№ провадження 1-кп/208/18/24
ВИРОК

Іменем України

01 січня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт від 26.12.2023 р. у кримінальному провадженні № 0000366 від 21.11.2023 р. відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., громадянина України, маючого середню освіту, офіційно працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого на утриманні дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

встановив:

Органом досудового розслідування встановлено та учасниками судового провадження не оспорюється, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 28.08.2008 року (виконавчий лист № 2-2200 від 28.08.2008), зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання дітей-сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотки прожиткового мінімуму на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 14.07.2008 року до досягнення дітьми повноліття.

Однак, ОСОБА_2 , якому було відомо про обов`язковість виконання рішення суду, будучи попередженим державним виконавцем Заводського відділу ДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області про необхідність сплати аліментів, став на шлях злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Так, ОСОБА_2 , будучи офіційно працевлаштованим та отримуючи доходи, не маючи намір надавати кошти на утримання дітей, тобто маючи прямий протиправний умисел на ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей у період часу з 01.10.2022 до 30.11.2023 включно, аліменти на утримання неповнолітніх дітей не сплачував, будь-якої допомоги на утримання дітей у не грошовій формі не надавав, участі у вихованні дітей не приймав та згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Заводського відділу ДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 53137 гривень 24 копійок.

Таким чином, у період часу з 01.10.2022 до 30.11.2023 включно, ОСОБА_2 , злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що сукупно склала суму виплат за 14 місяців відповідних платежів, а саме у розмірі 53137 гривень 24 копійок.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, а саме злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Матеріали обвинувального акта від 26.12.2023 р. у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 164 КК України містять:

- клопотання прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні;

- письмову заяву обвинуваченого, складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмову заяву потерпілої щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000366 від 21.11.2023 р.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.12.2023 р. призначено розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 164 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

За таких обставин, суд, вивчивши означений обвинувальний акт та додані до нього матеріали, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, а саме злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 164 КК України. Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України суд не вбачає.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується вимогами ст. 65 - 67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме - згідно ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, класифікується як кримінальний проступок;

- особу винуватого, який за матеріалами кримінального провадження характеризується задовільно, раніше несудимий, не перебуває на обліку лікарів нарколога та психіатра, його соціальний та сімейний стан, обставини, що пом`якшує покарання - щирого каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 56 КК України, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Суд вважає, що виконання ОСОБА_2 безоплатних суспільно корисних робіт, призначених в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України сприятиме його виправленню а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами. Обмежень щодо призначення даного виду покарання, передбачених ч. 3 ст. 56 КК України, матеріали кримінального провадження не містять. Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні. Керуючись викладеним та ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят (80) годин.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1