Справа № 515/1667/23
Провадження № 1-кп/513/45/24
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Сарата Одеської області клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000399 від 24.07.2023 стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдови, уродженця м. Чадир-Лунга Республіки Молдови, за національністю гагауза, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Республіки Молдови, уродженця с. Копчак Чадир-Лунгзького району Республіки Молдови, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

У С Т А Н О В И В:

до суду надійшли клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 402600 гривень.

Клопотання прокурор мотивує тим, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилається на те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

ОСОБА_5 є громадянином Республіки Молдови, фактично проживає на території Республіки Молдови, джерела його доходів не відомі. Вищевказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_9 будучі обізнаний, що йому може бути призначена реальна міра покарання, може переховуватись від суду з метою його уникнення, в тому числі шляхом виїзду на територію Республіки Молдова.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у клопотанні зазначено, що ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, тобто перебуваючи на волі може чинити тиск на свідків, що перешкоджатиме суду у встановленні істини у провадженні та всебічному дослідженні всіх доказів.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурор послався на те, що ОСОБА_9 , може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, так як офіційно не працевлаштований, джерела його доходів не відомі.

ОСОБА_6 є громадянином Республіки Молдови, фактично проживає на території Республіки Молдови, джерела його доходів не відомі, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_10 будучі обізнаний, що йому може бути призначена реальна міра покарання, може переховуватись від суду з метою його уникнення, в тому числі шляхом виїзду на територію Республіки Молдова.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у клопотанні зазначено, що ОСОБА_10 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, тобто перебуваючи на волі може чинити тиск на свідків, що перешкоджатиме суду у встановленні істини у провадження та у всебічному дослідженні всіх доказів.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України зазначено, що ОСОБА_10 може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, так як офіційно не працевлаштований, джерела його доходів не відомі.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила їх задовольнити.

Захисник обвинувачених ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, просила змінити обвинуваченим запобіжний захід на більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотань прокурора, просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

За частинами 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з частинами 3, 4 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно частин 1, 2 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 1 ст.194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, санкція якої встановлює покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2023 року у справі № 522/15722/23 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 та стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування. Визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі сто п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 402600 гривень.

Ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 та стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком до 09.11.2023 року. Розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду від 11.08.2023 року провадження по справі № 522/15722/23 залишено без змін, тобто у розмірі сто п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 402600 гривень.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 01 листопада 2023 року продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 30 грудня 2023 року.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 20 грудня 2023 року продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 лютого 2024 року включно.

Оцінюючи доведеність існування заявлених у клопотанні ризиків, суд враховує наступне.

З наданих матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 є громадянином Республіки Молдови, офіційно не працевлаштований, не одружений та на даний час обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Вказані обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що обвинувачений ОСОБА_6 будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує в разі визнання винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 є громадянином Республіки Молдови, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, та на даний час обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_5 будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує в разі визнання винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин, тобто про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно сталої практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також суд погоджується з наявністю ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть вчинити спробу незаконно впливати на свідків, які наразі не допитані судом, що перешкоджатиме повному та всебічному дослідженню всіх доказів.

Суд вважає, що існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки відсутність у обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стабільного джерела доходів не виключає можливість вчинення обвинуваченими в подальшому кримінальних правопорушень.

Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не є можливим, оскільки такі запобіжні заходи не зможуть перешкодити вказаним особам покинути територію України та ухилятись від органів слідства та суду.

Запобіжний захід продовжується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинувачених та унеможливлення негативного впливу з боку обвинувачених на хід та результати кримінального провадження.

Мотивуючи неможливість застосування до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, суд враховує, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.08.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000399 від 24.07.2023 року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підозрюваними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України , було залишено без змін.

Доводи сторони захисту про можливість застосування до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу суд відхиляє, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом не встановлено, зокрема застосування запобіжного заходу у вигляді зменшеної застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на те, що такі запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Ризики, які були враховані під час обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились та ще існують.

Крім того, що прокурором підтверджено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та підтвердження відсутності обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а підстави для зміни запобіжного заходу, про які стверджує адвокат, на даний час не встановлені.

З огляду на встановлені в ході розгляду даного клопотання обставини, які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених можливо шляхом продовження стосовно кожного з обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду від 11.08.2023 року у справі № 522/15722/23 належить залишити без змін, а саме у розмірі ста п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 402 600 (чотириста дві тисячі шістсот) гривень.

Керуючись ст.ст. 331, 177, 183, 197, 199 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000399 від 24.07.2023 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 16 лютого 2024 року до 15 квітня 2024 року включно, з утриманням в Державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

Розмір застави, визначений обвинуваченому ОСОБА_9 ухвалою слідчого судді Приморського районного суду від 11.08.2023 року у справі № 522/15722/23 залишити без змін, а саме у розмірі ста п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 402600 (чотириста дві тисячі шістсот) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_9 по справі № 515/1667/23.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки строком до 15 квітня 2024 року, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000399 від 24.07.2023 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 16 лютого 2024 року до 15 квітня 2024 року включно, з утриманням в Державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

Розмір застави, визначений обвинуваченому ОСОБА_10 ухвалою слідчого судді Приморського районного суду від 11.08.2023 року у справі № 522/15722/23 залишити без змін, а саме у розмірі сто п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 402600 (чотириста дві тисячі шістсот) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_9 по справі № 515/1667/23.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язки строком до 15 квітня 2024 року, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченим наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду безпосередньо протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченими у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Суддя ОСОБА_1