Справа № 442/1840/24
Провадження № 1-кп/442/157/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 06.01.2024 на підставі угоди про визнання винуватості про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стебник, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за ардесою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 , переслідуючи мотив, спрямований на незаконне поводження із бойовими припасами, діючи всупереч вимогам постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471-XII, якою затверджено Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об?єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України (далі - Перелік), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 (зі змінами, внесеними наказами МВС України від 13 квітня 1999 року №292 та від 07 серпня 2013 року №749) (далі - Інструкція), у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, час та місці придбав корпус наступальної осколкової ручної гранати РГН та засіб підриву - ударно-дистанційний запал УДЗ, які в конструктивному поєднанні між собою є наступальною осколковою ручною гранатою РГН, яка відноситься до бойового припасу та придатна до вибуху, після чого уповноважену службову особу правоохоронного органу не повідомив, добровільно органу влади не здав, а умисно, всупереч вимогам вказаних у Переліку та Інструкції незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігав у невстановленому місці. Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження із бойовими припасами, ОСОБА_3 з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, всупереч вимогам зазначеної вище Інструкції, без передбаченого законом дозволу 19.01.2024 орієнтовно о 11 год. 55 хв., перебуваючи біля будівель гаражів на вул.Володимира Великого в м.Стебнику, Львівської області, що розташовані між вказаною вулицею та будинком №3 на вул. Винниченка, умисно збув, а саме: оплатно реалізував ОСОБА_6 (зі зміненими анкетними даними) корпус наступальної осколкової ручної гранати РГН та засіб підриву - ударно-дистанційний запал УДЗ, які в конструктивному поєднанні між собою є наступальною осколковою ручною гранатою РГН, яка відноситься до бойового припасу та придатна до вибуху та електровибуховий пакет (імітатор вибуху артилерійського снаряду), який не відноситься до бойових припасів, однак придатний до використання за призначенням, за що отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 5000 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 придбав, зберігав та збув бойові припвси без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбаченене ч.1 ст.263 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

05 березня 2024 року між підозрюваним ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_5 , та прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.263 КК України, який у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у виді 4 років позбавлення волі. Згідно з ч.4 ст.70 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської обалсті від 06.02.2024 і визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 років 4 місячців позбавлення волі.

Процесуальна позиція обвинуваченого. Думка учасників судового провадження щодо затвердження угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Мотиви, з яких суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та КК України і положення закону, якими керується.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ст.469 КПК України).

Суд, на виконання вимог ст.474 КПК України, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг під час кримінального провадження не подавалося.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій ОСОБА_3 обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України є правильною. Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Висновок щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.

Обставинами, що пом`якшують покарання є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання є: рецидив кримінальних правопорушень.

Суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення ч.1 ст.263 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.

Мотиви призначення покарання.

Суд вважає, що погоджений сторонами вид та розмір покарання відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 50,65 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, які згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Сторони погоджують, що ОСОБА_3 має понести покарання: за ч.1 ст.263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Згідно з вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.02.2024 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361, ч. 1 ст. 357, ч. 5 ст. 27 - ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання: за ч.4 ст.185 КК України - 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі; за ч. 1 ст. 361 КК України - 1 (один) рік обмеження волі; за ч. 2 ст. 361 КК України - 3 (три) роки обмеження волі; за ч. 1 ст. 357 КК України - 2 (два) роки обмеження волі; за ч. 5 ст. 27 - ч.1 ст. 358 КК України - 1 (один) рік обмеження волі; за ч.4 ст.358 КК України - 2 (два) роки обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.Згідно з частиною 4 статті 70 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 26.12.2023, і визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання на виконання вироку. Вирішено питання щодо судових витрат та долю речових доказів.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, аналізуючи особу винуватого як в загально - соціальному плані, так і в плані її потенційної суспільної небезпеки, оцінки поведінки обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.263 КК України та із застосування ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вищевказаним вироком суду від 06.02.2024, що є достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів у майбутньому.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України до процесуальних витрат у кримінальному провадженні віднесені, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів.

За змістом статті 15 Закону України «Про судову експертизу», частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з довідки про витрати на проведення вибухотехнічної експертизи від 25.01.2024 №СЕ-19/120-24/1036-ВТХ в даному кримінальному провадженні витрати на проведення експертизи становлять 3029,12 грн.

Згідно з довідки про витрати на проведення вибухотехнічної експертизи від 25.01.2024 №СЕ-19/120-24/1035-ВТХ в даному кримінальному провадженні витрати на проведення експертизи становлять 2650,48 грн.

За таких обставин суд, ухвалюючи вирок у кримінальному провадженні, вирішує стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати за проведені вищевказані експертизи.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Ухвалою слідчого судді Дрогобимцького міськрайонного суду Львівської обалсті від 01.02.2024 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Вищевкзаний запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити до набрання вироком законної сили.

З речовими доказами слід поступити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 469, 475, КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 05.03.2024, укладену між прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 06.01.2024.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.263 КК України, й призначити йому покаранняу виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Згідно з ч.4 ст.70 КК України до призначеного даним вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суд Львівської області від 06.02.2024 і визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вилі 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту взяття ОСОБА_3 під варту.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету Українивитрати на проведення судової вибухотехнічної експертизи №СЕ-19/120-24/1036-ВТХ в даному кримінальному провадженні, які становлять 3029,12 (три тисячі двадцять девять гривень 12 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету Українивитрати на проведення судової вибухотехнічної експертизи №СЕ-19/120-24/1035-ВТХ в даному кримінальному провадженні, які становлять 2650,48 (дві тисячі шістсот п`ятдесят гривень 48 коп.).

Речові докази:

Предмет циліндричної форми зовні схожий на електричний зрив пакет, який поміщено у спепакет №АВ 1161172, корпус гранати типу РГН, маркування затерте, поміщену у спец пакет №АВ 1161171 та запал до гранати РГН типу УДЗ із маркуванням втисненим у метал УДЗ 334-55-91, який поміщено у спец пакет №АВ 1161170 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1