Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 531/1838/21
Провадження № 1-кп/553/37/2024
У Х В А Л А

Іменем України

07.03.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 , - адвоката ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_13 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_14 - адвоката ОСОБА_15 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_17 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000025 від 21.01.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2021 року в провадження Ленінського районного суду м. Полтави, згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року, надійшло кримінальне провадження № 0000025 від 21.01.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінаьних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України.

21 жовтня 2021 року підготовче провадження закрито, призначено дане кримінальне провадження до судового розгляду.

Ухвалою суду від 20 квітня 2023 року виділено в окреме провадження в копіях матеріли щодо обвинувачених ОСОБА_19 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч. 2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч. 5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, разом з угодою про визнання винуватості від 20.04.2023 року, присвоївши виділеному кримінальному провадженню окремий унікальний номер та номер провадження, визначивши, при цьому, в порядку ст. 35 КПК України, інший склад суду, який має розглядати дане виділене кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що, згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області, відносно ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 24.03.2021 року, ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду.

На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 15 березня 2024 року.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурором вказувалось про те, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити спроби неправомірного впливу на потерпілих, які не допитані на даний час в суді та показання яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурором вказувалось про те, що ОСОБА_10 немає стійких соціальних зв`язків, не мав легальних джерел доходів для забезпечення свого існування, що вказує про те, що, перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність, вчиняючи інші умисні, в тому числі, корисливі злочини, з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання, тому просив продовжити дію заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що, згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області, відносно ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 24.03.2021 року, ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду. На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 15.03.2024 р..

В обґрунтування вказаного клопотання прокурором вказувалось про те, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_12 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити спроби неправомірного впливу на потерпілих, які не допитані на даний час в суді, та показання яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі проти власності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурором вказувалось про те, що ОСОБА_12 не має стійких соціальних зв`язків, не був офіційно працевлаштований, не мав легальних джерел доходів, що вказує про те, що, перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність, вчиняючи інші умисні, корисливі злочини з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання, тому просив продовжити дію заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

Також, прокурором подано клопотання про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_14 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що, згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області, відносно ОСОБА_14 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн.. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 24.03.2021 року, ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду. На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 15.03.2024 р..

В обґрунтування вказаного клопотання прокурором вказувалось про те, що, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_14 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити спроби неправомірного впливу на потерпілих, які не допитані на даний час в суді та покази яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурором вказувалось про те, що ОСОБА_14 не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не був працевлаштований, не має легальних джерел доходів, що вказує про те, що, перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність, вчиняючи інші умисні, корисливі злочини, в тому числі проти власності, з метою отримання незаконного джерела прибутку на забезпечення своїх елементарних потреб, тому просив продовжити дію заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурором також подано клопотання про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що, згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області, відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 90 800 грн.. В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду. На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 15.03.2024 р..

В обґрунтування вказаного клопотання прокурором вказувалось про те, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити спроби неправомірного впливу на потерпілих, які не допитані на даний час в суді та показання яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків, в тому числі проти власності у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому просив продовжити дію заходів забезпечення кримінального провадження у вигляд тримання під вартою.

Прокурором поміж викладеного вказувалось про те, що ОСОБА_8 немає стійких соціальних зв`язків, не був офіційно працевлаштований, не мав легальних джерел доходів, що вказує про те, що, перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність, вчиняючи інші умисні, корисливі злочини з метою отримання незаконного джерела прибутку, для забезпечення елементарних життєвих потреб, тому просив продовжити дію заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

Також, прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_16 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.01.2023 року обвинуваченому ОСОБА_16 було продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 09.02.2023 року ОСОБА_16 було змінено запобіжний захід з домашнього арешту у нічний час на тримання під вартою, терміном на 60 днів, строк тримання спливає 15.03.2024 року.

В обгрунтування вказаного клопотання прокурором вказувалось про те, що ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні у складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Крім того, прокурором вказувалось на неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого, що стало підставою для зміни запобіжного заходу з домашнього арешту у нічний час на тримання під вартою.

Прокурором вказувалось про те, що обвинуваченим ОСОБА_16 надано показання у суді, що не зменшують ризиків наявних у даному кримінальному провадженні та не є єдиною та достатньою підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою. Перебуваючи на свободі, ОСОБА_16 , усвідомлюючи, що ним вчинено ряд особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від суду, як на території України, так і за її межами, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризиків, передбачених п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, обгрунтовується тим, що вчинення інкримінованих органом досудового розслідування кримінальних правопорушень ОСОБА_16 підтверджується, у тому числі, показання потерпілих і свідків, які на даний час не допитані у судовому засіданні. Оскільки обвинуваченому ОСОБА_16 відомі анкетні дані останніх, місця мешкання потерпілих та свідків про реальну можливість вчинення спроб неправомірного впливу на останніх з метою надання необхідних обвинуваченому показань в майбутньому, враховуючи вимоги ст. 23 КПК УКраїни.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень підтверджується тим, що ОСОБА_16 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та судимий 26.02.2020 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.ч.1,2, ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 185 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

Прокурором вказувалось про те, що обвинувачений ОСОБА_16 не мав та не має на даний час достатніх легальних джерел доходів для забезпечення як свого існування , так і своєї родини.

Відтак, з метою забезпечення своїх елементарних життєвих потреб, у разі не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у тому числі - проти власності, тому прохав продовжити відносно ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурором було внесено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю.

Згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05 березня 2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_4 та визначено розмір застави в сумі 681 000 грн..

23 березня 2021 року ухвалою Полтавського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Так, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2022 року ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт .

Даною ухвалою суду було покладено наступні обов`язки на обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 531/1838/21, за першою вимогою; цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; утримуватися від спілкування в позасудовому порядку з потерпілими ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та свідками у кримінальному провадженні № 531/1838/21.

Зобов`язано ОСОБА_4 невідкладно прибути до місця свого проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому в ході судового розгляду даного кримінального провадження судом було змінено адресу проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , за якою останньому встановлено цілодобовий домашній арешт, а саме: АДРЕСА_3 .

Ухвалою суду від 23.03.2023 року змінено запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 05 жовтня 2023 року міру запобіжного заходу змінено з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електоронних засобів контролю.

Ухвалою суду від 23 листопада 2023 року прожовжено дію заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосувнаням електронних засобів контролю, змінено адресу проживання обвинуваченого ОСОБА_4 та визначено: АДРЕСА_3 .

В обгрунтування вказаного клопотання прокурором вказувалось про те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні у складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Крім того, прокурором вказувалось і те, що враховуючи фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, його майновий стан та інші нові, дійсні та вагомі, тяжкі життєві обставини, а також процесуальну поведніку обвинуваченого, яка змінилась у позитивний бік, що на думку прокурора запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю в повній мірі забезпечить процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Прокурором вказувалось про те, що обвинуваченим ОСОБА_4 надано показання у суді, що не зменшують ризиків наявних у даному кримінальному провадженні та не є єдиною та достатньою підставою для продовження дії застосованого заходу забезпчення кримінального провадження. Перебуваючи на свободі, усвідомлюючи, що ним вчинено ряд особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, як на території України, так і за її межами, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризиків, передбачених п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, обгрунтовується тим, що вчинення інкримінованих органом досудового розслідування кримінальних правопорушень ОСОБА_4 підтверджується у тому числі, показаннями потерпілих і свідків. Оскільки обвинуваченому ОСОБА_4 відомі анкетні дані останніх, місця мешкання потерпілих та свідків, дані обставини вказують про реальну можливість вчинення ним спроб неправомірного впливу на останніх з метою надання необхідних обвинуваченому показань в майбутньому, враховуючи вимоги ст. 23 КПК УКраїни.

Прокурором вказувалось про те, що обвинувачений ОСОБА_4 не мав, та не має на даний час достатніх легальних джерел доходів для забезпечення, як свого існування , так і своєї родини.

Відтак, з метою забезпечення своїх елементарних життєвих потреб, у разі не продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашього арешту з застосуванням електронних засобів контролю, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у тому числі - проти власності, тому прохав продовжити відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванянм електронних засобів контролю.

Також прокурором було внесено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електроних засобів контролю відносно ОСОБА_6 в обгрунтування вказаного клопотання прокурором вказувалось наступне.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 02.09.2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.2023 року змінено відносно ОСОБА_6 запобіжний захід з домашнього арешту у нічний час на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, визначено суму застави у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 402 600,00 грн.. 27 березня 2023 року ОСОБА_6 звільнено з- під варти під заставу.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 25 травня 2023 року змінено запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді застави шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 25 травня 2023 року по 23 липня 2023 року, без права внесення застави.

Відповідно до ухвали Ленінського районнного суду м. Полтави від 22 червня 2023 року, продовжено термін дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, терміном на 60 днів до 20 серпня 2023 року, включно.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 17 серпня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з використанням електронних засобів контролю, з покладенням ряду обов`язків: прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження №531/1838/21, за першою вимогою; цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; носити засіб електронного контролю; утримуватися від спілкування в позасудовому порядку з обвинуваченими, потерпілими та свідками у кримінальному провадженні № 531/1838/21.

Відовідно до ухвали суду від 16 січня 2024 року ОСОБА_6 змінено адресу раніше застованого запобіжного заходу на адресу АДРЕСА_5 .

В обгрунтування клопотання прокурором вказувалось про те, що відповідно до ст. 177 КПК України, існують ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Прокурором вказувалось про те, що існують реальні ризики того, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, повернутися до протиправної діяльності, чинити тиск на свідків, потерпілих, з огляду на вчинення ними особливо тяжкого злочину корисливої спрямованості із застосуванням насильства, відсутності постійного офіційного джерела доходу.

Поряд з цим, прокурором вказувалось про те, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю, не зникли, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів неможливе, оскільки не здатне запобігти вищевказаним ризикам та може негативно впливати на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Прокурор вказував на те, що зважаючи на введення воєнного стану на території України, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах, як то ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим, значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе перешкоджати обвинуваченим повернутися до протиправної діяльності та вчинити спроби ухилитися від суду.

Зважаючи на наведені вище обставини прохав продовжити дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ..

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11 заперечувала проти клопотання прокурора щодо ОСОБА_10 , разом з цим вказувала, що клопотання прокурора не містить доказів обґрунтованості пред`явленого обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому діяння, прокурором не зазначено в клопотанні про наявність доказів вини останнього, стійких соціальних зв`язків, зокрема тих, що обвинувачений має сім`ю та дітей.

