Справа № 727/5568/24
Провадження № 1-кп/727/341/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці матеріали кримінального провадження /ЄРДР №0002014/ за обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Черепківці, Глибоцького району, Чернівецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше судимого: 04.09.2018 року Першотравневим районним судом м.Чернівці за ч.2, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць позбавлення волі; 21.07.2021 року звільненого по відбуттю покарання,-

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14.05.2024 року, близько 12 години 17 хвилин, ОСОБА_4 , в період не знятої та не погашеної судимості, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, який був введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та який діє по теперішній час, реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, протиправно з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто вважаючи, що діє непомітно для інших осіб, шляхом вільного доступу, викрав дві банки ікри, лососевої зернистої, першого сорту, марки «Спецпосол», ж/б, 275 г, вартість яких становить 2 111 грн. 56 коп.

Після чого, ОСОБА_4 пройшов повз касу магазину не розрахувавшись за вищевказаний товар, чим своїми умисними діями мав намір спричинити ТОВ «Тайстра груп» матеріальну шкоду на загальну суму 2 111 грн. 56 коп. Однак, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки, через кілька метрів від виходу з магазину ОСОБА_4 , був зупинений працівниками служби охорони магазину, які виявили та припинили протиправні дії останнього.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за кваліфікуючими ознаками вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Зазначив, що 14.05.2024 року він зайшов в магазин «ONDE», що за адресою: АДРЕСА_2 , та побачив на прилавку магазину ікру, тоді в нього і виник умисел на її викрадення. Пройшов біля трьох метріввід виходу з магазину та був затриманий працівниками служби охорони магазину. Вказав, що три місяці до крадіжки він не працював. На вчинення злочину його штовхнуло важке матеріальне становище. На даний час шкода потерпілій юридичній особі відшкодована повністю. У вчиненому він щиро розкаюється і просить його суворо не карати, врахувати те, що він відразу надав визнавальні покази, сприяв розкриттю злочину.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Захисник в судовому засіданні просив врахувати те, що шкода обвинуваченим відшкодована повністю. А також, просив врахувати щире каяття обвинуваченого та активне сприяння останнього розкриттю злочину та призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Представник потерпілої юридичної особи в судове засідання не з`явилась, однак спрямувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Вказала, що жодних претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має. Завдана матеріальна шкода відшкодована повністю. Просить його суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його, як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування за ч.2 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України кваліфіковані правильно, оскільки обвинувачений вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за кваліфікуючими ознаками вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним за вказаною статтею КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст.12 КК України належать до категорії тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше судимою (т.1 а.с.81-82); на обліку у лікаря психіатра не перебуває (т.1 а.с.64); станом на 17.05.2024 року в ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» зареєстрований в 2017 році з діагнозом: гостра інтоксикація бупренорфіном (МОСС); в 2024 році з діагнозом гостра інтоксикація метадоном (МОСС), за допомогою не звертався. (т.1 а.с. 86).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

За наведених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 визнав вину повністю, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, шкода потерпілій юридичній особі повністю відшкодована та останні претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не мають, просять його суворо не карати, суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_4 вимог ст.69 КК України та призначення останньому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.4 ст.185 КК України, а саме у вигляді 3-х років позбавлення волі.

При цьому, враховуючи той факт, що обвинувачений є особою раніше судимою, вчинив злочин в період непогашеної судимості, суд вважає, що підстав для застосування до ОСОБА_4 вимог ст.ст.75, 76 КК України немає.

Суд вважає, що зазначене покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за даною статтею КК України із застосуванням вимог ст.69 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити попередню - тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, а саме з 14.05.2024 року.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- DVD диск з відеозаписами з камери внутрішнього спостереження, що знаходяться в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , який згідно постанови слідчого від 15 травня 2024 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 кошти в сумі 1135,92 (одну тисячу сто тридцять п`ять) гривень (дев`яносто дві) копійки на користь держави, в рахунок відшкодування витрат на проведення в ході досудового розслідування судової експертизи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .

Суддя ОСОБА_1