1Справа № 335/1795/24 1-кс/335/949/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника вилученого майна ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001006 від 23.06.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001006 від 23.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється СУ ГУНП в Запорізькій області, в обгрунтування якого зазначив наступне.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , маючи у користуванні обліковий запис в соціальній мережі «Вконтакте» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 з прив`язкою до абонентського номеру оператора стільникового зв`язку НОМЕР_1 , поширює відеоматеріали, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, а також глорифікацію представників збройних формувань держави-агресора, крім того, в соціальні мережі «Вконтакте» є учасником спільнот з антиукраїнським, проросійським контентом.

29.02.2024 року на підставі ухвали слідчого судді за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено наступне майно: мобільний телефон «Honor 9 Lite» IMEI: НОМЕР_2 з SIM-картами: НОМЕР_1 , НОМЕР_3 ; ноутбук «HP»; cистемний блок персонального комп`ютера «LG» з маркуванням «ТУУ 25483943.001-2000»; системний блок персонального комп`ютера «Logic Power»; системний блок персонального комп`ютера «FRIME»; системний блок персонального комп`ютера «OTL»; портативний жорсткий диск «Transcend» з маркуванням «B06245 0032»; Wi-Fi роутер «TP-Link» S/N: 362; Wi-Fi роутер «TP-Link» S/N: 931; Wi-Fi роутер «TP-Link» S/N: 2189А780002056, яке визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Посилаючись на те, що вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням про арешт вищезазначеного майна.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, про що подав відповідну письмову заяву, просив клопотання задовольнити.

Слідчий у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на те, що вилучене майно має значення для досудового розслідування, підлягає дослідженню на предмет встановлення ознак речових доказів. Зазначив, що в ході обшуку при огляді вищевказаної комп`ютерної техніки не вбачалося можливим оглянути історію запитів у веб-браузерах, яка була очищена, та провести детальний огляд всіх файлів, у зв`язку з чим на теперішній час є необхідність у використанні вищевказаних предметів в якості об`єктів дослідження при проведенні комп`ютерно-технічної експертизи з метою виявлення видалених файлів та історії запитів у мережі Інтернет, проведенні більш детального огляду за участю спеціалістів з метою відшукання інформації, яка має доказове значення у кримінальному провадженні. Крім того, було встановлено, що обліковий запис «Вконтакте» використовувався через мережу Інтернет за відповідним посиланням на веб-сайт, тому для встановлення обставин кримінального правопорушення мають значення дані вилучених Wi-Fi роутерів, які підлягають арешту з метою запобігання їх знищення.

Представник власника вилученого майна у судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечувала, просила у його задоволенні відмовити, наполягала на відсутності даних щодо дотримання правил підслідності при здійсненні ГУНП в Запорізькій області досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та звернула увагу на несвоєчасне звернення слідчого з даним клопотанням до суду. По суті клопотання зазначила, що не погоджується з його доводами щодо підстав накладення арешту на комп`ютерну техніку, оскільки зазначені обставини слідчий може встановити шляхом огляду мережі Інтернет, а оглядом комп`ютерів не можливо довести розміщення публікацій. Також вважає безпідставним накладення арешту на Wi-Fi роутери, у яких не зберігаються будь-які файли, а містяться лише дані про з`єднання. Наполягала на тому, що власник вилученого майна під час обшуку добровільно надав свій телефон, оскільки не вважає себе причетним до кримінального правопорушення, в його речах відсутні будь-які дані, які б свідчили про наявність в його діях складу злочину, він готовий співпрацювати зі слідством та не має наміру на знищення зазначених у клопотанні речей. Крім того, у двох з вилучених комп`ютерів відсутні жорсткі диски, тому вони, на її думку, не мають значення для кримінального провадження. Поряд з цим, вважає клопотання слідчого не конкретизованим, оскільки ним не зазначено способу застосування арешту майна, та з метою дотримання прав власника майна просить врахувати його потребу у використанні вилученого майна в роботі.

Власник вилученого майна ОСОБА_4 у судовому засіданні проти клопотання слідчого заперечував, підтримав позицію представника, підтвердив належність йому вищезазначеного вилученого майна.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001006 від 23.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, у якому 29.02.2024 року на підставі ухвали слідчого судді за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого було вилучено належне ОСОБА_4 майно, про яке зазначено у клопотанні слідчого.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У судовому засіданні слідчим підтверджено своєчасне звернення до суду з клопотанням про арешт вилученого в ході обшуку майна, надано квитанцію про його направлення поштою 01.03.2024 року, що відповідає вищезазначеним положенням КПК України. У зв`язку з цим доводи представника власника вилученого майна в цій частині, слідчий суддя не бере до уваги. Крім того, доводи адвоката щодо порушення положень ст. 216 КПК України спростовуються долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, а саме процесуальними документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, до у кримінальному провадженні № 0001006 здійснюється досудове розслідування за фактом розповсюдження відповідної інформації в мережі Інтернет шляхом її публікації у публічному доступі.

Органом досудового розслідування на причетність до вчинення кримінального правопорушення перевіряється ОСОБА_4 , який у судовому засіданні підтвердив належність йому вищезазначеного вилученого в ході обшуку за місцем його мешкання майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За змістом положень ст. 3 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Вирішуючи клопотання слідчого про арешт вилученого в ході обшуку майна, яке належить ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує доводи його представника щодо відсутності у нього відповідного статусу у кримінальному провадженні, який би вказував на причетність до кримінального правопорушення.

Проте, виходячи з потреб досудового розслідування у кримінальному провадженні та необхідності встановлення у вилученому майні наявності відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, ознак засобів чи знарядь його вчинення, слідчий суддя вважає їх недостатніми для висновку про недоцільність вжиття заходів забезпечення кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, за наявності необхідності проведення слідчих дій для встановлення всіх обставин, які мають значення у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчі дії, згідно ст. 223 КПК України , є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні , в тому числі, шляхом проведення експертизи за наявності підстав з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, що потребують необхідних спеціальних знань, відповідно до ст. 242 КПК України.

В ході розгляду даного клопотання органом досудового розслідування наведено достатньо обгрунтованих підстав про необхідність проведення огляду, дослідження та проведення першочергових слідчих дій відносно зазначеного вилученого майна, яке підлягає перевірці на наявність у ньому інформації, що має значення для досудового розслідування, та підтверджено неможливість її встановлення без залучення спеціаліста.

Крім того, слідчим наведено і обгрунтовано, у проведенні яких саме слідчих дій відносно вилученого майна є потреба та з метою виявлення яких відомостей про вчинення кримінального правопорушення, а також які обставини потребують встановленню та їх значення для досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, оскільки матеріали клопотання містять достатньо доказів на підтвердження обставин, які обумовлюють мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на це майно, який відповідає потребам досудового розслідування задля досягнення дієвості кримінального провадження, відповідно до положень ст.ст. 131, 132 КПК України.

Доводи представника власника вилученого майна щодо відсутності підстав накладення арешту на зазначене майно за відсутності, на її думку, у вилученому майні необхідної слідству інформації не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даного клопотання і адвокатом не доведено належними доказами таких обставин, які орган досудового розслідування має на меті перевірити шляхом проведення судових експертиз.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Слідчий суддя враховує позицію представника власника вилученого майна щодо необхідності дотримання прав останнього, та, вирішуючи дане клопотання, виходить з вищезазначених положень Закону. Разом з тим, вважає за необхідне роз`яснити, що заходи забезпечення кримінального провадження носять тимчасовий характер, та власник вилученого майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні, не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним клопотанням про скасування арешту майна в порядку, визначеному ст. 174 КПК України, після проведення необхідних слідчих дій.

Крім того, слідчий суддя не бере до уваги наведені адвокатом підстави для відмови у застосуванні арешту майна у зв`язку із не зазначенням слідчим конкретного способу, оскільки такі обставини не стосуються вилученого у власника майна, яке перебуває на зберіганні органу досудового розслідування.

При вирішенні даного клопотання слідчий суддя, виходячи з положень ч. 2 ст. 173 КПК України, враховує, зокрема, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для його власника, та приходить до висновку, що застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження до зазначеного у клопотанні майна є необхідним за потребами досудового розслідування.

Представником власника вилученого майна об`єктивних даних щодо невиправданості втручання у права останнього обраним слідчим способом не наведено, тоді як, на переконання слідчого судді потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи, шляхом накладення арешту на вилучене майно, оскільки матеріалами клопотання підтверджено, що таке майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За встановлених обставин, слідчий суддя з метою збереження речових доказів вважає за необхідне накласти на арешт на зазначене у клопотанні майно, вилучене в ході обшуку, у зв`язку з чим дане клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 167, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 29.02.2024 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , наступне майно:

- мобільний телефон «Honor 9 Lite» IMEI: НОМЕР_2 з SIM-картами: НОМЕР_1 , НОМЕР_3 ;

- ноутбук «HP»;

- cистемний блок персонального комп`ютера «LG» з маркуванням «ТУУ 25483943.001-2000»;

- системний блок персонального комп`ютера «Logic Power»;

- системний блок персонального комп`ютера «FRIME»;

- системний блок персонального комп`ютера «OTL»;

- портативний жорсткий диск «Transcend» з маркуванням «B06245 0032»;

- Wi-Fi роутер «TP-Link» S/N: 362;

- Wi-Fi роутер «TP-Link» S/N: 931;

- Wi-Fi роутер «TP-Link» S/N: 2189А780002056.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1