Захисником обвинуваченого вказувалось про те, що ОСОБА_10 не має будь-якого наміру переховуватися від суду, оскільки має постійне місце проживання, а саме : АДРЕСА_6 , позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази були вилучені. При цьому, остання звертала увагу суду на те, що її підзахисний ОСОБА_10 немає потреби незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, так як під час досудового розслідування було допитано зазначених осіб у обвинуваченого ОСОБА_10 відсутня необхідність перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та він не має наміру вчиняти інше кримінальне правопорушення.

При цьому, на думку захисника, прокурором в обгрунтування вказаного клопотання, в якості підстави для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наводиться обставина вчинення тяжкого злочину ОСОБА_10 , що саме по собі не може бути безумовною підставою для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в зв`язку з чим вважала за доцільне змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою. Разом з цим, захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11 вказувала суду про наявність на утриманні у ОСОБА_10 дитини 2008 року народження, матері похилого, пенсійного віку, яка потребує стороннього догляду. Захисник також вказувала, що обвинуваченим надано показання в судовому засіданні, а жоден з допитаних у суді обвинувачених не вказували на ОСОБА_10 , як на особу причетну до інкримінованих останньому злочинів. Щодо клопотань прокурора відносно інших обвинувачених підтримала думку захисників обвинувачених.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_13 заперечувала проти клопотання прокурора, при цьому вказувала про необґрунтованість клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 .. Захисник - ОСОБА_13 зазначала також про те, що прокурором обгрунтовано клопотання тим, що на даний час залишаються ризики переховування ОСОБА_12 від органу досудового розслідування або суду, що обвинувачений може перетнути кордон України, на час вчинення правопорушень не був працевлаштований, в зв`язку з чим обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих, свідків, а також продовжити злочинну діяльність. Вказані твердження прокурора на думку захисника є безпідставними, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_12 має молодий вік (лише 23 роки), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, та тісні соціальні зв`язки, одружений, на утриманні має малолітню дитину. До затримання працював у ПП "Ланнівський цукровий завод" по ремонту БУМа цеху механізації.

Тому, зважаючи на наведені вище факти, захисник прохала суд змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_12 з тримання під вартою на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою.

В судовому засіданнні захисник обвинуваченого ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_13 з приводу клопотань прокурора про продовження дії та зміни заходів забезпечення кримінального провадження відносно інших обвинувачених та щодо клопотання захисника ОСОБА_11 покладалась на думку сторони захисту.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_15 заперечував проти клопотання прокурора, вказував про необґрунтованість клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_14 .. Разом з цим, захисником обвинуваченого ОСОБА_14 - адвокатом ОСОБА_15 подано суду клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному з тримання під вартою на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою (домашній арешт у нічний час), вказуючи на ризики, передбчені ст. 177 КПК України , на даний час відпали, в зв`язку з чим є підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_14 ..

З приводу клопотань прокурора про продовження дії та зміни заходів забезпечення кримінального провадження відносно інших обвинувачених та щодо письмого клопотання захисника ОСОБА_11 та усних заперечень захисників обвинувачених покладався на думку сторони захисту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 . В обгрунтування своїх заперчень захисник вказував про те, що у клопотанні прокурором лише перераховуються ризики, проте їх наявність прокурором не доведена. Зокрема, немає жодного підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_8 має намір переховуватися від суду, впливати на свідків та продовжувати свою злочинну діяльність або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Обставини наведені прокурором є суб`єктивними та безпідставними, зважаючи на, що сторона захисту вказує про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В клопотанні захисником вказувалось про те, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів, що обвинувачений ОСОБА_8 має намір переховуватися від органів досудового слідства та суду. Так, обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, має цивільну дружину та постійне місце проживання у АДРЕСА_7 , має міцні соціальні зв`язки.

Поряд з цим, захисником обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_9 вказувалась про те, що стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших обдвинувачених у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином. Як і не доведено прокурором та не надано доказів, що обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

На даний час на думку сторони захисту обвинувачений ОСОБА_8 не визнаний судом винним в інкримінованих йому діяннях і сторона захисту вважає, що будь-які докази причетності до них ОСОБА_8 у сторони обвинувачення відсутні.

Поряд з цим, захисником обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_9 вказувалось про те, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне міце проживання по АДРЕСА_7 .

Тому, зважаючи на вказані обставини вважав за доцільне змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосувнаням електронних засобів контролю.

З приводу вирішення питання щодо продовження терміну дії запобіжного заходу відносно інших обвинувачених та клопотання захисника ОСОБА_11 та усних заперечень захисників обвинувачених покладався на думку сторони захисту.

В свою чергу в судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_17 заперечувала з приводу клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав, що прокурором не наведено дійсність та реальність ризиків, зазначених в клопотанні, в зв`язку з чим надала суду клопотання про зміну запобіжного захрду з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю. В обгрунтування клопотання захисником обвинуваченого ОСОБА_16 - адвокатом ОСОБА_17 вказувалось про те, що обвинувачений ОСОБА_16 має постійне місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . До взяття під варту останній працював, хоча і не офіційно, та проживав разом з своєю матір`ю ОСОБА_26 , за вказаною адресою. Захисником обвинуваченого також вказувалось про те, що мати обвинуваченого фактично перебувала на його утриманні, оскільки за станом здоров`я не мала та не має наразі змоги працювати. Крім того, ОСОБА_16 фактично здійснював догляд за нею, та вів домашнє господарство, на підтвердження чого, стороною захисту надано консультативний висновок, відповідно до яких ОСОБА_26 має наступні діагнози: остехондроз грудного відділу хребта. астено - неврологічний синдром, подагричний поліартрит. Що на думку захисника вказуває про те, що ОСОБА_16 потребуває догляду, в зв`язку з тяжким станом здоров`я.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_16 - адвокатом ОСОБА_17 в свою чергу суду вказувалось про те, шо підставою для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_16 з домашнього арешту на тримання під вартою по суті було порушення останнім процесуальних обов`язків в частині не своєчасного з`явлення до суду. Інші процесуальні ризики, на які вказував прокурор, вплив на свідків, переховування від суду та слідства як на території України, так і за її межами, що унеможливить досягнення обвинуваченим ОСОБА_16 завдань кримінального провадження, що не були підтверджені стороною обвинувачення.

