Провадження №1-кс/127/5702/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту та передачу на відповідальне зберігання автомобіля марки «Хундай», д.н.з. НОМЕР_1 , на який накладено арешт ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2024, справа № 127/5913/24, в рамках кримінального провадження №0000320 від 20.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту та передачу на відповідальне зберігання автомобіля марки «Хундай», д.н.з. НОМЕР_1 , на який накладено арешт ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2024, справа № 127/5913/24.

Клопотання мотивовано тим, що з вказаним транспортним засобом проведено усі необхідні слідчі дії та експертизи, а тому відпала потреба у його подальшому арешті. Крім того, в ухвалі суду про накладення арешту від 23.02.2024 зазначено обов`язок слідчого повернути автомобіль марки «Хундай», д.н.з. НОМЕР_1 власнику ОСОБА_3 після проведення усіх необхідних дій.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання в частині передачі майна на відповідальне зберігання.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000320 від 20.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 від 29.02.2024 визначено підслідність кримінального провадження № 0000320 від 20.02.2024 за четвертим СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький.

Досудовим розслідування встановлено, що 20.02.2024 близько 17:50 год. водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Дачія», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по проїзній частині по вул. Львівське шосе зі сторони вул. Хмельницьке шосе, в районі електроопори №50, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину в невстановленому місці справа-наліво по напрямку руху автомобіля. Після первинного наїзду, останнього відкинуло на зустрічну смугу для руху де відбувся другий наїзд автомобілем марки «Хундай», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по напрямку до вул. Хмельницьке шосе.

Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

В даному випадку вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Після проведення огляду місця ДТП, 20.02.2024 вилучено автомобіль марки «Дачія», д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль марки «Хундай», д.н.з. НОМЕР_1 , які поміщено на майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів. Дане майно визнано та приєднано до даного кримінального провадження в якості речового доказу.

Транспортні засоби містять на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди і являються джерелом доказів при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, щодо розвитку дорожньо-транспортної пригоди, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз а саме: авто-технічної, транспортно-трасологічної, технічного стану транспортного засобу.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2024 року накладено арешт на автомобіль марки «Хундай», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , являється ОСОБА_3 .

Частиною 1 статті 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При вирішенні питання про скасування арешту та передачу майна на відповідальне зберігання, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000320 від 20.02.2024 не завершене.

Накладення арешту на вказане у клопотанні майно зумовлене тим, що воно, відповідно до ст. 98 КПК України має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки безпосередньо містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, скасування арешту майна на даному етапі досудового розслідування є передчасним та не підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що з вказаним транспортним засобом проведені усі необхідні слідчі дії та експертизи та подальше його зберігання на майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобівпризводить до порушення прав власника.

Крім того, в ухвалі суду від 23.02.2024 про накладення арешту встановлено обов`язок уповноваженій особі в межах даного кримінального провадження, повернути власнику вилученого майна, ОСОБА_3 , автомобіль марки «Хундай», д.н.з. НОМЕР_1 , після проведення з ним усіх необхідних слідчих дій (експертиз) на відповідальне зберігання.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час існують всі законні підстави для передачі автомобіля марки «Хундай», д.н.з. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_3 ,тому в цій частині клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький передати ОСОБА_3 на відповідальне зберігання: автомобіль марки «Хундай», д.н.з. НОМЕР_1 , який було арештовано на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2024 року у справі №127/5913/24.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя