Справа 382/65/21 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/732/2024 Доповідач в 2 інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000321 від 12.08.2020 року за апеляційною скаргоюзахисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2023 року,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2023 року,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пеньково, Соколівського району Південно-Казахської області, республіки Казахстан, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, працюючого трактористом ТДВ «Яготинський маслозавод», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 68 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік;

цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено;

стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 9 257 грн 16 коп. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 40 000 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди;

вирішене питання про процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, 11 серпня 2020 року, близько 17 год, поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-2109», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку центра міста зі швидкістю близько 50 км/год, порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху, а саме: не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, яку він об`єктивно спроможний був виявити, та допустив зіткнення з мопедом марки «Honda-ТАКТ», номер рами НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який перебував на дорозі попереду, у крайньому лівому положенні смуги руху, в нерухомому стані та в готовності до здійснення маневру лівого повороту в напрямку приватного сектора. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

В апеляційній скарзі захисника вказано на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Суд першої інстанції обґрунтував своє рішення показаннями експертів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які суперечать показанням, які ними були надані безпосередньо під час судового засідання. Зокрема, показання експерта ОСОБА_11 щодо імовірного розташування транспортних засобів у момент, який передував їх зіткненню судом у вироку були інтерпретовані на власний розсуд. Захисник у цій частині акцентував увагу на те, що експерт ОСОБА_11 стверджував, що він встановлював кут між осями транспортних засобів, а по відношенню до «осьової» (розподільчої) смуги він кута не встановлював. Також експерт не надав відповідь суду на питання де по відношенню до «осьової» лінії дорожньої розмітки розміщувалися транспортні засоби в момент їх зіткнення. Крім того, експерт ОСОБА_12 , в ході його допиту в суді вказав, що він не оцінював дії водія мопеда, оскільки із наданих йому вихідних даних, а саме із показань свідка ОСОБА_13 , мопед перебував у нерухомому стані біля розділової лінії дорожньої розмітки, а отже дії водія мопеда не могли вплинути на дії транспортного засобу, що рухався позаду. Крім цього, захисник вказав на те, що місцевим судом не взято до уваги докази, які виправдовують обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Серед таких доказів, наявний протокол слідчого експерименту від 22 грудня 2020 року, в ході якого були перевірені показання обвинуваченого ОСОБА_9 та встановлено механізм дорожньо-транспортної пригоди, а також здійснено заміри щодо розміщення транспортних засобів перед подією, траєкторію руху мопеда, відстань, яку подолав мопед з моменту зміни напрямку його руху до місця зіткнення й час за який подолав мопед цю відстань. Висновок судової інженерно-транспортної експертизи від 15 січня 2021 року, за висновками якого в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «ВАЗ 2109», повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. Відповідно до висновку та заданій дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля «ВАЗ 2109», при заданому комплексі вихідних даних, не мав технічної можливості попередити зіткнення з мопедом, шляхом застосування екстреного гальмування в заданий момент виникнення небезпеки для його руху, відповідно до показань ОСОБА_9 . На переконання захисника, за версією розвитку дорожньо-транспортної пригоди, вказаною ОСОБА_9 , останній мав дотримуватися вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху та не мав можливості уникнути зіткнення з мопедом. Окрім цього, суд оцінюючи критично показання обвинуваченого, врахував показання свідка ОСОБА_13 , який нібито не бачив перед подією іншого автомобіля, якого обганяв обвинувачений. Однак, обгін невстановленого автомобіля міг відбуватися позаду свідка ОСОБА_13 , що рухався на мопеді з приблизно однаковою швидкістю що невстановлений автомобіль, який лише спостерігав повернення автомобіля під керуванням ОСОБА_9 в свою смугу після маневру обгону. Той факт, що обвинувачений не запам`ятав марки чи частину номерного знаку невстановленого автомобіля також не може бути підставою для визнання показань обвинуваченого неспроможними, оскільки будь-якими нормами не передбачено необхідність запам`ятовувати всі ознаки транспортних засобів, яких здійснюється обгін чи випередження. Крім того, судом критично оцінено показання обвинуваченого, який на думку суду не зміг стверджувати чи заперечувати факт увімкнення потерпілою покажчика лівого повороту. Захисник вказав, що включення покажчика повороту на транспортному засобі не дають перевагу в русі й не виключає необхідності виконання п. 10.1. Правил дорожнього руху. Захисник, звернув увагу на висновок судової інженерно-транспортно-трасологічної експертизи від 29 вересня 2020 року, відповідно до якого, характер пошкоджень лівої бокової задньої частини мопеда та напрямок слідів тертя свідчать про те, що прикладання деформуючої сили до мопеда відбулося переважно в напрямку ззаду наперед та зліва на право. Окрім цього, місцевим судом не враховано показання експертів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в частині підтвердження версії розвитку дорожньо-транспортної пригоди, вказаною обвинуваченим. Оскільки в судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_11 , який вказав на те, що встановлений ним кут та пошкодження транспортних засобів, свідчить про неможливість їх утворення при попутному зіткненні. Крім цього, експерт ОСОБА_11 , на запитання прокурора, повідомив суду, що у разі, якби потерпіла з мопедом знаходилася поруч з розділовою смугою і не рухалася, то автомобіль, щоб зіткнутися з мопедом, мав би виїхати з узбіччя. Наведене свідчить про те, що показання обвинуваченого ОСОБА_9 відповідають висновкам експертизи, узгоджуються з виявленими пошкодженнями на автомобілях. У зв`язку із цим, за вказаного обвинуваченим розвитку подій, він не мав технічної можливості уникнути зіткнення з мопедом, який перетинав смугу руху по якій він рухався. Крім того, показання потерпілої не відповідають встановленим обставинам події та вказане нею положення мопеда не узгоджується із матеріалами справи. Звернув увагу на те, що 27 липня 2023 року прокурором, в ході судового розгляду в порядку ст.338 КПК України було змінено обвинувачення та вручена стороні захисту копія зміненого обвинувального акту. Однак, місцевим судом не було відкладено судовий розгляд для підготовки захисту щодо нового обвинувачення. Крім того, після зміни обвинувачення, місцевим судом було ухвалено рішення про перехід до судових дебатів, в цей час стороною захисту було заявлено клопотання на підготовку, однак судом вказане клопотання було відхилене. Таким чином, місцевим судом допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, що обмежило сторону захисту в реалізації своїх прав. Просив вирок скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника потерпіла вказала на її необґрунтованість. Вважала, що вирок відповідає фактичним обставинам справи та ухвалений без порушення вимог кримінального-процесуального закону. Просила вирок залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги захисника відмовити.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