На разі, судовий розгляд перебуває на стадії дослідження письмових доказів, які долучає сторона обвинувачення, в зв`язку з чим стороною захисту вказувалось про те, що її підзахисний ОСОБА_16 змінив своє ставлення до виконання процесуальних обов`язків, які передбачені, а тому обставини, за яких вирішувалося питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_16 істотно змінилися.

Таким чином, враховуючи, що матір обвинуваченого ОСОБА_16 - ОСОБА_26 потребує стороннього догляду та допомоги, бо має захворювання, які обмежують її пересування, навіть по будинку, наявність у підзахисного стійких соціальних зв`язків, постійного місця проживання та реєстрації, сторона захисту, вказувала про наявність на даний час обгрунтованих підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою та цілодобовий домашній арешт з застосуванням електоронних засобів контролю.

З приводу клопотань прокурора про продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження відносно інших обвинувачених та щодо клопотання захисника ОСОБА_11 та усних заперечень захисників обвинувачених покладався на думку сторони захисту.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 фактично не заперечував проти клопотання прокурора щодо ОСОБА_4 ..

Щодо клопотань прокурора відносно інших обвинувачених, а також щодо клопотання захисника ОСОБА_11 та усних заперечень захисників обвинувачених покладався на думку сторони захисту.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора щодо ОСОБА_6 , з підтав того, що ризики наведені прокурором втратили свою реаільність та дійсність.

Поряд з цим, захисником вказувалось про те, що з моменту застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю, останній добросовісно виконує покладені на нього процесуальні обов`язки порушень в дотриманні умов свого знаходження - не допускав.

Зважаючи на вказані вище обставини прохав змінити захід забезпчеення кримінального проовадження відносно ОСОБА_6 з цілодобовоого домашнього арешту з застосуванням електоронних засобів контролю та домашній арешт у нічний час доби знявши елктороний засіб контролю з ОСОБА_6 ..

З приводу клопотань прокурора про продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження відносно інших обвинувачених та щодо клопотання захисника ОСОБА_11 та усних заперечень захисників обвинувачених покладався на думку сторони захисту.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 підтримали думку своїх та інших захисників.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходів з огляду на його безпідставність та необгрунтованість, оскільки нових та дійсних обставин для зміни останньому існуючих на даний час запобіжних заходів захисником не вказано та не існує. Зазначені обставини вже були оцінені судом в попередніх рішеннях належним чином.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора щодо продовження заходів забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 є такими, що підлягають до задоволення, а клопотання: захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою (домашній арешт у нічний час доби) - не підлягає до задоволення за наступних обставин.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Як встановлено в ч. 1 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 .. Так, судом встановлено, що, згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області, відносно ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 24.03.2021 року, ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому вказаний запобіжний захід було неодноразово продовжено до 15.03.2024 р..

Судом встановлено, що, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

На даний час триває судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, в ході якого обвинувачений ОСОБА_10 надав свої показання суду, що в свою чергу не зменшує ризиків наявних у даному кримінальному провадженні та не є єдиною і достатньою підставою для зміни раніше застосованого судом запобіжного заходу відносно останнього.

Суд приходить до висновку, що встановлені при обранні та продовженні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, та що інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на вказані вище обставини та факти, суд приходить до переконливого висновку, що доводи прокурора про те, що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою, в зв`язку з існуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є доцільним та необхідним.

Разом з цим, суд приходить до висновку, що обставини зазначені захисником обвинуваченого ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_11 та самим обвинуваченим не є доведеними, вагомими, переконливими та такими, що свідчили б про безпідставність доводів прокурора з приводу обгрунтованості продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вони є тотожними до попередніх доводів сторони захисту під час заперечення та оскарження чергової ухвали суду та продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 ..

Судом апеляційної інстанції під час перевірки законності ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2022 року про продовження запобіжних заходів обвинуваченим, в тому числі і обвинуваченому ОСОБА_10 , було надано оцінку вказаним твердженням захисника та відповідно відхилено їх в зв`язку з безпідставністю.

Обставина надання обвинуваченим ОСОБА_18 , іншими обвинуваченими та потерпілими ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 показань в судовому засіданні не може вказувати про достатніть та самостійність даної обставини, яка б надавала беззаперечні суду підстави змінити існуючий запобіжний захід відносно ОСОБА_10 без дослідження та оцінки всього обсягу доказів у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, вказані твердження захисника ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_10 не містять нових належних, достовірних та достатніх фактичних даних та підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_10 на інший більш м`який та відповідно не підлягають задоволенню судом.

