Справа № 752/3188/24
Провадження по справі № 1-кп/752/1517/24
В И Р О К

іменем України

"19" березня 2024 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

провівши судовий розгляду кримінального провадження №0000015, дані про яке 14.01.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, що має базову середню освіту, офіційно не працевлаштованого, у розлученні, що має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:

У невстановлений досудовим розслідуванням час і місці, але не пізніше 14.01.2024 ОСОБА_3 придбав ніж, що відноситься до холодної зброї (неклинкової, колюче ріжучої дії, виготовлений саморобним способом), який носив при собі без передбаченого законом дозволу, до тих пір коли 14.01.2024 о 18 год 20 хв на станції метрополітену «Видубичі» у м. Києві він був у нього виявлений та вилучений працівниками поліції з переднього відділення рюкзака, чим порушив чим порушив вимоги п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна» (з подальшими змінами та доповненнями), згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян; п.1,2 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, відповідно до яких дозвільна система поширюється на холодну зброю; Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, сановних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998.

Таким чином, суди визнає винуватим ОСОБА_3 у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинувачені визнав. Не заперечував, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті. Надав суду показання за змістом яких зазначив, що ніж знайшов на улиці. Він йому сподобався, він його відновив та носив при собі у рюкзаку. Коли 14.01.2024 перебував у вестибюлі метро «Видубичі» працівники поліції запросили його для перевірки документів, виявили у його рюкзаку це ніж . Шкодує про вчинене.

Вина обвинуваченого у вчинені інкримінованого кримінального правопорушень була доведена на підставі його показань, та за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви у добровільності його позиції - відсутні, наслідки неможливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку - роз`яснені.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відповідно до ч.3 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, данні про особу обвинуваченого, згідно яких він офіційно не працевлаштований, але зі слів працює на автомийці, під наркологічним чи психологічним наглядом не перебуває, судимостей не має, утримує дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає із батьками.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 66,67 КК України судом не встановлено.

Ураховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.2 ст. 263 КК України. Підстав для призначення більш тяжкого покарання судом не встановлено. Суд вважає, що покарання у виді громадських робіт є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371, ч.2 ст. 373, ст. 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (Сто двадцять) годин.

Судові витрати, пов`язані з залученням експерта висновок №СЕ-19/111-24/2497-ХЗ від 15.01.2024 в розмірі 2271,84 (Дві тисячі двісті сімдесят одна гривня 84 копійки) стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , в дохід держави.

Речовий доказ: ніж, що знаходиться в камері збереження речових доказів УП в метрополітені за квитанцією № 007772 від 16.01.2024, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення, обвинуваченим - з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КУП України.

Суддя ОСОБА_1