Провадження № 11-кп/824/3029/2024 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали об`єднаних кримінальних проваджень № 0002020 від 03.11.2023 року та № 0002200 від 05.12.2023 року за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Курахове Мар`їнського району Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 04.03.2021 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень,

- 26.09.2023 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту,

засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

згідно зі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання приєднано не відбуте покарання 2 (два) місяці арешту за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26.09.2023 року і остаточне покарання ОСОБА_7 призначено у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці;

покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, призначене вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.03.2021 року - визначено виконувати самостійно;

строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з 06.12.2023 року, з моменту його затримання;

запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено без змін - тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України;

вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.03.2021 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26.09.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий умисний злочин у сфері обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 02.11.2023 року у невстановленої особи ОСОБА_7 придбав одну пігулку наркотичного засобу - метадону для особистого вживання без мети збуту.

Надалі, усвідомлюючи, що вказана пігулка містить в собі наркотичний засіб - метадон, ОСОБА_7 , маючи злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, поклав її до правої кишені штанів, в які був одягнутий, таким чином придбав та став зберігати при собі без мети збуту, для особистого вживання.

В той же день, 02.11.2023 року, приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_7 знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Депутатська, 9, був зупинений працівниками поліції, та в подальшому в період часу з 14 год. 07 хв. до 14 год. 40 хв., на законну вимогу останніх, у присутності двох понятих, із правої кишені штанів передав для огляду одну пігулку білого кольору.

Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-23/59431-НЗПРАП від 20.11.2023, в наданій на дослідження таблетці білого кольору, виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон).

Загальна маса матадону ( фенадону) в таблетці становить 0,022 г.

Метадон (фенадон), згідно Списку № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я від 02.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розмір виявленого та вилученого метадону (фенадону) масою 0,022 г у ОСОБА_7 є достатнім для притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 04.12.2023 року у невстановленої особи ОСОБА_7 придбав одну пігулку наркотичного засобу - метадону для особистого вживання без мети збуту.

Надалі, усвідомлюючи, що вказана пігулка містить в собі наркотичний засіб - метадон, ОСОБА_7 , маючи злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, поклав її до лівої кишені куртки, в яку був одягнутий, таким чином придбав та став зберігати при собі без мети збуту, для особистого вживання.

В той же день, 04.12.2023 року, приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Київ, пр-т Берестейський, 87 , був зупинений працівниками поліції, та в подальшому в період часу з 15 год. 29 хв. до 15 год. 55 хв., на законну вимогу останніх, у присутності двох понятих, із лівої кишені куртки передав для огляду одну пігулку білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,022 г, і який згідно списку № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 06.05.2000 № 770, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, вважає, що вирок суду першої інстанції є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосуванням до обвинуваченого ст. 80 КК України, яка підлягала застосуванню. В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказав на те, що суд не мав законних підстав для ухвалення рішення про самостійне виконання покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, призначене вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.03.2021 року, оскільки з дня набрання ним законної сили до дня вчинення нового злочину (02.11.2023 року) минув 2-річний строк давності виконання попереднього вироку, а відомостей щодо зупинення чи переривання перебігу 2-річного строку давності матеріали кримінального провадження не містять. Просив вирок змінити в частині призначеного покарання та постановити ухвалу, якою ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі та згідно з ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання приєднати не відбуте покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26.09.2023 року, визначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 2 (два) місяці. В решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду;

пояснення прокурора, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити;

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає.

Рішення суду в частині доведеності вини ОСОБА_7 та правильності кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 309 КК України учасниками судового провадження не оспорюється.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування ст. 80 КК України, то вони, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.03.2021 року, який набрав законної сили 06.04.2021 року, ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень.

Оскаржуваним вироком Святошинського районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, призначене ОСОБА_7 вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.03.2021 року - визначено виконувати самостійно.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали кримінального провадження не містять будь-яких даних про звернення судом першої інстанції вироку Деснянського районного суду м. Києва від 04.03.2021 року до виконання. Не надано таких даних і суду апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду, що позбавляє суд апеляційної інстанції встановити чи дійсно вирок Деснянського районного суду м. Києва від 04.03.2021 року не було виконано в передбачені законом строки і що є підстави для звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.03.2021 року покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вказаного вироку.

Наведене свідчить про відсутність підстав для зміни вироку суду першої інстанції, про які зазначає в апеляційній скарзі прокурор.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 січня 2024 рокущодо ОСОБА_7 є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому залишає його без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратуризалишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 січня 2024 рокущодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4