Разом з цим зазначені захисником суду доводи щодо міцних соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_10 , не є актуальними та новими в частині знаходження на утриманні останнього неповнолітньої дитини та матеріального забезпечення сім`ї на час вирішення даного клопотання і вже були враховані судом під час продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та перевірені судом апеляційної інстанції, що вказує про надуманість та безпідставність тверджень захисника з даного приводу.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення, в зв`язку з його обгрунтованістю, в той час заперечення захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 щодо клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд визнає безпідставними.

Також, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 ..

Так, судом встановлено, що, згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області, відносно ОСОБА_12 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 24.03.2021 року, ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду.

На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 15.03.2024 р..

Судом встановлено, що, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_12 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Судом беззаперечно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_12 , не зважаючи на наявність дружини та неповнолітньої дитини, не має стійких соціальних зв`язків, так як ніде не працює, не має стійкого джерела доходів, що вказує про те, що, перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність вчиняючи інші умисні, в тому числі корисливі злочини, з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання.

З огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

На даний час триває судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, в ході якого обвинувачений ОСОБА_12 надав свої показання суду, що в свою чергу не зменшує ризиків наявних у даному кримінальному провадженні, та не є єдиною і достатньою підставою для зміни застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд приходить до висновку, що встановлені при обранні та продовженні ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, та що інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на вказані вище обставини та факти, суд приходить до переконливого висновку, що доводи прокурора про те, що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою, в зв`язку з існуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є доцільним та необхідним.

Разом з цим, суд приходить до висновку, що обставини і заперечення зазначені під час розгляду клопотання прокурора - адвокатом ОСОБА_13 та ОСОБА_12 не є доведеними, вагомими, достатніми, переконливими та такими, що свідчили б про безпідставність доводів прокурора з приводу обгрунтованості продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з цим суд констатує, що всі зазначені обставини та висловлені твердження стороною захисту є тотожними до раніше зазначених в судових засіданнях та відповідно розглянуті судом попередньо, нових же дійсних та належних обставин в обгрунтування своєї позиції стороною захисту не зазначено та судом не здобуто.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою - в зв`язку з його обгрунтованістю.

Суд, також приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_14 ..

Так, судом встановлено, що, згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області, відносно ОСОБА_14 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн.. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 24.03.2021 року ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду. На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 15.03.2024 р..

Судом встановлено, що, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_14 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

На даний час триває судове з`ясування обставин у даному кримінальному провадженні, в ході якого обвинувачений ОСОБА_14 надав свої показання суду, що в свою чергу не зменшує ризиків наявних у даному кримінальному провадженні, і дана обставина не може прийматися судом, як єдина і достатня для зміни раніше обраного відносно останнього запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання прокурора судом не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою з урахуванням його стану здоров`я чи неможливість отримання медичної допомоги в місцях позбавлення волі.

В той же час, суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що встановлені при обранні та продовженні ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, та що інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на вказані вище обставини та факти, суд приходить до переконливого висновку, що доводи прокурора про те, що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_14 під вартою, в зв`язку з існуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є доцільним та необхідним.

Зважаючи на вказані вище обставини та факти, суд приходить до висновку, що зазначені обставини захисником обвинуваченого ОСОБА_14 адвокатом ОСОБА_15 та обвинуваченим ОСОБА_14 з приводу наявності працевлаштування та міцних соціальних зв`язків останнього не є доведеними, вагомими, переконливими, достатніми та такими, що свідчили б про безпідставність доводів прокурора з приводу обгрунтованості продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та до того ж, були перевірені судом апеляційної інстанції і відхилені як необгрунтовані.

Доводи захисника та обвинуваченого в судовому засіданні не містять нових дійсних і належних обставин та доведених фактів, котрі б вказували суду на наявність беззаперечних і достатніх підстав щодо зменшення на даний час наявних ризиків та відповідно необхідність зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього, в зв`язку з чим твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_14 - адвоката ОСОБА_15 про доцільніть зміни його підзахисному запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту в нічний час - не приймаються судом до уваги.

Разом з цим, твердження захисника та його посилання на практику Європейського суду з прав людини не містить індивідуального характеру, є абстрактними та загальними, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги, як підстава для зміни існуючого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_14 ..

На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора відносно обвинуваченого ОСОБА_14 в зв`язку з обгрунтованістю.

Суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора відносно обвинуваченого ОСОБА_8 щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.

Так, згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 90 800 грн.. В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду. На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 15.03.2024 р..

Судом встановлено, що, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На даний час триває судове з`ясування обставин у даному кримінальному провадженні, в ході якого обвинувачений ОСОБА_8 надав свої показання суду, що в свою чергу не зменшує ризиків наявних у даному кримінальному провадженні, і дана обставина не може прийматися судом, як єдина і достатня для зміни раніше обраного відносно останнього запобіжного заходу.

Судом беззаперечно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 , не зважаючи на наявність постійного місця прожимвання у АДРЕСА_7 , раніше не судимий, не має стійких соціальних зв`язків, так як ніде не працює, не має стійкого джерела доходів, що вказує про те, що, перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність вчиняючи інші умисні, в тому числі корисливі злочини, з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання.

Під час розгляду клопотання прокурора судом не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою з урахуванням його стану здоров`я чи неможливість отримання медичної допомоги в місцях позбавлення волі.

В той же час, суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що встановлені при обранні та продовженні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, та що інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Зважаючи на вказані вище обставини та факти, суд приходить до переконливого висновку, що доводи прокурора про те, що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, в зв`язку з існуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є доцільним та необхідним.

