cправа №947/8525/24
провадження №1-кс/947/3429/24
У Х В А Л А

13 березня 2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк,

за участю: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Скарга та позиція заявника.

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк. В обґрунтування скарги зокрема зазначив, що із заявою від 16.02.2024 про залучення його як потерпілого до кримінального провадження №0000078 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, він звернувся до слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) ТУ ДБР у м.Миколаєві ОСОБА_4 . Вказану заяву було отримане представником ТУ ДБР у м.Миколаєві 22.02.2024 р.

Оскільки рішення слідчого не надходило, з 4 по 8 березня 2024 р. він кожного дня відвідував обслуговуюче його адресу поштове відділення 65038 АТ «Укрпошта», але поштове відправлення від ТУ ДБР у м.Миколаїв або від слідчого відділу з розташуванням в м.Одесі ТУ ДБР у м.Миколаїв для нього не надійшло.

Вказував, що у будь-якому разі всі розумні строки для надання відповіді на його заяву закінчилися, для з`ясування питання 08.03.2024 він телефоном звернувся на «гарячу» лінію ТУ ДБР у м.Миколаїв, і оператор лінії повідомила йому, що його заява була зареєстрована 23.02.2024, зареєстровано відповідь мені 24.02.2024.

При цьому на його прямі запитання повідомила, що відповіді надсилаються простими (не рекомендованими) відправленнями, які не обліковуються в АТ «Укрпошта», і що не можливо перевірити, чи дійсно була відправлена відповідь на його заяву, навіть зареєстрована як вихідний документ.

Через усно висловлену 08.02.2024 слідчим ОСОБА_4 позицію, у якій вона не хоче вважати його потерпілим, він припускає, що вона і не збиралася надсилати йому своє рішення за його заявою, для того, щоб він не міг його оскаржити у суді, а оскільки йому досі не вручено і не надіслано вмотивованої постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим, вважав, що слідчий ОСОБА_4 не виконала покладений на неї законом обов`язок не лише прийняти відповідне процесуальне рішення, а й довести його до нього як результат розгляду його заяви.

Посилаючись на викладене, просив слідчого суддю: 1) визнати протиправною бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одеса) ТУ ДБР у м.Миколаєві ОСОБА_4 , яка полягає у недоведенні до нього прийнятого нею відповідного процесуального рішення за результатом розгляду його заяви від 16.02.2024 р. про залучення його як потерпілого до кримінального провадження №0000078, у способи, встановлені ст.220 КПК України: шляхом вручення копії рішення особі, яка заявила клопотання, і лише у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилання їй; 2) зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одеса) ТУ ДБР у м.Миколаєві ОСОБА_4 вручити йому копію прийнятого рішення, а не надсилати його простим поштовим відправленням, а якщо надіслати - то виключно рекомендованим листом.

Під час судового розгляду, заявник підтримав подану скаргу та просив її задовольнити.

2. Заперечення проти скарги та позиція слідчого.

Слідчий, в судове засідання не з`явилися, про причини свого неприбуття слідчого суддю не повідомили. Заперечення проти скарги до суду не подав.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

3. Висновки слідчого судді.

Стаття 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Заслухавши заявника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві перебуває кримінальне провадження №0000078 від за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, заявником, потерпілим, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

З матеріалів скарги вбачається, що 22.02.2024 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого по кримінальному провадженню №0000078 із заявою від 16.02.2024 року про залучення в якості потерпілого.

Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

При цьому, ч.5 ст.55 КПК України встановлює, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Поряд з цим, положення КПК України не передбачають з боку слідчого обов`язку вчинення певних активних дій або прийняття рішення у результаті залучення особи до провадження як потерпілої. Як й не встановлюють строк, протягом якого повинна бути розглянута заява особи про залучення її до провадження як потерпілого.

Під час судового розгляду, слідчому судді не надано доказів того, що слідчим по вказаному кримінальному провадженню була винесена постанова про відмову у визнанні потерпілим, за заявою ОСОБА_3 від 16.02.2024 року.

Таким чином, слідчий суддя робить висновок, що скарга є необґрунтовано та задоволенню не підлягає, оскільки положеннями КПК України встановлена презумпція виникнення у особи прав і обов`язків потерпілого з моменту подання особою заяви про залучення її до провадження як потерпілого й до винесення вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим, а отже заява про залучення особи до провадження як потерпілого додаткового реагування з боку слідчого, зокрема прийняття рішення та його направлення на адресу потерпілого, не потребує, окрім відмови у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк відмовити.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1