Справа №584/1249/16 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/391/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне заволодіння транспортним засобом
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами зі змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2023, відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, працюючого у ТОВ «Путивль Хліб», зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 . Раніше неодноразово судимого, останнього разу

- 22.11.2021 вироком Путивльського районного суду Сумської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України та відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 в яких:

- прокурор просив вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2023 відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Просив дослідити матеріали, які характеризуі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 і ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 винниим і призначити покарання за:

- ч.3 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 289 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, просив остаточно призначити ОСОБА_10 до відбуття покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення покарані за цим вироком 4 років позбавлення волі покарання призначеного за вироком суду від 22.11.2021 року, просив визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у вигляді 06 років 06 місяців позбавлення з конфіскацією майна.

Також прокурор просив у строк відбуття покарання ОСОБА_10 зарахувати покарання відбуте за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 22.11.2021.

Крім цього прокурор просив визнати ОСОБА_9 винним та призначити покарання за:

- ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

- ч.2 ст. 289 КК України у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим прокурор просив остаточно призначити ОСОБА_9 до відбуття покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Також прокурор просив в строк відбуття покарання ОСОБА_9 зарахувати час знаходження під вартою з 08.02.2018 року по 02.01.2019 включно. Час перебування під вартою прокурор просив обраховувати з розрахунку, що, один такий день відповідає двом дням позбавлення волі.

Однак, до початку апеляційного розгляду справи прокурор вимоги апеляційної скарги змінив і просив вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2023 відносно ОСОБА_10 змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням ЗУ «Про кримінальну відповідальність». Просив у строк покарання ОСОБА_10 зарахувати покарання відбуте за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 22.11.2021. Час перебування під вартою просив обраховувати з розрахунку, що один такий день відповідає двом дням позбавлення волі.

- обвинувачений ОСОБА_9 просив вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2023, змінити в частині призначеного йому покарання, а саме просив застосувати ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням. Також просив в строк відбуття покарання зарахувати час знаходження під вартою з 08.02.2018 по 02.01.2019 року включно. Час перебування під вартою просив обраховувати з розрахунку, що один такий день відповідає двом дням позбавлення волі;

- захисник ОСОБА_11 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , просила вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2023, змінити та пом`якшити ОСОБА_10 покарання. На яке саме захисник не вказувала.

Даним вироком ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 289 КК України і призначено покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 289 КК України у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_10 остаточно призначено до відбуття покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення покаранням за цим вироком 4 років позбавлення волі покарання призначеного за вироком суду від 22.11.2021, ОСОБА_10 визначено остаточне покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

У строк відбуття покарання ОСОБА_10 зараховано покарання відбуте за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 22.11.2021.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_10 визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цим же вироком суду ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України і призначено покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В строк відбуття покарання ОСОБА_9 зараховано час знаходження під вартою з 08.02.2018 по 02.01.2019 включно. Час перебування під вартою визначено рахувати з розрахунку, що один такий день відповідає двум дням позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання для ОСОБА_9 визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Також вироком суду повернуто заставодавцю грошову суму 35 240 грн, яка була перерахована на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в Сумській області в якості застави.

Позовні вимоги ОСОБА_12 задоволено і стягнуто з ОСОБА_10 2 597 грн матеріальної шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_13 задоволено частково і стягнуто з ОСОБА_10 13 303, 45 грн матеріальної шкоди та 2 000 грн моральної.

Позовні вимоги ОСОБА_14 задоволено та стягнуто з ОСОБА_10 8 979 грн матеріальної шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_15 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_10 23470 грн матеріальної шкоди та 5 000 грн моральної.

Позовні вимоги ОСОБА_16 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_10 30786 грн матеріальної шкоди та 5 000 грн моральної.

