Справа № 728/2736/23
Провадження № 1-кп/740/106/24
УХВАЛА

20 березня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Ніжині Чернігівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000183 від 12.04.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тиниця Бахмацького району Чернігівської області, громадянина України, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.307 КК України

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5

заявника клопотання ОСОБА_6 та її представника адвоката ОСОБА_7

встановив:

ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 06.10.2023 подання Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03.10.2023 про визначення територіальної підсудності задоволено, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.04.2023 за №0000183, щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України, направлено для розгляду до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області.

12.10.2023 відповідно до здійсненого авторозподілу судової справи, вказану справу отримано головуючою суддею.

Ухвалою від 16.10.2023 було призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити справу до судового розгляду.

Обвинувачений та його захисник поклались на розсуд суду.

Під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч.3 ст.314 КПК України.

З метою підготовки до розгляду судом: визначено дату та місце проведення судового розгляду; з`ясовано, що судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні; з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; вчинено інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду. Інших клопотань від учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей чи документів не надходило.

Виходячи з викладеного справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Крім цього, до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_7 представника власника майна ОСОБА_6 від 20.03.2024 про скасування арешту грошових коштів в сумі 15 (п`ятнадцять) тисяч доларів США, 100 (сто) євро та 123 (сто двадцять три тисячі) 600 грн, власником яких є ОСОБА_6 , накладеного ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31.05.2023.

В обґрунтування клопотання зазначено, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки грошові кошти належать ОСОБА_6 , яка має статус іншого учасника кримінального провадження третьої особи, права та законні інтереси якої були обмежені під час досудового розслідування. Ухвалюючи рішення слідчий суддя дійшла помилкового висновку про належність вказаних грошових коштів саме ОСОБА_3 .

Зазначив, що кошти заощаджувалися та зберігалися заявницею з метою подальшого навчання її неповнолітньої доньки.Так, у 2017-2018 роках ОСОБА_8 приймала участь у програмі сурогатного материнства, із наданням відповідних послу ТОВ "Міжнародна агенція "Допоміжне материнство". Відповідно до укладеного договору про сурогатне материнство та виношування дитини вона отримала грошову компенсацію, еквівалентну 13000 доларів США за курсом НБУ на день фактичної виплати. Зазначене підтверджуються відповіддю ТОВ "Міжнародна агенція "Допоміжне материнство" від 21.07.2023 №6. У 2021 році ОСОБА_6 отримала від своєї родички 90 160 грн для подальшого навчання дочки ОСОБА_9 у Республіці Польща. Ці 90 160 грн були виплачені по договору про встановления користування земельною ділянкою сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 22.02.2021, укладеного між ФГ " ОСОБА_10 " та ОСОБА_11 , щодо нелажної останній земельної ділянки (паю) площею 3,1931 га. Це підтверджується довідкою ФГ "Вітчизна-Тиниця" від 31.07.2023 №13 та заявою ОСОБА_11 . Крім того, ОСОБА_6 мала особисті збереження (заощадження). Усі гроші зберігала вдома за адресою проживання.

Зазначив, що вищезгадані кошти мали бути використані на оплату навчання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 - ОСОБА_9 , яка у 2023 році закінчила школу. Однак у зв`язку із свавільним вилученням правоохоронцями усіх грошових збережень ОСОБА_6 , дочка останньої у 2023 не мала змоги вступити на навчання до вищого навчального закладу через відсутність коштів у ОСОБА_6 . Таким чином, ухвалою від 31.05.2023 було накладено арешт на грошові кошти, які у законний спосіб отримала ОСОБА_6 , і щодо яких вона є власником (володільцем). Таке обмеження права власності становить для останньої індивідуальний та надмірний тягар, суперечить завданням та засадам кримінального провадження, порушує Конституцію України та Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням тривалості досудового розслідування, джерела походження вилучених коштів та їх належності, значення цих коштів для ОСОБА_6 , вважає що на даний час відпала потреба в арешті майна. Вважає, що повернення грошових коштів власнику не перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Власник майна ОСОБА_6 просила скасувати арешт грошових коштів, накладений ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31.05.2023.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотань про скасування арешту грошових коштів, пославшись на те, що є підстави вважати, що зазначені грошові кошти належать обвинуваченому і здобуті ним злочинним шляхом, що буде доведено уході розгляду справи.

Обвинувачений та його захисник, не заперечували проти задоволення клопотання про скасування арештів грошових коштів.

Заслухавши думки учасників судового процесу з приводу заявленого клопотання про скасування арешту, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За вимогами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 1-3ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна.

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Згідно абз. 2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31.05.2023 накладено арешт на грошові кошти в сумі 15 (п`ятнадцять) тисяч доларів США, 100 (сто) євро та 123 (сто двадцять три тисячі) 600 грн, із забороною розпоряджатися та користуватися ними, залишивши їх на зберіганні у ВП №1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області до вирішення питання про місце їх зберігання у банківській установі. Вказані грошові кошти вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 та згідно постанови слідчого від 24.05.2023 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Розгляд справи відбувся без участі учасників судового процесу.

Ухвалюючи рішення про накладення арешту на грошові кошти, які були вилучені за місцем проживання ОСОБА_3 , слідчий суддя виходив з того, що дані, викладені у матеріалах кримінального провадження, дають підстави для висновку, що накладання арешту на зазначене майно є необхідним для збереження речових доказів. В якості підстав зазначено, що вказане майно має доказове значення у кримінальному провадженні. Однак, відсутні підстави вважати, що грошові кошти є об`єктом кримінально протиправних дій, тобто отримані злочинним шляхом, зокрема за збут наркотичних засобів.

Стороною обвинувачення не доведено, зокрема із формулювання обвинувальння, на підтвердження того, що вказані грошові кошти вилучені за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_6 були предметом вчинення злочинів.

Натомість заявник клопотання ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 на думку суду довели, що вказані грошові кошти не мають відношення до пред`явленого обвинувачення.

Власник майна не є учасником кримінального провадження, їй не пред`явлене обвинувачення. Стороною обвинувачення на даний час не доведена необхідність подальшого накладення арешту на майно третіх осіб, які не є учасниками кримінального провадження, та не зазначено, які саме ознаки речового доказу містить вказані грошові кошти, а також передбачені законом підстави для його конфіскації.

Суд враховує, що арешт майна триває протягом тривалого часу, суду не надано доказів існування підстав для проведення будь-яких додаткових досліджень або дій пов`язаних з арештованим майном, тому, вважає, що подальший арешт майна, як ступінь втручання у права і свободи заявника не виправдовує потреби кримінального провадження, відтак потреба в його подальшому застосування відпала, в зв`язку з чим накладений арешт підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст.174, 314-316,372, 376 КПК України, суд, -

постановив:

призначити кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 14 год. 00 хв. 02 травня 2024 року.

Про час та місце розгляду справи повідомити прокурора для підтримання державного обвинувачення. В судове засідання викликати обвинуваченого та захисника обвинуваченого, свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Клопотання адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31.05.2024 у справі № 728/1302/23 провадження 1кс/728/1302/2023, за результатами розгляду клопотання слідчого СВ ВП №1 Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області щодо майна, яке було виявлено та вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: грошові кошти в сумі 15 (п`ятнадцять) тисяч доларів США; грошові кошти в сумі 100 (сто) євро; грошові кошти в сумі 123 (сто двадцять три тисячі) 600 грн, власником яких є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1