З огляду на викладне, суд не приймає до уваги заперечення сторони захисту щодо обгрунтованості клопотання прокурора з огляду на їх необгрунтованість та безпідставність.

Разом з цим, суд приходить до висновку, що обставини і твердження як під час розгляду клопотання прокурора так і заперечення захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 з приводу клопотання прокурора не є доведеними, вагомими, достатніми, переконливими та такими, що свідчили б про безпідставність доводів прокурора з приводу обгрунтованості продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з цим суд констатує, що всі зазначені обставини та висловлені твердження стороною захисту є тотожними до раніше зазначених в судових засіданнях та відповідно розглянуті судом попередньо, нових же дійсних та належних обставин в обгрунтування своєї позиції стороною захисту не зазначено та судом не здобуто.

Разом з цим, твердження сторони захисту щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_8 постійного місця проживання за адресою АДРЕСА_8 не підтверджені належними та допустимими доказами, що вказує про їх надуманість.

Крім того, суд критично сприймає твердження захисника щодо абсолютної відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відсутності будь-яких доказів причетності ОСОБА_8 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, в зв`язку з їх неспроможністю та безпідставністю, так як наявність ризиків у даному кримінальному провадженні було встановлено слідчим суддею Карлівського районного суду Полтавської області ухвала якого є чинною і на даний час, а також Ленінським районним судом м. Полтави під час вирішення питання щодо продовження запобіжних заходів, обраних обвинуваченим, в тому числі і ОСОБА_8 , що не відповідає фактичним даним та процесуальним документам прийнятим в рамках даного кримінального провадження.

Більше того, на даний час триває судове з`ясування обставин у даному кримінальному провадженні, в ході якого судом частково допитано потерпілих та свідків, приєднано письмові докази щодо підстав порушення кримінального провадження по деяким епізодам, допитано усіх обвинувачених, що вказує про те, що дослідження усіх доказів у даному кримінальному провадженні ще триває, а тому твердження захисника про відсутність у сторони обвинувачення доказів про причетність обвинуваченого ОСОБА_8 до інкримінованих правопорушень, є передчасними, надуманими і такими, що суперечать матеріалам даного кримінального провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження раніше обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 в зв`язку з його обгрунтованістю та визнання тверджень сторони захисту з приводу безпідставності клопотання прокурора - безпідставними.

Разом з цим, суд вважає безпідставною та необгрунтованою заяву обвинуваченого ОСОБА_8 щодо неналежного виконання йоого захисником - адвокатом ОСОБА_9 процесуальних обов`язків з огляду на їх безпредметність та відсутність будь-яких фактів чи обставин зазначених обвинуваченим, з даного приводу здійснених чи вчинених з боку адвоката ОСОБА_9 ..

Поряд з цим, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_16 з наступних підстав.

Так, згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 червня 2021 року обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час відносно ОСОБА_16 ..

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 09.02.2023 року, ОСОБА_16 змінено запобіжний захід з домашнього арешту у нічний час доби на тримання під вартою, терміном на 60 днів, визначено розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 214 720,00 грн.. Термін тримання під вартою спливає 15.03.2024 року.

Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_27 залишено без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 09 лютого 2023 року, якою змінено відносно ОСОБА_16 запобіжний захід з домашнього арешту у нічний час доби на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишено без змін.

Судом встановлено, що, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжкого корисливого злочину. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_16 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Поряд з цим судом встановлено, що ОСОБА_16 не має стійких соціальних зв`язків, ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, не має стійкого джерела доходів, що вказує про те, що, перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність, вчиняючи інші умисні в тому числі корисливі злочини з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання.

Зважаючи на вказані вище обставини та факти та приймаючи до уваги факт наявності систематичного невиконання покладених на нього судом процесуальних обов`язків, що стало підставою для зміни запобіжного заходу з домашнього арешту у нічний час на тримання під вартою, суд приходить до переконливого висновку, що доводи прокурора про те, що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_16 під вартою, в зв`язку з існуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є доцільним та необхідним.

Наведені вище факти вказують на безпідставність та неспроможність заперечень захисника обвинуваченого ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_17 , зазначених останньою з приводу клопотання прокурора.

Крім того, законність ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 09 лютого 2023 року, була предметом перевірки судом апеляційної інстанції, за результатами якої вказана ухвала залишена в силі, а апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_16 - адвоката ОСОБА_27 - відхилена.

Із заперечень сторони захисту щодо клопотання прокурора про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою та зміну її підзахисному запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю та покладенням процесуальних обов`язків наводиться як безумовна підстава - наявність на утриманні ОСОБА_16 матері ОСОБА_26 , яка згідно консультативних висновків має наступні діагнози: остеохондроз грудного відділу хребта, астено - неврологічний синдром, подагриничний поліартрит, в зв`язку з чим, на думку захисту, мати обвинуваченого ОСОБА_26 потребує сторонього догляду, оскільки має тяжкий стан здоров`я.

Поряд з цим, стороною захисту наголошувалось на тому, що обвинувачений ОСОБА_16 після зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, в зв`язку з неналежним виконанням ним покладених на нього процесуальних обов`язків, змінив своє ставлення до своєї поведінки усвідомив допущені ним порушення, що спричинили для нього негативні наслідки.