обвинуваченого та його захисника, які подану ними апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили задовольнити;

прокурора та представника потерпілої, які апеляційну скаргу захисника вважали необґрунтованою, просили залишити її без задоволення;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, прокурор у даному кримінальному провадженні змінив обвинувачення щодо ОСОБА_9 шляхом надання до суду зміненого обвинувального акта (т.2 а.п. 165-170).

Порядок зміни обвинувачення у суді регламентований положеннями статті 338 КПК України, відповідно до яких, після виконання прокурором вимог частини першої цієї статті, суд, за правилами частини четвертої цієї статті роз`яснює обвинуваченому, що він буде захищатися в судовому засіданні від нового обвинувачення, після чого відкладає розгляд не менше ніж на сім днів для надання обвинуваченому, його захиснику можливості підготуватися до захисту проти нового обвинувачення. За клопотанням сторони захисту цей строк може бути скорочений або продовжений. Після закінчення цього строку судовий розгляд продовжується.

Водночас, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, клопотання про приєднання до матеріалів кримінального провадження зміненого обвинувального акта щодо ОСОБА_9 прокурором було заявлене у судовому засіданні 27.07.2023, яке судом було задоволено та приєднано до матеріалів кримінального провадження змінений обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 . При цьому, відразу після приєднання зміненого обвинувального акта до матеріалів кримінального провадження суд перейшов до стадії судових дебатів та після чого, надавши останнє слово обвинуваченому видалився до нарадчої кімнати до 28.07.2023 (т.2 а.п. 182).

Колегія суддів зважає на те, що положення ч.4 ст.338 КПК України щодо відкладення судового розгляд не менше ніж на сім днів після зміни обвинувачення є імперативними положеннями, які нерозривно пов`язані із забезпеченням обвинуваченого правом на захист. Закон допускає скорочення або продовження вказаного строку лише за клопотанням сторони захисту.

Як вбачається із журналу судового засідання від 27.07.2023 (т.2 а.п. 182), суд, приєднавши до матеріалів кримінального провадження змінений обвинувальний акт поставив обвинуваченому ОСОБА_9 запитання щодо необхідності надання йому часу для ознайомлення зі зміненим обвинуваченням, на що останній повідомив про відсутність такої потреби. Після цього суд продовжив судове засідання та того ж дня видалився до нарадчої кімнати.

Колегія суддів у цій частині враховує те, що клопотань про скорочення строку, передбаченого ч.4 ст.338 КПК України, необхідного для підготовки до захисту проти нового обвинувачення, сторона захисту не заявляла. При цьому, повідомлення обвинуваченого про відсутність потреби із ознайомленням зі зміненим обвинуваченням, не може нівелювати імперативні норми положень ч.4 ст.338 КПК України щодо відкладення судового розгляд не менше ніж на сім днів.

За наведених обставин, невиконання місцевим судом положень ч.4 ст.338 КПК України, які проявилися у не відкладенні судового розгляд не менше ніж на сім днів після зміни обвинувачення для надання обвинуваченому, його захиснику можливості підготуватися до захисту проти нового обвинувачення, є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За наявності зазначених вище істотних порушень вимог кримінального процесуального закону вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2023 року щодо ОСОБА_9 не може визнаватись законним та обґрунтованим, а тому він підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції. Оскільки наявність зазначеного вище істотного порушення вимог кримінального процесуального закону є достатнім для скасування вироку із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, колегією суддів не дається оцінка іншим доводам апеляційної скарги. Проте, у ході нового розгляду у суді першої інстанції ці доводи підлягають перевірці із наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.

Вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2023 року щодо ОСОБА_9 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

___________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4