1Справа № 335/5895/24 1-кс/335/2252/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтарськ Донецької області, який є громадянином України, одружений, має малолітню дитину, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді стрільця санітара 3 штурмового відділення 1 штурмового взводу 7 штурмової роти 3 штурмового батальйону, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000704 від 27.05.2024, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні, носінні вибухових пристроїв та бойових припасів.

26 травня 2024 року ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 27 травня 2024 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий вказує, що обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Органом досудового розслідування, відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий вказує, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від від 3 до 7 років, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Також, підозрюваний ОСОБА_4 може бути обізнаним про місце перебування свідків, які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєння кримінального правопорушення, у зв`язку із чим орган досудового слідства вважає, що залишаючись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, підозрюваний може незаконно впливати шляхом застосування насильства, залякувань або вмовлянь на свідків по кримінальному провадженню, що є ризиком передбаченим п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, органом досудового слідства встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 ніде не працевлаштований, не має джерела доходу, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що свідчить про те, що залишаючись на волі, ОСОБА_4 може вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення з метою отримання доходу незаконним шляхом, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вказує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, для їх запобігання, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Також, у клопотанні слідчий просив не встановлювати ОСОБА_4 заставу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні, без визначення розміру застави.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою. Зазначив, що у разі застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити ОСОБА_4 заставу. Вказав, що органом досудового розслідування не обґрунтовані належними доказами ризики, визначені ст. 177 КПК України, відносно ОСОБА_4 ОСОБА_4 має місце проживання та має на утриманні малолітню дитину.

Підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що він погоджується із повідомленою йому підозрою, пояснив, що йшов аби сховати гранату, яку він виявив у своєму рюкзаку після приїзду додому з місця несення військової служби. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави.

Заслухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та матеріали, якими воно обґрунтовано, слідчий суддя встановив наступне.

СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000704 від 27.05.2024, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

26.05.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 27.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході судового розгляду клопотання, та не оспорюється стороною захисту. Оцінивши надані стороною обвинувачення сукупність доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які дають підстави слідчому судді дійти висновку про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, у сфері незаконного обігу зброї та бойових припасів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, дані про особу підозрюваного, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, проходить військову службу за мобілізацією, однак тривалий час не перебуває у розпорядженні військової частини, а перебуває за місцем свого проживання, раніше не судимий.

Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією, маючи доступ до вибухових пристроїв та боєприпасів, підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні, носінні вибухових пристроїв та бойових припасів, що посягає на громадський порядок.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Враховуючи все вищевикладене, перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, слідчий суддя встановив, що заявлений слідчим та прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України об`єктивно існує.

Разом з тим, на переконання слідчого судді, слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у можливості підозрюваного незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки свідками злочину у якому підозрюється ОСОБА_4 були працівники поліції, що свідчить про неможливість впливу ОСОБА_4 на них, та ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Враховуючи існування ризику, доведеного слідчим та прокурором, який полягає у можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, ту обставину, що досудове розслідування знаходиться на початковій стадії, органом досудового розслідування на даний час не встановлено всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, обставини придбання ОСОБА_4 вибухових пристроїв та боєприпасів, ту обставину, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем за мобілізацією, а також оцінюючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею вирішувалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі домашнього арешту, про який заявляла сторона захисту, однак, на переконання слідчого судді, такий запобіжний захід не зможе в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який до того ж є військовослужбовцем та проходить військову службу, однак з невідомих причин перебуває за місцем свого проживання, а також може мати негативні наслідки для кримінального провадження.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, виходячи із встановлених обставин, зокрема обставин вчинення кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави підозрюваному в межах розміру, який передбачено п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 121 120,00 грн., оскільки на переконання слідчого судді саме такий розмір застави здатен забезпечити належне виконання підозрюваним його обов`язків.

У своєму клопотанні слідчий та у судовому засіданні прокурор просили не визначити підозрюваному заставу, однак такі вимоги слідчого та прокурора слідчий суддя вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України.

З огляду на викладені вище обставини, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, який обчислювати з моменту фактичного затримання, з 23 год. 20 хв. 26.05.2024, до 23 год. 20 хв. 24.07.2024.

Встановити заставу 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за наступними реквізитами: Отримувач - ТУ ДСА в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за ; Номер розрахунку (IBAN): UA0001205; Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172, призначення платежу застава ОСОБА_4 .

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення у разі внесення застави, після її внесення та перевірки відповідного документа негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

У разі внесення застави і звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку із внесенням застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Встановити строк дії даної ухвали до 23 год. 20 хв. 24.07.2024 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 28 травня 2024 року.

Повний текст ухвали складено 29 травня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1