Також на користь держави з ОСОБА_10 стягнуто 2784, 12 грн процесуальних витрат, а з ОСОБА_9 на користь держави стягнуто 967,56 грн процесуальних витрат.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначав, що обвинувачений ОСОБА_10 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, покарання відбував реально та шкоди потерпілим за вчинені злочини не відшкодував, що свідчить про відсутність у нього ознак виправлення і перевиховання. Окрім того, судом віднесено до пом`якшуючих обставин те, що ОСОБА_10 має молодий вік та позитивно характеризується за місцем проживання. В той же час, вказані відомості є даними, що характеризують особу але аж ніяк не пом`якшують покарання.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_9 то прокурор зазначав, що він також потерпілим шкоду не відшкодував, визнав вину та надав суду покази лише в кінці судового розгляду розуміючи та усвідомлюючи вагомість доказів обвинувачення.

Окрім того, судом до пом`якшуючих обставин віднесено щире каяття, активне сприяння слідству, молодий вік, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцрм проживання, інвалід 03 групи та має на утриманні бабусю зі слабким здоров`ям.

В той же час, ОСОБА_9 навпаки ухилявся від слідства у зв`язку з чим 14.09.2016, був: оголошений в розшук, а 01.11.2016 в міжнародний розшук. В подальшому, 08.02.2018 ОСОБА_9 затриманий на території російської федерації та 27.12.2018 здійснено його екстрадицію і відновлено досудове розслідування. Решта відомостей є даними, що характеризують особу але,ніяк не пом`якшують покарання.

Не оцінивши належним чином сукупність всіх цих обставин, суд призначив ОСОБА_10 та ОСОБА_9 невиправдано м`яку міру покарання. Таким чином, суд допустив невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м`якості.

Обвинувачений ОСОБА_9 зазначав, що вину визнав повністю, щиро розкаявся, цивільний позов до нього не заявлявся, шкоди немає, з 2019 по 2023 роки до відповідальності не притягувався, хоч і не офіційно однак працює та має на утриманні бабусю зі слабким здоров`ям. Також зауважував, що перебуваючи під вартою він зробив для себе висновки і став на шлях виправлення. Відповідно до досудової доповіді, яка залишилась поза увагою суду, він має низькі ризики вчинити повторне правопорушення і його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Захисник ОСОБА_11 просила врахувати, що ОСОБА_10 тільки відбув покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі, звільнився з-під варти, однак за кожною вимогою з`являвся до суду та засуджує свої дії за вчинене. Щодо визнання вини, то спочатку її обвинувачений дійсно не визнанав, однак потім, він все визнав та щиро розкаявся.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_10 подав клопотання ( а.с. 210 т.12) в якому просив у строк його покарання зарахувати період перебування в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» з 08.07.2019 по 10.02.2023 відповідно до вимог ст. 72 КК України.

Як встановлено судом першої інстанції 12.11.2015 близько 23.30 год. ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_17 , який засуджений вироком Конотопського міськрайонного суду від 23.09.2022 за даний злочин, перелізши через паркан, проникли на територію садиби АДРЕСА_4 , де незаконно заволоділи належним потерпілому ОСОБА_13 т/з мотоблоком Кентавр МБ 1081Д вартістю 13303,45 грн. А саме, викотили його і завантажили у автопричеп приєднаний до автомобіля ВАЗ-2107 д.н. НОМЕР_1 , який знаходився неподалік. Після чого розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Крім того, в ніч з 07 на 08.12.2015 ОСОБА_10 за попередньою змовою з Особа 1, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, ОСОБА_17 , який засуджений вироком Конотопського міськрайонного суду від 23.09.2022 за даний злочин, зламавши вхідні двері, проникли до приміщення Дичанського сільського будинку культури по АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали безпровідний радіомікрофон SVEN AUDIO RU-180 D з блоком живлення в комплекті, електричні переноску на 230 вольт та дисковий чайник, загальною вартістю 1814,42 грн.

Також, в ніч з 07 на 08.12.2015 ОСОБА_10 за попередньою змовою з Особа 1, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, ОСОБА_17 , який засуджений вироком Конотопського міськрайонного суду від 23.09.2022 за даний злочин, зламавши навісний замок, проникли до магазину ФОП Коркіна Буринський район АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали продукти, фрукти, побутову хімію, засоби гігієни, туалетну воду, побутові товари, шкарпетки, білизну і покривало спричинивши шкоду ОСОБА_16 на загальну суму 28 786 грн.

