УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року

м. Київ

справа № 520/11881/18

провадження № 51-7736км23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2020 року й ухвалу Одеського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002383, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Вступ

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що 27 червня 2018 року приблизно о 19:00, він, перебуваючи біля входу в під`їзд АДРЕСА_2 , у ході раптово виниклої конфліктної ситуації, не передбачаючи можливості настання шкоди для здоров`я потерпілої ОСОБА_9 , хоча повинен був і мав можливість передбачити наслідки, підійшов до останньої та кистю штовхнув її в плече, від чого потерпіла втратила рівновагу, впала з бетонного порогу на тверде покриття й отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої п`яткової кістки зі зміщенням кісткових уламків, перелому зовнішньої щиколотки зі зміщенням кісткових уламків, які згідно з висновком експерта належать до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Вказані вище дії ОСОБА_8 орган досудового розслідування кваліфікував за ст. 128 КК України як спричинення необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Зміст оскаржуваних судових рішень

За вироком Київського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2020 року ОСОБА_8 визнано невинуватим та виправдано через недоведеність його причетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 27 вересня 2023 року залишив апеляційні скарги прокурора та потерпілої ОСОБА_6 без задоволення, а вирок районного суду щодо ОСОБА_8 - без змін.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі представник потерпілої просить скасувати вирок районного суду та ухвалу апеляційного суду стосовно ОСОБА_8 і призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Позиції інших учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор висловив думку на підтримання поданої скарги представника потерпілої.

Мотиви Суду

Заслухавши суддю-доповідача, позицію прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження підлягає закриттю з таких підстав.

Як випливає з матеріалів кримінального провадження, у зв`язку зі смертю потерпілої ОСОБА_9 слідчий визнав потерпілою її дочку - ОСОБА_6 .

Після вивчення та дослідження матеріалів цієї справи Київський районний суд м. Одеси у вироку від 12 жовтня 2020 року констатував, що ОСОБА_6 набула статусу потерпілої у вказаному кримінальному провадженні безпідставно.

До таких висновків районний суд дійшов виходячи з приписів ст. 55 КПК України, за змістом якої потерпілим може бути визнана одна особа із числа близьких родичів чи членів сім`ї лише у разі, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви.

При цьому суд дослідив заяву ОСОБА_6 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні. Як указав суд, із заяви вбачається, що ОСОБА_6 подала її у зв`язку зі смертю своєї матері - потерпілої ОСОБА_9 , проте смерть останньої не пов`язана із вчиненням кримінального правопорушення, вказаного в обвинувальному акті та інкримінованого ОСОБА_8 . Оскільки сам факт смерті особи з причин, не пов`язаних із кримінальним правопорушенням, не може бути підставою для притягнення іншої особи - родича до участі у справі, суд дійшов висновку, що визнання слідчим ОСОБА_6 потерпілою у справі не відповідає нормам закону.

За вироком Київського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2020 року ОСОБА_8 було визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, через недоведеність причетності у його скоєнні та виправдано.

Указаний виправдувальний вирок районного суду прокурор та ОСОБА_6 (із зазначенням в апеляційний скарзі її правового статусу - потерпіла), оскаржили до суду апеляційної інстанції.

У своєму рішенні апеляційний суд погодився з висновками районного суду щодо безпідставності визнання ОСОБА_6 потерпілою у кримінальному провадженні, проте розглянув її апеляційну скаргу та залишив без задоволення. Скаргу прокурора суд також залишив без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Таким чином, мотивувальна частина ухвали апеляційного суду суперечить його резолютивній частині, однак це порушення, на думку колегії суддів, не є істотним та суттєво не вплинуло на рішення апеляційного суду, оскільки вирок районного суду був переглянутий цим судом також за апеляційною скаргою прокурора і за результатом перегляду залишений без змін.

Натомість, як установлено ст. 436 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, відкрите за касаційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, а також касаційне провадження, відкрите за касаційною скаргою особи, яка згідно з положеннями ст. 425 КПК України не мала права на її подання.

Кримінальний процесуальний закон (статті 55, 59 КПК України) юридично закріплює статус потерпілого учасника кримінального провадження, наділяючи його певними процесуальними правами та обов`язками саме як учасника процесу.

Водночас у ч. 6 ст. 55 КПК України передбачено так зване правонаступництво у кримінальному провадженні. Згідно з положеннями цієї норми, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин 1-3 цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Як установив суд за матеріалами кримінального провадження, смерть потерпілої ОСОБА_9 настала не внаслідок кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_6 було неправомірно залучено в цьому кримінальному провадженні як потерпілу.

Наведеними нормами КПК України передбачена процедура залучення до кримінального провадження потерпілого, також у них містяться умови, за яких може наставати правонаступництво потерпілого.

Крім того, у частині 5 ст. 55 КПК України зазначена можливість оскарження слідчому судді постанови слідчого про відмову у визнанні особи потерпілою.

Натомість чинним кримінальним процесуальним законом не врегульовані дії суду в разі виявлення випадків безпідставного залучення до кримінального провадження потерпілого.

На переконання колегії суддів, якщо під час судового розгляду було встановлено, що залучення потерпілого до кримінального провадження відбулося без передбачених законом підстав, суди мають право ухвалити процесуальне рішення щодо подальшої участі такої особи у цьому кримінальному провадженні.

Повертаючись до матеріалів провадження, колегія суддів зауважує, що хоча ч. 1 п. 7 ст. 425 КПК України передбачено право на касаційне оскарження судового рішення потерпілим або його представником, однак суди встановили факт безпідставного залучення ОСОБА_6 як потерпілої, з чим погоджується і колегія суддів після вивчення витребуваних матеріалів провадження. Тому ОСОБА_6 , хоча і була учасником кримінального провадження, проте законодавчо не мала права користуватися процесуальними правами і обов`язками потерпілого, а отже, не могла оскаржувати, як і її представник, судові рішення ні в апеляційному суді, ні в суді касаційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне закрити касаційне провадження, відкрите за касаційною скаргою особи, яка згідно з положеннями ст. 425 КПК України не мала права на подання такої скарги.

Керуючись статтями 433, 436, 441 КПК України, Суд

постановив:

Касаційне провадження за касаційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2020 року й ухвалу Одеського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3