Провадження № 1-кп/185/254/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану в залі в м.Павлоград кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0001043 від 06.06.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_4 », раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

05 червня 2023 року о 20.55 годині обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «КІА Clarus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , грубо порушуючи вимоги п.п. 12.4, 12.9 (б) ПДР України, слідуючи із перевищенням дозволеної швидкості приблизно 97 км/год., здійснював рух по правій смузі проїзної частини вул.Дніпровської м.Павлограда Дніпропетровській області, яка має по дві смуги для руху у кожному напрямку, з боку м.Дніпра у напрямку м.Донецька. У вказаний час, попереду, відносно напрямку вказаного транспортного засобу, з правого узбіччя на пішохідний перехід, який позначений по ходу руху дорожнім знаком 5.38.1 ПДР України «Пішохідний перехід», через проїзну частину вул.Дніпровська м.Павлограда вийшов пішохід, малолітній потерпілий ОСОБА_6 , який здійснював рух, та перетинав вказану проїзну частину, рухаючись справа наліво відносно напрямку руху вищевказаного автомобіля. Під час руху обвинувачений ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, наближався до пішохідного переходу, по якому рухався малолітній потерпілий ОСОБА_6 . При здійсненні у зазначених умовах подальшого руху із перевищенням дозволеної швидкості, на перехресті вул.Дніпровської та вул.Успенської м.Павлограда 05 червня 2023 року о 20.56 годині обвинувачений ОСОБА_3 несвоєчасно виявив спереду на смузі свого руху малолітнього потерпілого ОСОБА_6 та із застосуванням гальмування, виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де допустив наїзд передньою частиною керованого ним вищевказаного автомобіля на малолітнього потерпілого ОСОБА_6 .

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 12.4., 12.9 (б) ПДР України в яких вказано:

п.12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;

п.12.9«Водієві забороняється: б)«Перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил».

Порушення п.п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України обвинуваченим ОСОБА_3 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого малолітньому потерпілому ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійної рани надбрівної дуги справа, параорбітальних гематом з обох сторін, закритого перелому обох кісток лівої гомілки у верхній третині зі зміщенням уламків, забійної рани правої гомілки, множинних саден грудної клітини справа, забійних ран лівого передпліччя, які за своїм характером відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більше ніж на 21 день).

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, суду пояснив, що 05.06.2023 року після 20.00 години він повертався з роботи додому та їхав по вул.Дніпровська м.Павлограда в напрямку м.Донецька. На дворі були сутінки. Під`їжджаючи до мосту через річку на перехресті з вул.Дзержинського, він пізно помітив пішохода на нерегульованому пішохідному переході, застосував екстрене гальмування. Відбулось зіткнення. Він одразу підбіг до потерпілого, надав першу допомогу, зателефонував до швидкої та матері. В подальшому надавав потерпілому грошову допомогу під час лікування , загалом більше 37000 грн. В скоєному щиро кається, під час призначення покарання просить не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки працює водієм і це єдине його джерело доходу. Заявлені позовні вимоги законного представника малолітнього потерпілого про стягнення моральної шкоди визначає частково в розмірі 50000 грн. Позовні вимоги, заявлені прокурором в інтересах лікарні, визнає в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні малолітній потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 05.06.2023 року приблизно о 21.00 годині він повертався додому та йшов по вул..Дніпровській м.Павлограда. Пройшовши міст через річку він став перетинати проїзну частину, світлофор працював в режимі жовтого миготливого сигналу. Коли вийшов на проїзну частину на пішохідному переході, його збив автомобіль. Більше обставин пригоди не пригадує. Він був у свідомості, його доставили до лікарні до м.Дніпра, де він знаходився на лікуванні приблизно один місяць. В лікарні зробили операцію. В результаті наїзду він отримав тілесній ушкодження у вигляді переламу нижньої кінцівки, струс головного мозку, садна та синці на тілі. Обвинувачений здійснював грошову допомогу під час лікування. Покарання обвинуваченому просить призначити у відповідності до закону.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_7 суду повідомила, що 05.06.2023 року ввечері приблизно о 21.00 годині вона, не дочекавшись сина, малолітнього потерпілого ОСОБА_10 вдома, пішла його зустрічати. Підходячи до мосту, вона побачила поліцейські автомобілі. Поліцейські повідомили їй, що сина повезли до лікарні. На місці ДТП вона вперше побачила обвинуваченого, запитала в нього про дорожню пригоду, що відбулась. У сина був струс головного мозку, розірвані м`язи нижньої кінцівки, садна та подряпини. Після травпункту у місцевій лікарні сина направили до лікарні в м.Дніпро, де йому зробили операцію, спочатку поставили спицю , в подальшому замінили на апарат ОСОБА_11 . Син по теперішній час не одужав, переніс численні операції. Встановлений на нозі апарат не дозволяє сину повноцінно розвиватись, займатись спортом, завдає багато труднощів у повсякденному житті. Наполягає на задоволені заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого в повному обсязі, при визначенні покарання ОСОБА_3 покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_12 під час допиту суду показала, що 05.06.2023 року вона на власному автомобілі рухалась в одному напрямку з обвинуваченим ОСОБА_3 по вул.Дніпровська м.Павлограда. Вона їхала попереду, обвинувачений їхав позаду. На перехресті з вул.Успенська м.Павлограда вона зупинилась в крайній лівій смузі для здійснення повороту наліво, світлофор працював в режимі жовтого миготливого сигналу, вуличне освітлення ще не працювало. Вона не бачила пішоходів, які мали намір переходити проїзну частину. Пропустивши зустрічний транспорт, вона розпочала маневр повороту. Завершаючи маневр, вона побачила, як на пішохідний перехід вийшов пішохід, а автомобіль під управлінням ОСОБА_3 здійснив наїзд на цього пішохода. Вона одразу зупинилась. Обвинувачений намагався надати допомогу потерпілому, викликав поліцію.