В ніч з 20 на 21.01.2016 ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_17 , який засуджений вироком Конотопського міськрайонного суду від 23.09.2022 за даний злочин, зламавши навісний замок вхідних дверей, проникли до гаражу № НОМЕР_2 у гаражному кооперативі по АДРЕСА_6 , звідки таємно викрали належний потерпілому ОСОБА_18 електродвигун марки 4АМ112М2 потужністю 7,5 кв. на 380 вольт, 3000 обертів на хвилину, вартістю 3100,80 грн.

Продовжуючи злочинні дії, в ніч з 20 на 21.01.2016 ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_17 , який засуджений вироком Конотопського міськрайонного суду від 23.09.2022 за даний злочин, зламавши внутрішній врізний замок та відігнувши вхідні двері, проникли до гаражу № НОМЕР_3 у гаражному кооперативі по АДРЕСА_6 , звідки таємно викрали належні потерпілому ОСОБА_19 полірувальну машинку Арсенал ПМ 180Э», 02 кутошліфувальні машинки (болгарки) торгової марки Startex МШУ 125/750, 04 автомобільні колеса R14 на легкосплавних дисках з літніми шинами, загальною вартістю 8979,68 грн.

Крім того, в ніч з 22 на 23.02.2016 ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , який засуджений вироком Конотопського міськрайонного суду від 23.09.2022 за даний злочин, відчинивши металевим ломом двері, проникли до гаражу по АДРЕСА_7 , звідки таємно викрали належні ОСОБА_20 ноутбук Compag PRESARIO CQ 58, зварювальний апарат Kripton 180 universal, загальною вартістю 5797 грн. Продовжуючи злочинні дії ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , який засуджений вироком Конотопського міськрайонного суду від 23.09.2022 за даний злочин, викотивши в руках з вказаного приміщення, незаконно заволоділи належним потерпілому ОСОБА_21 т/з скутером Yamaha BJ, вартістю 9725,22 грн.

Також, в ніч з 28 на 29.02.2016 ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , який засуджений вироком Конотопського міськрайонного суду від 23.09.2022 р. за даний злочин, зламавши металевим ломом запірний пристрій вхідних дверей, проникли до приміщення гаражу по АДРЕСА_8 , звідки таємно викрали належні потерпілому ОСОБА_22 04 шини Nokian Rotiva AT розміром R17 112Т, загальною вартістю 14744 грн. Продовжуючи злочинні дії ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , який засуджений вироком Конотопського міськрайонного суду від 23.09.2022 р. за даний злочин, викотивши в руках із вказаного приміщення, незаконно заволоділи належним потерпілому ОСОБА_22 т/з мотоциклом Юпітер-5, вартістю 16232,63 грн.

Також, в ніч з 27 на 28.04.2016 ОСОБА_10 за попередньою змовою з Особа 1, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, ОСОБА_17 , який засуджений вироком Конотопського міськрайонного суду від 23.09.2022 р. за даний злочин, скоїли крадіжку чужого майна з гаражу на території садиби АДРЕСА_9 . При цьому ОСОБА_17 спостерігав за оточуючою обстановкою, а ОСОБА_10 переліз через паркан до садиби, проник до приміщення гаражу, звідки разом з Особа 1, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, винесли належні потерпілому ОСОБА_12 кутошліфувальну машинку Rebir LSM4-125/1200,універсальний картоплекопач спільно з сценкою, саморобний електрозварювальний апарат та бензопилу GOODLUCK GL450, загальною вартістю 7097 грн.

17.05.2016 близько 22 год. ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , Особа 1, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, ОСОБА_17 , який засуджений вироком Конотопського міськрайонного суду від 23.09.2022 за даний злочин, ОСОБА_23 , відносно якого застосовуються примусові заходи медичного характеру, за попередньою змовою між собою незаконно заволоділи т/з з приміщення гаражу на території садиби АДРЕСА_10 . При цьому ОСОБА_17 , ОСОБА_9 спостерігали за оточуючою обстановкою, а ОСОБА_23 переліз через паркан до садиби та відчинив ворота. Особа 1, відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, ОСОБА_10 зайшли на подвір`я та, зламавши ломом і монтировкою двері, проникли до гаражу, звідки викотили т/з мотоцикли BMW F650 д.н. НОМЕР_4 та Aprilia Pegaso 650 д.н. НОМЕР_5 , належні потерпілому ОСОБА_15 , загальною вартістю 216 039,36 грн.

