Справа № 314/1690/24
Провадження № 1-кп/314/491/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2024 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому дистанційному підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження №0001149 від 11.07.2023 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матвіївка Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.07.2016 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 28.03.2018 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.277, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 роки;

- 20.01.2022 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.277, ч.3 ст.185, ч.3 ст.297, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 21.02.2023 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 13.07.2023 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.277 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

До Вільнянського районного суду Запорізької області в порядку ст.ст. 291, 474 КПК України надійшов обвинувальний акт відносноОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.277 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим у тому числі за вчинення злочинів проти безпеки руху, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення у зазначеній сфері за наступних обставин.

Відповідно до ст.1 ЗУ Про залізничний транспорт, введеного в дію Постановою Верховної Ради України № 274/96-ВР від 04.07.1996 (далі- Закон), залізниця - відокремлений підрозділ акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування (далі - АТ "Укрзалізниця"), утвореного відповідно до Закону України "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", який здійснює перевезення пасажирів та вантажів у визначеному регіоні залізничної мережі.

Згідно положень ст. 2 цього ж Закону залізничний транспорт є однією з важливих базових галузей економіки України, забезпечує її внутрішні та зовнішні транспортно-економічні зв`язки і потреби населення у перевезеннях. Діяльність залізничного транспорту як частини єдиної транспортної системи країни сприяє нормальному функціонуванню всіх галузей суспільного виробництва, соціальному і економічному розвитку та зміцненню обороноздатності держави, міжнародному співробітництву України. Підприємства залізничного транспорту у взаємодії з іншими видами транспорту повинні своєчасно і якісно здійснювати перевезення пасажирів і вантажів, забезпечувати безпеку руху, розвивати сферу транспортного обслуговування народного господарства та населення. При цьому відповідно до ст.5 Закону - магістральні залізничні лінії загального користування та розміщені на них технологічні споруди, передавальні пристрої, що безпосередньо використовуються для забезпечення процесу перевезень, а саме: залізничні станції та колії загального користування, тягові підстанції, контактна мережа та інші пристрої технологічного електропостачання, системи сигналізації, централізації, блокування та управління рухом поїздів, об`єкти і майно, призначені безпосередньо для виконання аварійно-відновлювальних робіт, є державною власністю, закріплюються за АТ "Укрзалізниця" на праві господарського відання та не підлягають приватизації.

За ст.10 Закону - будівництво і реконструкція магістральних залізничних ліній, об`єктів мобілізаційного призначення, придбання залізничного рухомого складу для перевезень пасажирів у поїздах далекого слідування та місцевого сполучення здійснюються у встановленому порядку за рахунок коштів Державного бюджету України в межах лімітів державних капітальних вкладень, коштів АТ "Укрзалізниця", залучених коштів. Зокрема, згідно до ст. 25 Закону - збитки, що виникли у разі порушення безперебійної роботи та безпеки руху на залізничному транспорті загального користування внаслідок блокування його комунікацій та інших навмисних незаконних дій, збитки за пошкодження та знищення лісонасаджень, інженерних споруд, земляного полотна та колій відшкодовуються винними юридичними та фізичними особами в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

11 липня 2023 року, приблизно о 07 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , з метою незаконного збагачення у подальшому, а саме викрадення елементів залізничних шляхів сполучення, прибув на 1065 км. ПК5 перегону Славгород Південний- Новогупалівка, де, розуміючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи можливі подальші суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення нормальної роботи залізничного транспорту, свідомо припускаючи, але не бажаючи їх настання, шляхом демонтажу, за допомогою заздалегідь підготовленої ручної металевої пилки та власної фізичної сили розпиляв навпіл регулювальну планку відтяжки залізобетонної опори №309, яка являлась підтримуючою конструкцією для повітряної лінії електропередач та контактної мережі у вказаному місці, яка перебувала у віданні та на балансі структурного підрозділу Запорізька дистанція електропостачання АТ Українська залізниця, в результаті чого зазначена опора впала на розташовані поруч парну та непарну колії №№1,2 та призвела вказану ділянку колії перегону Славгород Південний- Новогупалівка у тимчасово непрацездатний (негабаритний) стан, а отже, здійснив дії, які, враховуючи характер останніх, порушили нормальну роботу транспорту, могли спричинити аварію поїзда та/або створити небезпеку для життя людей чи настання інших тяжких наслідків.

