Справа № 185/1942/24
Провадження № 1-кс/185/317/24
15 березня 2024 року м.Павлоград
12 березня 2024 року було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем його мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено:
-мобільний телефон Ergo R181 DS Black, imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , разом з заводським упакуванням, зарядним пристроєм, інструкціями з використання, які поміщено до спец.пакету НПУ № SUD 1154288;
- 5 палетів з пігулками білого кольору у кількості 50 шт. з написами на палетах «METАФІН» та одну палету з пігулками білого кольору у кількості 10 шт. з написами на палеті «ДИМЕДРОЛ-ДАРНИЦЯ», які поміщено до спец.пакету НПУ № SUD 1154287.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є речовим доказом, з метою збереження даних речових доказів, необхідно накласти арешт на мобільний телефон Ergo R181 DS Black, imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , разом з заводським упакуванням, зарядним пристроєм, інструкціями з використання, які поміщено до спец.пакету НПУ № SUD 1154288.
Стосовно накладення арешту на палети з пігулками, прихожу до наступного.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на мобільний телефон марки Ergo R181 DS Black, imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , разом з заводським упакуванням, зарядним пристроєм, інструкціями з використання, які поміщено до спец.пакету НПУ № SUD 1154288.
В іншій частині клопотання відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1