Судом були досліджені наступні письмові докази та прийняті процесуальні рішення.

Так, відповідно до витягу з кримінального провадження №0001043, органом досудового розслідування в даному провадженні є Павлоградський РВП ГУНП в Дніпропетровській області, яким 06.06.2023 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України, згідно яких: 05.06.2023 року о 21.30 годині водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «КІА Clarus», р/н НОМЕР_1 , та рухаючись по вул.Дніпровській м.Павлограда, допустив наїзд на потерпілого ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину справа наліво по нерегульованому пішохідному переходу, позначеному дорожніми знаками без розмітки. Внаслідок ДТП малолітній потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження /т.1 а.п.87, 88/.

Постанова про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 06.06.2023 року, згідно якої керівником Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області була визначена група прокурорів Павлоградської окружної прокуратури, старшим групи визначено ОСОБА_5 /т.1 а.п.89/.

Постанова про визначення групи слідчих від 04.08.2023 року, якою доручено проведення досудового розслідування слідчим СВ Павлоградського РВП в даному кримінальному провадженні /т.1 а.п.90/.

Рапорт інспектора Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно якого 05.06.2023 року о 21.24 годині було отримано повідомлення зі служби «102» від заявника Плендращого (працівника поліції) про те, що 05.06.2023 року о 21.23 год. на нерегульованому перехресті вул.Успенської з вул.Дніпровська м.Павлограда, автомобілем, д.н.з. НОМЕР_1 , збито пішохода, якого забрала швидка, автомобіль на місці ДТП /т.1 а.п.91/.

Рапорт інспектора Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно якого 05.06.2023 року о 22.55 годині було отримано повідомлення з міської лікарні №4, що до медичної установи поступив потерпілий ОСОБА_10 , якого збив автомобіль по вул. Дніпровській м.Павлограда. Діагноз: САК, садна лобної ділянки, садна тулубу, перелом великогомілкової кістки зліва, перебуває у відділені ОДКБ /т.1 а.п.92/.

Рапорт інспектора Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно якого 06.06.2023 року о 01.56 годині було отримано повідомлення з Дніпропетровської обласної дитячої лікарні про те, що 06.06.2023 року о 01.55 год. до них привезли малолітнього ОСОБА_6 після ДТП, що мало місце 05.06.2023 року по вул.Дніпровській м.Павлограда. Діагноз: перелом тіла великогомілкої кістки з переломами малоосколкової кістки; множинні поверхневі травми живота, нижньої частини спини та тазу, ЗСМТ, СГМ. Дитина в свідомості, контактна, стан важкий. Буде лікуватися у відділенні травматології м.Дніпро /т.1 а.п.93/.

Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.06.2023 року, відповідно до якого місцем пригоди є ділянка дороги на нерегульованому пішохідному перехресті вул.Дніпровська та вул.Успенська м.Павлограда. Проїзна частина: горизонтальна ділянка пряма, покриття дороги сухе, чисте, асфальтобетонне, вістуні будь-які пошкодження. Ділянка шляху призначена для руху в двох напрямках, присутня дорожня розмітка: 1.3, 1.5. Дана ділянка руху регулюється світлофором, на момент ДТП світлофор перебував у режимі жовтого миготливого сигналу. На даній ділянці дороги встановлено дорожній знак 5.38.1 ПДР України. Огляд проводився у темний час доби. На даній ділянці дороги, на опорі перебуває прилад відеоспостереження. На місці пригоди виявлені сліди гальмування, залишені автомобілем марки «КІА Clarus», який вилучено та доставлено до автопарку за адресою: м.Павлоград, вул.Дніпровська, 10. До протоколу додана схема місця ДТП та фототаблиця /т.1 а.п.94-108/.

Копія посвідчення водія на ім`я обвинуваченого від 01.07.2022 року, згідно якого останній має право керувати транспортними засобами категорії «В» та «С» /т.1 а.п.109-110/.

Довідки КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» від 17.08.2023 року та копія висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.06.2023 року, згідно яких 05.06.2023 року о 23.47 до медичної установи було доставлено водія, обвинуваченого ОСОБА_3 . Ознак алкогольного та/або наркотичного сп`яніння у обвинуваченого під час ДТП не виявлено /т.1 а.п.119-121/.

Довідки КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» від 03.07.2023 року та 06.06.2023 року, відповідно до яких 05.06.2023 року каретою швидкої допомоги до відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги медичного закладу доставлений малолітній потерпілий. На подальше лікування ОСОБА_6 направлений до КП «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР» /т.1 а.п.123, 124/.

Лист виконавчого комітету Павлоградської міської ради «про надання інформації» від 12.06.2023 року, відповідно до якого на запит слідчого міською владою був наданий запис з камери відеоспостереження, яка розташована на перехресті вул.Дніпровської та вул.Успенської м.Павлограда за період часу з 21.15 години до 21.45 години 05.06.2023 року /т.1 а.п.126/.

Протокол огляду від 16.06.2023 року, відповідно до якого слідчим було оглянуто оптичний СD-R диск з відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована на перехресті вул.Дніпровської та вул.Успенської м.Павлограда в напрямку м.Дніпра. Час з якого починається запис файлу 05.06.2023 20:55:00. На відмітці часу «20:55:48» у полі зору камери з`являється пішохід, який рухається по тротуарній доріжці з боку м.Донецька в напрямку м.Дніпро, який доходить до розриву між металевими колесо-відбійниками та зупиняється. О «20:56:15» пішохід ступив на проїзну частину, зробив один крок вперед , потім знову повернувся на тротуарну доріжку та чекає. О «20:56:23» по крайній лівій смузі спостерігається автомобіль з включеним поворотом ліворуч, який зупинився, щоб надати першочерговий проїзд автомобілям, які рухаються в зустрічному напрямку. Пішохід знову стає на проїзну частину вул.Дніпровської та починає рух по нерегульованому пішохідному переходу. На відмітці часу «20:56:26» у полі зору камери з`являється автомобіль, який рухається по крайній правій смузі по вул.Дніпровській м.Павлограда з боку м.Дніпра в напрямку м.Донецька, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, застосовує гальмування. О «20:56:26» легковий автомобіль виїхав на нерегульований пішохідний перехід та здійснив наїзд на пішохода. Далі в полі зору відеокамери спостерігається, як пішохід летить у повітрі та падає на дорогу, а автомобіль продовжує рух у загальмованому стані та під кутом /т.1 а.п.128-130/.

Постанова слідчого від 14.06.2023 року, якою оптичний диск «Verbatim» із відеозаписом ДТП з камери міського спостереження визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження /т.1 а.п.137/.

Постанова слідчого від 06.06.2023 року, згідно якої автомобіль марки «КІА Clarus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом та передано на збереження на площадку тимчасового тримання транспортних засобів при Павлоградському РВП /т.1 а.п.138/.

Висновок судової інженерно-транспортної експертизи від 09.08.2023 року, відповідно до якого на момент огляду автомобілю «КІА Clarus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , система рульового керування та робоча гальмівна система знаходились у працездатному стані /т.1 а.п.145-148/.

