Єдиний унікальний номер 205/3073/24
1-кс/205/409/24
У Х В А Л А

24 травня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представників скаржника адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у застосуванні заходів безпеки у кримінальному провадженні № 0000336,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся зі скаргою постанову слідчого про відмову у застосуванні заходів безпеки у кримінальному провадженні № 0000336, в якій просить скасувати постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 11.03.2024 року про відмову у застосуванні заходів безпеки та зобов`язати слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 вжити заходи забезпечення безпеки осіб, що беруть участь у кримінальному провадженні шляхом обмеження відомостей про осіб які беруть участь у кримінальному провадженні, а саме потерпілої ОСОБА_3 та її малолітньої доньки ОСОБА_8 щодо їх місця перебування (мешкання).

В обґрунтування вимог скарги зазначається, що скаржник звернулася до органів поліції із заявою щодо вчинення бабусею стосовно малолітньої доньки скаржника викрадення людини (злочин). Лише в результаті оскарження бездіяльності слідчого відомості до ЄРДР були внесені. При цьому слідчий викривила відповідну інформацію: змінила кваліфікацію (не викрадення людини, а вбивство); змінила обставини (не згідно заяви про злочин, а нібито в зв`язку з надходженням ухвали слідчого судді); змінила дату надходження заяви (не згідно заяви про злочин, а згідно ухвали слідчого судді), не внесла інформацію про заявника, потерпілого.

В цьому ж провадженні скаржник просила застосувати до неї та її доньки заходи безпеки - приховати відомості про їх місцезнаходження (наразі місцем перебування є ЄС). Клопотання обґрунтоване тим, що бабуся малолітньої доньки скаржника вже двічі викрадала дитину і планує зробити це втретє. На це слідчий відповіла спірною постановою. Наявні наступні підстави для її скасування: повністю відсутнє обґрунтування. Слідчий цитує 3 норми права і висновує «таким чином, під час розгляду заяви не був встановлений факт...». Але буквально ніщо в постанові не свідчить, що відбувся «розгляд заяви», оскільки мотивація клопотання в постанові не згадана, відповідні доводи не опрацьовані, клопотання є абстрактним та шаблонним. Постанова винесена без допита скаржника та її дитини. Відповідно, не можливо навіть теоретично припустити з чого виходив слідчий при винесенні спірної постанови, це невідомо; слідчий кваліфікувала заяву про викрадення малолітньої дитини як заяву про вчинення вбивства. Але це логічно не відповідає логіці спірної постанови - слідчий констатує відсутність загрози для життя дитини (невідомо виходячи з чого, але таке твердження наявне), однак обліковує це кримінальне провадження як таке, що здійснюється за фактом вбивства.

В судовому засіданні представники скаржниці ОСОБА_3 адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скаргу підтримали та просили її задовольнити. В своїх поясненнях посилалися на доводи, вкладені у скарзі, а також зазначили, що бабуся малолітньої ОСОБА_8 ОСОБА_9 неодноразово вчиняла незаконні дії відносно своєї онуки, зокрема вчиняла її викрадення та незаконне переміщення з постійного місця проживання. На теперішній час ОСОБА_3 разом із своєю донькою проживають в одній з країн Європейського Союзу, однак, у разі, якщо ОСОБА_10 при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження дізнається адресу фактичного перебування ОСОБА_3 та її малолітньої доньки ОСОБА_8 , вона може знову вчинити дії, направлені на викрадення дитини. У зв`язку з чим є обґрунтована необхідність вжиття заходів безпеки у кримінальному провадженні, шляхом обмеження відомостей про місцеперебування ОСОБА_3 та її доньки ОСОБА_8 .

