справа № 166/425/24
провадження № 1-кс/166/140/24
смт. Ратне 13 березня 2024 року
Слідчий суддя Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
12 березня 2024 року слідча СВ відділення поліції №2 (смт Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 11.03.2024 під час огляду місця події - ділянки дороги по вул. Шевченка, 12, біля магазину «Запчастини» в смт. Стара Вижівка Ковельського району Волинської області, в салоні службового автомобіля марки «Renault Duster» р.н.з. НОМЕР_1 , а саме грошові кошти однією купюрою номіналом 100 доларів США з серійним номером MF17293998G, які поміщено до спеціального пакету №PSP1042229, та які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .
Встановлено, що при виїзді слідчо-оперативної групи та проведення огляду місця події на автодорозі, що в смт. Стара Вижівка по вул. Шевченка, 12, навпроти магазину «Запчастини», Ковельського району Волинської області було виявлено та вилучено одну купюру номіналом 100 доларів США з серійним номером MF17293998G, які поміщено до спеціального пакету №PSP1042229.
З метою збереження речових доказів в даному кримінальному провадженні, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, слідча просить накласти арешт на дане майно
Слідча в судове засідання не з`явилася.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.
Відповідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів за наявності що воно відповідає критеріям, зазначеним статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно із ч.5 ст.171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором упродовж 48 годин після вилучення такого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої воно вилучено.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи встановлені обставини, з метою забезпечення збереження речових доказів, забезпечення кримінального провадження, необхідно накласти арешт на майно: грошові кошти однією купюрою номіналом 100 доларів США з серійним номером MF17293998G, яке є предметом вчинення кримінального правопорушення, та яке відповідає критеріям визначених ст.98 КПК України.
Керуючись ст.ст.132,170,171,172 КПК України, -
п о с т а н о в и в :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, шляхом позбавлення права на його володіння, користування та розпорядження, а саме на вилучені грошові кошти однією купюрою номіналом 100 доларів США з серійним номером MF17293998G, які поміщено до спеціального пакету №PSP1042229, та які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її проголошення.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1