Висновок експерта за результатами проведення судової фототехнічної та автотехнічної експертизи від 11.07.2023 року , згідно з яким швидкість руху автомобіля «КІА Clarus» перед гальмуванням була не менше, ніж 97.4 км/год. Згідно кадрів відеограми, з моменту виходу пішохода на проїзну частину дороги до моменту наїзду на нього автомобілем «КІА Clarus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , минуло 2 секунди. У даній дорожній ситуації водій автомобіля «КІА Clarus» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 18.1, 12.4 та 12.9(б) Правил дорожнього руху. При заданих вихідних даних, водій автомобіля «КІА Clarus» ОСОБА_3 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування із зупинкою автомобіля «КІА Clarus» до місця наїзду. В діях водія автомобіля «КІА Clarus» ОСОБА_3 , при заданому механізмі пригоди, не вбачається невідповідностей вимогам п.18.1 ПДР України. Дії водія автомобіля «КІА Clarus» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 12.4 та 12.9 (б) ПДР України, що з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП /т.1 а.п.151-157/.

Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 10.07.2023 року, відповідно до якого слідчим в КЗ «КП РМЦРЗ» ДМР» була вилучена медична карта стаціонарного хворого №10516 від 06.06.2023 на малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , який перебував на стаціонарному лікуванні з 06.06.2023 по 26.06.2023 /т.1 а.п.164-165/.

Висновок експерта судово-медичної експертизи від 04.08.2023 року, відповідно до якого у малолітнього потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійної рани надбрівної дуги справа, параорбітальних гематом з обох сторін, закритого перелому обох кісток лівої гомілки у верхній третині зі зміщенням уламків, забійної рани правої гомілки, множинних саден грудної клітини справа, забійних ран лівого передпліччя, які утворились по ударному механізму від дії тупих твердих предметів, з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області та такими предметами могли бути виступаючі частини рухаючогося транспортного засобу, маючого велику масу та діючого з великою силою та дорожнє покриття при падінні та ударі об нього. Потерпілий в момент первинного контакту, міг бути повернутий лівою половиною тіла по відношенню до транспортного засобу. За своїм характером виявлені у малолітнього потерпілого тілесні ушкодження відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більше ніж на 21 день). Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, давність їх утворення може відповідати 05.06.2023 року /т.1 а.п.167-170/

Суд, проаналізувавши викривальні покази обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи їх з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_3 , а також з показами малолітнього потерпілого, свідка, дослідженими письмовими доками, співставляючи їх з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_3 , а також з іншими доказами кримінального провадження, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, - робить висновок про те, що наведені судом докази, мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, тому і покладені в основу вироку. Зазначені докази винуватості обвинуваченого є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки повністю підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному проваджені, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху обвинуваченим ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження малолітньому потерпілому ОСОБА_6 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії нетяжкого злочину, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди малолітньому потерпілому.

Обставинами, відповідно до вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, думки малолітнього потерпілого, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, свою вину визнав, добровільно відшкодував малолітньому потерпілому матеріальну шкоду, наявності пом`якшуючих його покарання обставин, відсутності обтяжуючих його покарання обставин, висновку органу пробації, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України у виді обмеження волі із застосуванням обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, та із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України до основного покарання, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Під час промови в судових дебатах обвинувачений та захисник прохали при визначенні покарання не позбавляти ОСОБА_3 права керування транспортними засобами, оскільки обвинувачений працює водієм і це єдине джерело його доходу.

Санкція статті 286 ч.1 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Положеннями ч.2 ст.69 КК України визначено, що на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Норма ч.2 ст.69 КК є застосовною, якщо дотримані умови, передбачені ч.1 ст.69 КК. Проте сама ж диспозиція ч.2 ст.69 КК містить виняток щодо її застосування, а саме - її положення не поширюються на випадки призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки штраф у розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначено як одне з основних покарань у санкції ч.1 ст.286 КК, то положення ч.2 ст.69 КК є незастосовними у цьому кримінальному провадженні.

Таку правову позицію було висловлено у постановах ККС ВС від 16 березня 2023 року в справі №185/1030/22, від 31 травня 2023 року в справі №727/6826/22, від 03 жовтня 2023 року в справі №233/250/22.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Під час проведення досудового розслідування проводились криміналістичні експертизи загальною вартістю 5258 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 5258 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Прокурором в межах кримінального провадження заявлено цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування малолітнього потерпілого ОСОБА_6 на користь КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР» (надалі КП «РМЦРЗ» ДОР») з обвинуваченого в розмірі 43374.77 гривень. В обґрунтування заявлених вимог прокурором зазначено, що потерпілому ОСОБА_6 в результаті ДТП були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості. Після отриманих тілесних ушкоджень малолітнього потерпілого було госпіталізовано до КП «РМЦРЗ» ДОР», де з 06.06.2023 року по 26.06.2023 рік він знаходився на стаціонарному лікуванні у відділені травматології та ортопедії. Згідно довідки калькуляції вартості медичних послуг наданих хворому під час лікування на лікування ОСОБА_6 КП «РМЦРЗ» ДОР» було витрачено 43374.77 грн.

