілими і дізнавач відмовив у задоволенні такого клопотання, так як матеріали кримінального провадження не містять даних про спричинення моральної, фізичної або майнової шкоди.(а.с.17)

Отже, оскарження такого рішення скаржниками є предметом розгляду слідчим суддею скарги, тому викладенні в ухвалі висновки, в цій частині є помилковими.

Що стосується вимог про внесення відомостей до ЄРДР за ст.ст. 147 ч.2, ст. 341, 383 ч.2 КК України, то такі є безпідставними з огляду на таке.

Так, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК). Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику ЄСПЛ як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, що передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, коли жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (наприклад, § 46 рішення у справі «Устименко проти України» від 29.01.2016 (заява № 32053/13), §§ 51, 52 рішення у справі «Рябих проти Росії» від 24.07.2003 (заява № 52854/99), § 31 рішення у справі «Маргушин проти Росії» від 01.07.2010 (заява № 11989/03), § 61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії» від 28.11.1999 (заява № 28342/95).

Слідчий суддя не може розглядати питання бездіяльності, якщо воно вже було вирішене слідчим суддею у іншій справі, оскільки такий розгляд буде порушувати принцип юридичної визначеності. Можливість відмови у відкритті провадження за цією підставою на думку Суду обумовлюється за аналогією також застосуванням правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі ОП ККС ВС) від 23.09.2019 у справі № 757/40473/18-к: «в разі скасування ухвали апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, коли після надходження матеріалів провадження до касаційного суду стало відомо, що учасник провадження скориставшись своїм правом, передбаченим частиною 7 статті 399 КПК, повторно подав апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду, за результатами розгляду якої суд апеляційної інстанції постановив остаточне рішення, касаційне провадження підлягає закриттю. Таким чином, з огляду на реалізацію стороною захисту права на апеляційний перегляд справи та прийняття остаточного рішення апеляційним судом яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, касаційне провадження підлягає закриттю… Суд касаційної інстанції на підставі частини 6 статті 9 КПК, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуючи загальні засади кримінального провадження, закриває касаційне провадження у тих випадках, якщо воно було відкрито за відсутності передбачених законом підстав. Суд касаційної інстанції також закриває касаційне провадження, відкрите за касаційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку (стаття 424 КПК), а також касаційне провадження, відкрите за касаційною скаргою особи, яка згідно з положеннями стаття 425 КПК не мала права на подання такої скарги».

Таким чином, враховуючи наведений висновок ОП ККС ВС та беручи до уваги необхідність дотримання принципу res judicata при з`ясуванні слідчим суддею на етапі відкриття провадження за скаргою того факту, що одна й та сама бездіяльність слідчого, прокурора оскаржується повторно і слідчим суддею в іншій справі вже здійснювався судовий контроль по цим фактам, і скаргу було задоволено, вказане може бути підставою для відмови у відкритті провадження, оскільки особа вже скористалась своїм правом на оскарження бездіяльності органів досудового розслідування під час досудового розслідування і предмет оскарження у зв`язку із цим фактично відсутній.

Як видно з матеріалів скарги, що ухвалою слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11.10.2023 року, зобов`язано уповноважену особу П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладене у заяві ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 13.09.2023 року та надати заявникам витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань в строки, визначені ст.214 КПК України.

На виконання вказаної ухвали до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2023 року за №0000043 органом досудового розслідування внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України. При цьому, апеляційний суд зазначає, що до ЄРДР відповідно до п.5 ч.4 ст. 214 КПК України, вноситься попередня кваліфікація кримінально правопорушення, яка може бути доповнена іншими відомостями та кваліфікацією за наявності даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя правомірно відмовив у відкритті провадження в цій частині, оскільки ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вже скористались своїми правами на оскарження бездіяльності і предмет оскарження у зв`язку із цим фактично відсутній.

Постанова дізнавача про відмову у задоволенні клопотання в частині об`єднання матеріалів кримінального провадження теж не підпадає під рішення, яке може бути оскаржене в порядку ст. 303 КПК України.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді про відмову у відкритті провадження слід скасувати і призначити новий розгляд в суді І інстанції.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 задовольнити частково.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на постанову дізнавача СД ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 від 27.03.2024 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілими, в унесенні до ЄРДР відповідних відомостей про фактично вчинене кримінальне правопорушення, а також у здійсненні інших процесуальних дій скасувати і призначити новий розгляд в суді І інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4