Сам факт визнання обвинуваченим ОСОБА_16 своєї провини в грубому нехтуванні ним покладених на нього процесуальних обов`язків при застосованому запобіжному заході у вигляді домашнього арешту та його наявне зобов`язання щодо їх непорушення в подальшому, в разі їх повторного застосування судом, не є процесуальною підставою для зміни нового запобіжного заходу обраного судом, законність якого в свою чергу була перевірена апеляційною інстанцією.

Твердження сторони захисту про наявність на утриманні ОСОБА_16 матері ОСОБА_26 , яка на думку захисника, потребує стороннього догляду та не може себе забезпечити в зв`язку з наявністю хвороб не підтверджується належними доказами.

Разом з цим, належних, беззаперечних та достатніх доказів щодо тих обставин, що ОСОБА_26 потребує стороннього догляду та не має змоги себе забезпечити самостійно стороною захисту вкотре не надано, що вказує про необгрунтованість та безпідставність тверджень сторони захисту з даного приводу.

Сам факт наявності у ОСОБА_16 - матері похилого віку, яка хворіє, не є достатньою підставою для зміни відносно останнього існуючого на даний час запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд звертає увагу, що дана обставина напевно та з великою вірогідністю існування і на час зміни ОСОБА_16 запобіжного заходу на більш суворий, що вказує про те, що її наявність не перешкодила останньому вчиняти порушення дотримання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків в рамках обраного на той час запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Разом з цим, суд приходить до висновку, що обставини і заперечення зазначені під час розгляду клопотання прокурора - адвокатом ОСОБА_17 та ОСОБА_16 не є доведеними, вагомими, достатніми, переконливими та такими, що свідчили б про безпідставність доводів прокурора з приводу обгрунтованості продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

Вказані фактичні обставини були вже предметом перевірки суду першої інстанції під час попереднього продовження обраного відносно ОСОБА_16 заходу, проте в судовому засіданнні стороною захисут заперечувалась доцільність продовження заходу забезпечення кримінальногопровадження відносно ОСОБА_16 у вигляді тримання під вартою без зазначення нових та достатніх,3 та законних підстав та належних доказів, що є неприпустимим.

З огляду на встановлені судом обставини, що мають вирішальне значення для вирішення клопотання прокурора, суд приходить до переконливого висновку про його задоволення, в зв`язку з обгрунтованістю та законністю.

Суд, вислухавши учасників кримінального проваджнення, перевіривши обгрунтованість доводів у клопотанні прокурора про продовдення дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосування електороних засобів контролю відносно ОСОБА_4 , приходить до наступного висновку.

Згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05 березня 2021 року, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_4 та визначено розмір застави в сумі 681 000 грн..

23 березня 2021 року ухвалою Полтавського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Так, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2022 року ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт .

Даною ухвалою суду було покладено наступні обов`язки на обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 531/1838/21, за першою вимогою; цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; утримуватися від спілкування в позасудовому порядку з потерпілими ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та свідками у кримінальному провадженні № 531/1838/21.

Зобов`язано ОСОБА_4 невідкладно прибути до місця свого проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому в ході судового розгляду даного кримінального провадження судом було змінено адресу проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , за якою останньому встановлено цілодобовий домашній арешт, за адресою, а саме: АДРЕСА_3 .

Ухвалою суду від 23.03.2023 року змінено запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, який в подальшому був продовжений строком на 60 днів, до 15 жовтня 2023 року, включно.

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Полтави змінено запобіжний захід відносно ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній аршет з застосуванням електоронних засобів контролю, строком на 60 днів, до 15 березня 2024 року, включно.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема щодо незаконного, шляхом підбурювання, вмовлянням, залякуванням впливати на покази свідків, понятих, які були присутні під час проведення огляду місця події, на свідків, які вже допитані по кримінальному провадженню та які можуть бути встановлені в ході судового розслідування та потерпілих.

Відповідно до ч. 1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно п. 19 ч.1 ст. 7, ст. 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах диспозитивності. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Суд констатує, що наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 сталих соціальних зв`язків, репутації, майнового стану та стану здоров`я, в тому числі наявності на утриманні малолітніх дітей та дружини, підтверджено стороною захисту належними і допустимими доказами, що не заперечувалось прокурором.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

При вирішенні питання щодо можливості продовження або зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

Крім того, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів, враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням викладеного, суд вважає, що встановлені раніше ризики, відносно ОСОБА_4 , передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наразі істотно зменшилися, хоча і не перестали існувати з високою ймовірністю.

Поряд з цим, з огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Разом з цим КПК України передбачено два запобіжні заходи, які в розумінні цілей статтей 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є позбавленням свободи, яким є домашній арешт та тримання під вартою. Що стосується домашнього арешту особа не ставиться у вкрай вразливе становище, тоді як при обранні особі тримання під вартою вона опиняється в неналежних умовах тримання під вартою під повним контролем держави, тобто є цілком вразливою.

Під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу судом встановлено, що на даний час зменшились ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки. ОСОБА_4 за умови цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що дає підстави суду для висновку про те, що подальше застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та для запобігання ризикам, передбаченим п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, досягнення справедливого балансу інтересів суспільства з вимогами захисту прав конкретної особи, на даний час буде достатнім продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, та носінням електронного засобу контролю.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання клопотання прокурора про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у вигляді цілобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю підлягає до задоволення.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, перевіривши обґрунтованість доводів у клопотанні прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю відносно ОСОБА_6 , приходить до наступного висновку.

Згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05 червня 2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ..

Так, ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 02 вересня 2021 року ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби.