Обвинувачений в судовому засіданні визнав позовні вимоги про відшкодування витрат закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази щодо заявлених позовних вимог, встановив наступне.

У відповідності вимог ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Стаття 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

Згідно ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Судом було встановлено, що після отримання в результаті ДТП, у вчиненні якого винуватий обвинувачений ОСОБА_3 , малолітній потерпілий ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні з 06.06.2023 року по 26.06.2023 рік у відділені травматології та ортопедії КП «РМЦРЗ» ДОР». Загальна вартість лікування за 20 ліжко-днів склала 43374.77 грн., відповідно до довідки медичної установи. У добровільному порядку грошові кошти лікарні не відшкодовані.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставин, в результаті його злочинних дій малолітній потерпілій перебував на стаціонарному лікуванні в медичній установі та на його лікування було витрачено 43374.77 грн., тобто заподіяно матеріальну шкоду у вказаному розмірі, що підтверджується матеріалами провадження, а також, враховуючи наявність правових підстав, передбачених ст.1206 ЦК України для покладання відповідальності за завдану шкоду саме на обвинуваченого, суд дійшов висновку, що такі цивільні позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені документально і підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 43374.77 гривень відповідно до ст.127-129 КПК України, шляхом стягнення з обвинуваченого.

Також в межах кримінального провадження законним представником малолітнього потерпілого заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Малолітній потерпілий в судовому засіданні підтримав позов про стягнення з обвинуваченого в якості компенсації моральної шкоди 250 000.00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що малолітній ОСОБА_6 є потерпілим в кримінальному провадженні. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 05.06.2023 року за участі автомобіля, яким керував обвинувачений, йому були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості. Моральна шкода полягає у стражданнях, які зазнав малолітній потерпілий у зв`язку з необхідністю оперативного втручання, яке проводилось двічі. Протягом двадцяти днів лікування він знаходився в безпомічному стані, переніс страшний фізичний біль та страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, неодноразово приймав знеболюючі препарати, переживає через шрами на тілі. Отриманні травми привели до появи комплексів, зміни звичайного способу життя. Він пересувається за допомогою милиць.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав заявлені позовні вимоги до нього частково, вважає можливим сплатити 50000 гривень. Він працює, отримує лише заробітну платню, 21.12.2023 року виплатив шляхом поштового переказу 10000 гривень в якості компенсації завданої моральної шкоди.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази щодо заявлених позовних вимог встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, малолітній ОСОБА_6 , який є у даному кримінальному провадженні потерпілим (особою, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди), отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Факт отримання тілесних ушкоджень в результаті ДТП встановлений на підставі висновку судово-медичної експертизи, випискою з медичної карти стаціонарного хворого.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, психічних та інших/, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, характер і обсяг фізичних та душевних страждань, викликаних наслідками перенесених травм, строк лікування малолітнього потерпілого, необхідність та час застосування апарата ОСОБА_11 , а також матеріального положення обвинуваченого, добровільне відшкодування останнім в якості компенсації моральної шкоди 10000 гривень, суд, враховуючи принцип розумності і справедливості, і з урахуванням всього цього вважає можливим стягнути на користь малолітнього потерпілого з обвинуваченого ОСОБА_3 90000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У відповідності вимог ст.174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений на автомобіль марки «КІА Clarus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - в даному провадженні після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити за ч.1 ст.286 КК України покарання у виді обмеження волі на строк на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 5258 гривень.

Позов прокурора Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Комунального підприємства «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради» до ОСОБА_3 про стягнення коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного посягання, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради» кошти, затрачені на стаціонарне лікування малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , у розмірі 43374.77 гривень.

Позов ОСОБА_7 в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь малолітнього потерпілого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 90 000 гривень.

Речові докази:

- автомобіль марки «КІА Clarus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_3 ;

- CD-R диск із записом ДТП, наданий виконкомом Павлоградської міської ради, який долучено до матеріалів кримінального провадження, - після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.06.2023 року на автомобіль марки «КІА Clarus», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1