Через умисні дії ОСОБА_3 , внаслідок яких залізобетонна електроопора №309 впала на шляхи залізничного сполучення, останні відповідними наказами структурного підрозділу Запорізька дистанція електропостачання АТ Українська залізниця у період часу з 07 години 48 хвилин по 11 годину 51 хвилина 11.07.2023 були закриті для проведення відновлювальних робіт, вартість яких разом з матеріалами становить 147 тисяч 483 гривні 14 копійок, через що затримки понесли поїзди:

№598 сполученням Запоріжжя-Дніпро на 00 годин 26 хвилин;

№6536 сполученням Запоріжжя-2 - Лозова на 00 годин 15 хвилин;

№37 сполученням Київ- Запоріжжя на 02 години 51 хвилин (на станцію Запоріжжя-1 прибув із запізненням на 02 години 48 хвилин);

№5 сполученням Ясині-Запоріжжя на 00 годин 12 хвилин (на станцію Запоріжжя 1 прибув із запізненням на 00 годин 10 хвилин №6547 сполученням Дніпро-Запоріжжя на 00 годин 09 хвилин;

- №731 сполученням Київ-Запоріжжя на 00 годин 01 хвилину (на станцію Запоріжжя 1 прибув із запізненням на +00 годин 03 хвилини).

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.277 КК України, як - «умисне пошкодження споруд на шляхах сполучення, якщо це порушило нормальну роботу транспорту, могло спричинити аварію поїзда, створило небезпеку для життя людей чи настання інших тяжких наслідків».

Разом з обвинувальним актом до суду надано угоду про визнання винуватості, укладену 12.04.2024 між прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 та підозрюваним (на стадії досудового розслідування) ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Згідно з даною угодою прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.277 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Сторонами угоди узгоджене покарання, яке необхідно призначити за ч. 1 ст. 277 КК України покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.2 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.07.2023, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості підтримав, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в порядку визначеному Кримінальним кодексом України. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладання такої угоди судом не встановлено, угода не суперечить інтересам суспільства.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст.ст. 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є цілком добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до суду не подавались.

Судові витрати на залучення експерта складають:

- судова молекулярно-генетична експертиза (висновок експерта від 27.07.2023 №СЕ-19/108-23/11059-БД), сума проведення 9 784 гривень 43 копійки;

- судова молекулярно-генетична експертиза (висновок експерта від 27.07.2023 №СЕ-19/108-23/11055-БД), сума проведення 6 572 гривень 16 копійок.

Загальна сума проведення експертиз складає 16 356 гривень 59 копійок.

Витрати на проведення експертизи згідно зі ст.124 КПК України належить покласти на обвинуваченого.

Питання щодо речового доказу вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12.04.2024 укладену між прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушенняпередбаченого ч.1 ст.277 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 12.04.2024 покарання за ч.1 ст.277 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

В порядку визначеному ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань з вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.07.2023 (Справа 191/3633/22), визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (висновок експерта від 27.07.2023 №СЕ-19/108-23/11059-БД), судової молекулярно-генетичної експертизи (висновок експерта від 27.07.2023 №СЕ-19/108-23/11055-БД) в розмірі 16 356 гривень 59 копійок на користь держави.

Речові докази:

- 2 недопалки цигарок Compliment, фрагмент анкерної (регулюючої) рейки зі слідами пошкодження шляхом розділення, змиви з анкерної (регулюючої) рейки зі слідами пошкодження, зріз рослинності, металевий предмет, схожий на полотно для пиляння, передані на зберігання до ВКЗ СУ ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_6

22.05.2024