Про дату, час і місце апеляційного розгляду учасники справи повідомлялись, вживались заходи по забезпеченню їх участі в судовому засіданні шляхом призначення відеоконференцій. Однак до апеляційного суду з`явилась лише захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 .

Враховуючи те, що матеріали кримінального провадження на розгляді в Сумському апеляційному суді знаходяться з 12.04.2023 і з урахуванням, змінених вимог апеляційної скарги прокурора, де про погіршення становища обвинувачених не йдеться, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд справи без участі обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 і захисника ОСОБА_11 , що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України.

Тому, заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка змінену апеляційну скаргу прокурора підтримала, просила вирок суду першої інстанції змінити відносно ОСОБА_10 у строк покарання, покарання відбуте за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 22.11.2021, щодо апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_11 , то проти їх задоволення прокурор заперечила, думку захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу свого підзахисного обвинуваченого ОСОБА_9 , просила вирок суду змінити та звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання з випробуванням та із зарахуванням у строк покарання строку попереднього ув`язнення, щодо апеляційних скарг прокурора та захисника ОСОБА_11 то поклалася на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг і заявленого обвинуваченим ОСОБА_10 клопотання колегія суддів дійшла такого висновку.

Як слідує з матеріалів справи вирок суду першої інстанції оскаржений трьома учасниками справи: прокурором, обвинуваченим ОСОБА_9 та захисником ОСОБА_11 , вимоги яких зводились до одного - просили вирок суду змінити, однак з різних на те підстав.

Зокрема прокурор просив зарахувати обвинуваченому ОСОБА_10 у строк покарання строк покарання за іншим вироком, обвинувачений ОСОБА_9 просив звільнити його від призначеного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, і який просив зарахувати у строк його покарання строк ув`язнення, та захисник ОСОБА_11 , яка просила пом`якшити її підзахисному ОСОБА_10 призначене покарання. Крім цього, як йшлося вище, обвинувачений ОСОБА_10 заявив клопотання з проханням зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

З урахуванням таких вимог апелянтів колегія суддів переглядає вирок суду в межах заявлених ними вимог, а саме в частині призначеного обвинуваченим ОСОБА_10 і ОСОБА_9 покарання та в частині зарахування у строк покарання періодів ув`язнення. До аналізу фактичних обставин справи, доведеності вини та кваліфікації дій обвинувачених апеляційний суд не вдається, що узгоджується з ч. 1 ст. 404 КПК України.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обирати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Судова дискреція (судовий розсуд) є інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Поняття судового розсуду у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити менш суворий вид покарання або більш суворий в межах санкції статті. А у випадках, коли санкція статті передбачає тільки один вид покарання, суд наділений функцією обирати розмір цього покарання. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість призначення передбаченого законом покарання, яке б сприяло його меті та було достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вказаних вимог суд першої інстанції дотримався.

Так, призначаючи обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу кожного з обвинувачених.

До обставин обтяжуючих покарання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 суд першої інстанції відніс - рецидив злочину. До пом`якшуючих обставин покарання для обвинуваченого ОСОБА_10 суд відніс молодий вік та позитивну характеристику за місцем проживання, а для обвинуваченого ОСОБА_9 суд відніс щире каяття, активне сприяння слідству, молодий вік, відсутність судимостей, позитивну характеристику за місцем проживання, інвалідність ІІІ групи та наявність на утриманні бабусі з хворобливим станом здоров`я.