Даною ухвалою суду було покладено наступні обов`язки на обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме: прибувати за кожною окремою вимогою суду, слідчого, прокурора у встановлений у вимозі час; не залишати місце свого проживання у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провдаження, про зміну свого проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідами, для запобігання спробам незаконно впливати на вазаних осіб; не виїжджати за межі Полтавського (Карлівського) району Полтавської обалсті без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10.03.2023 року змінено відносно ОСОБА_6 запобіжний захід з домашнього арешту у нічний час на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, визначено суму застваи у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 402 600,00 грн.. 27 березня 2023 року ОСОБА_6 звільнено з- під варти під заставу.

Згідно увхали суду від 25 травня 2023 року, змінено відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 25 травня 2023 року по 23 липня 2023 року.

Вказана ухвала була перевірена в апеляційній інстанції та залишена в силі.

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Полтавт від 17 серпня 2023 року зімнено відносно ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю та з покладенням відповідних процесуальних обов`язків, в подальшому дія даного заходу забезпеечння кримінального провадження було продовжено, та який спливає 15 березня 2024 року.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема щодо незаконного, шляхом підбурювання, вмовлянням, залякуванням впливати на покази свідків, понятих, які були присутні під час проведення огляду місця події, на свідків, які вже допитані по кримінальному провадженню та які можуть бути встановлені в ході судового розслідування та потерпілих.

Відповідно до ч. 1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно п. 19 ч.1 ст. 7, ст. 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах диспозитивності. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Ураховуючи наведені вище фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, його майновий стан та інші нові життєві обставини, суд вважає за можливе продовжити відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю, що буде в повній мірі забезпечувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

При вирішенні питання щодо можливості продовження або зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

Крім того, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що встановлені раніше ризики, відносно ОСОБА_6 , передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наразі істотно зменшилися, хоча і не перестали існувати з високою ймовірністю.

Поряд з цим, з огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Разом з цим КПК України передбачено два запобіжні заходи, які в розумінні цілей статтей 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є позбавленням свободи, яким є домашній арешт та тримання під вартою. Що стосується домашнього арешту особа не ставиться у вкрай вразливе становище, тоді як при обранні особі тримання під вартою вона опиняється в неналежних умовах тримання під вартою під повним контролем держави, тобто є цілком вразливою.

Під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу судом встановлено, що на даний час зменшились ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки. ОСОБА_6 за умови цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що дає підстави суду для висновку про те, що на даний час буде достатнім визначення відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, та носінням електронного засобу контролю.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 дії запобіжного заходжу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електоронних засобів контролю та встановленням ряду процесуальних обов`язків, що в свою чергув своїй сукупності спростовують твердження сторони захисту щодо доцільності зміни запобіжного заходу на більш м`який у вигляді доиашнього арешту у нічний час доби без застосування електронних засобів контролю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177-179, 181,182, 183, 197, 331, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою (домашній арешт у нічний час) - відмовити за необгрунтованістю.

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження терміну дії заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 вжитих в рамках кримінального провадження № 0000025 від 21.01.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України задовольнити .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити, з утриманням в ДУ "Полтавська установа виконання покарань №23", строком на 60 днів, починаючи з 07 березня 2024 року по 05 травня 2024 року, включно, без визначення розміру застави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити, з утриманням в ДУ "Полтавська установа виконання покарань №23", строком на 60 днів, починаючи з 07 березня 2024 року по 05 травня 2024 року, включно, без визначення розміру застави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді тримання під вартою продовжити, з утриманням в ДУ "Полтавська установа виконання покарань №23", строком на 60 днів, починаючи з 07 березня 2024 року по 05 травня 2024 року, включно, без визначення розміру застави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді тримання під вартою продовжити, з утриманням в ДУ "Полтавська установа виконання покарань №23", строком на 60 днів, починаючи з 07 березня 2024 року по 05 травня 2024 року, включно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вигляді тримання під вартою продовжити, з утриманням в ДУ "Полтавська установа виконання покарань №23", строком на 60 днів, починаючи з 07 березня 2024 року по 05 травня 2024 року, включно, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн..

У разі внесення ОСОБА_16 застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_16 обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом до прокурора, суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу прокурора та суду;

3) повідомляти прокурора та суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи ;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , продовжити у вигляді цілодобового домашнього арешту з використаннням засобів електронного контролю.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 531/1838/21, за першою вимогою;

-цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- носити засіб електронного контролю;

-утримуватися від спілкування в позасудовому порядку з обвинуваченими, потерпілими та свідками у кримінальному провадженні № 531/1838/21.

Строк дії ухвали становить 60 днів з 07 березня 2024 року по 05 травня 2024 року, включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , контроль за виконанням запобіжного заходу ОСОБА_4 покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що порушення умов дії домашнього арешту може бути наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , продовжити у вигляді цілодобового домашнього арешту з використаннням засобів електронного контролю.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 531/1838/21, за першою вимогою;

-цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

- носити засіб електронного контролю;

-утримуватися від спілкування в позасудовому порядку з обвинуваченими, потерпілими та свідками у кримінальному провадженні № 531/1838/21.

Строк дії ухвали становить 60 днів з 07 березня 2024 року по 05 травня 2024 року, включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , контроль за виконанням запобіжного заходу ОСОБА_6 покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що порушення умов дії домашнього арешту може бути наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з для проголошення, а обвинуваченими, які утримуються під вартою, в той самий строк з моменту вручення їм копії судового рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1