Слідчий ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначила, що 11.03.2024 року нею було розглянуто клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про застосування заходів безпеки та постановою від 11.03.2024 року у задоволенні клопотання було відмовлено, у зв`язку з відсутністю підстав для застосування до зазначених осіб заходів безпеки. Окрім того, слідчий вказала, що на теперішній час по кримінальному провадженню жодній особі не повідомлено про підозру, при цьому, ОСОБА_9 допитана у кримінальному провадженні в якості свідка і наразі її процесуальний статус не передбачає ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим, доводи клопотання адвоката ОСОБА_4 в частині того, що ОСОБА_9 може дізнатися адресу фактичного місця перебування ОСОБА_3 та її доньки ОСОБА_8 є передчасними.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала слідчого та заперечувала проти скарги адвоката ОСОБА_4 , посилаючись на те, що постанова слідчого від 11.03.2024 року про відмову у застосуванні заходів безпеки є законною.

Слідчий суддя, вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши представників скаржниці адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , слідчого та прокурора, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що 07.03.2024 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого з клопотанням про застосування заходів безпеки шляхом обмеження відомостей про ОСОБА_3 та її доньку ОСОБА_8 щодо їх місця перебування (мешкання). Зазначене клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 вбачає підстави для застосування заходів безпеки, оскільки мають місце намагання ОСОБА_9 втретє викрасти малолітню ОСОБА_8 2013 року народження.

Постановою слідчого від 11.03.2024 року зазначене клопотання розглянуто та у його задоволенні відмовлено.

Оскаржувана постанова слідчого від 11.03.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про застосування заходів безпеки відносно ОСОБА_3 та її малолітньої доньки ОСОБА_8 обґрунтовується тим, що в ході перевірки доводів клопотання не було встановлено фактів реальної загрози життю, здоров`ю, житлу чи майну ОСОБА_3 та її доньки ОСОБА_8 .

Згідно ст.ст. 7 та 15 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (далі Закон 3782-ХІІ), одним із заходів забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні є забезпечення конфіденційності даних про особу, яка полягає у нерозголошення відомостей про осіб, взятих під захист і може здійснюватися шляхом: а) обмеження відомостей про особу в матеріалах перевірки (заявах, поясненнях тощо), а також протоколах слідчих дій та інших матеріалах кримінального провадження.

Разом з цим, згідно вимог ч. 1 ст. 20 Закону 3782-ХІІ, підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну. При цьому, у п. а) ч. 2 ст. 20 Закону 3782-ХІІ визначено, що приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича.

В клопотанні про застосування заходів безпеки від 07.03.2024 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 ставить питання про застосування заходів безпеки саме шляхом обмеження відомостей про осіб ОСОБА_3 та її доньки ОСОБА_8 в матеріалах кримінального провадження з підстав того, що на думку ОСОБА_3 , ОСОБА_9 може втретє викрасти малолітню дитину ОСОБА_8 , яка наразі мешкає на території Європейського Союзу.

Натомість, жодних обставин, які б вказували на те, яким чином ОСОБА_9 може вжити заходів до викрадення або інших незаконних дій щодо малолітньої ОСОБА_8 у клопотанні не зазначається.

Крім того, матеріали кримінального провадження № 0000336 не містять відомостей про перебування ОСОБА_3 та її малолітньої доньки ОСОБА_8 за межами території України, зокрема на території однієї або кількох країн Європейського Союзу.

Також слідчий суддя бере до уваги, що згідно матеріалів кримінального провадження жодній особі, в тому числі й ОСОБА_9 , не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального провадження. При цьому, ОСОБА_9 допитана у кримінальному провадженні в якості свідка і іншого статусу у цьому кримінальному провадженні, зокрема такого, який би наділяв останню правом на доступ до матеріалів провадження і зібраних по ньому відомостей, персональних даних осіб тощо, не набувала.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що доводи слідчого, викладені у оскаржуваній постанові, про відсутність підстав застосування заходів безпеки, є обґрунтованими, а сама постанова є законною.

Істотних порушень вимог КПК України при прийнятті слідчим постанови від 11.03.2024 року слідчим суддею не встановлено.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого від 11.903.2024 року про відмову у застосуванні заходів безпеки у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110, 303, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у застосуванні заходів безпеки у кримінальному провадженні № 0000336 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1