Тому, з урахуванням викладеного, тяжкості вчинених злочинів, прийнявши до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинувачених, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким за встановлених обставин погоджується і колегія суддів, що виправлення та перевиховання ОСОБА_10 і ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому їм необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_9 зазначав, що вину визнав повністю, щиро розкаявся, цивільний позов до нього не заявлявся, шкоди немає, з 2019 по 2023 роки до відповідальності не притягувався, хоч і не офіційно однак працює та має на утриманні бабусю зі слабким здоров`ям. Також зауважував, що перебуваючи під вартою він зробив для себе висновки і став на шлях виправлення. Відповідно до досудової доповіді, яка залишилась поза увагою суду, він має низькі ризики вчинити повторне правопорушення і його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Вказані обвинуваченим обставини колегія суддів не вважає достатніми для задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого, оскільки частина з перелічених ним обставин вже враховувалась судом першої інстанції при призначенні покарання, а до іншої частини колегія суддів відноситься критично, оскільки відсутність до особи цивільного позову не звільняє її від відповідальності. Щодо досудової доповіді то вона, попри висновки обвинуваченого, судом враховувалась однак суд з обґрунтованих на те мотивів не знайшов підстав для застосування відносно ОСОБА_9 підстав для звільнення його від відповідальності з випробуванням з чим колегія суддів погоджується. Інших обставин, які б давали підстави стверджувати про протилежне, колегією суддів в ході апеляційного перегляду справи не встановлено.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 то вона просила врахувати, що ОСОБА_10 тільки відбув покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі, звільнився з-під варти, однак за кожною вимогою з`являвся до суду та засуджує свої дії за вчинене. Щодо визнання вини, то спочатку її обвинувачений дійсно не визнанав, однак потім, він все визнав та щиро розкаявся.

Такі обставини колегія суддів не може визнати підставами для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, оскільки вважає їх не достатніми. Обвинувачений ОСОБА_10 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання реально, однак на шлях виправлення не стає, що свідчить про відсутність в нього бажання вести законний спосіб життя не вчиняючи протиправних дій.

Тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апелянтів в частині пом`якшення призначеного обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 покарання чи звільнення від його відбування з випробуванням.

Щодо вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 про зарахування у строк покарання часу знаходження під вартою з 08.02.2018 по 02.01.2019 включно, з розрахунку, що один такий день відповідає двом дням позбавлення волі, то їх колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такий період судом першої інстанції обвинуваченому вже зараховано, що узгоджується з резолютивною частиною оскаржуваного вироку суду, а тому в задоволенні цих вимог апелянта колегія суддів відмовляє.

Водночас, апеляційний суд вважає слушними вимоги зміненої апеляційної скарги прокурора та клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 , щодо зарахування у строк покарння останнього строку його ув`язнення за період з 08.07.2019 (дати залишення в ДУ «Сумський ізолятор» для розгляду цього кримінального провадження) по 10.02.2023 (дату звільнення із ДУ «Сумський ізолятор» по відбуттю строку покарання за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 22.11.2021) за правилами, передбаченими ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-УІІІ від 26.11.2015 року), з розрахунку, що один такий день відповідає двом дням позбавлення волі.

Такого висновку колегія суддів дійшла, з урахуванням дати вчинених обвинуваченим злочинів та на підставі досліджених ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.07.2019, про переведення ОСОБА_10 в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для розгляду даного кримінального провадження (а.с. 46 т.5) та повідомлення з ДУ «Сумський слідчий ізолятор» про те, що ОСОБА_10 звільнений 10.02.2023 по відбуттю строку покарання за вироком Путивльського районного суду Сумської області (а.с. 53 т. 12).

Тому, з урахуванням встановленого, в цій частині апеляційний суд вважає за необхідне вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2023 відносно ОСОБА_10 змінити, що узгоджується з п.4 ч. 1 ст. 408 КПК України, тим самим задовольнивши вимоги зміненої апеляційної скарги прокурора і вимоги клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 відмовити.

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення згідно ч.5 ст. 72 КК України задовольнити.

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2023, відносно ОСОБА_10 , змінити.

Зарахувати ОСОБА_10 в строк покарання за даним вироком, строк його ув`язнення за період з 08.07.2019 (дати залишення в ДУ «Сумський ізолятор» для розгляду цього кримінального провадження) по 10.02.2023 (дату звільнення із ДУ «Сумський ізолятор» по відбуттю строку покарання за вироком Путивльського районного суду Сумської області від 22.11.2021) за правилами, передбаченими ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-УІІІ від 26.11.2015 року), з розрахунку, що один такий день відповідає двом дням позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4