Провадження № 1-кс/582/41/24
Справа № 582/344/24
Недригайлівський районний суд Сумської області
У Х В А Л А

про арешт майна

19 березня 2024 року смт. Недригайлів

Слідчий суддя Недригайлівського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Недригайлівського відділу Роменської прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000048 внесеного 14.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Недригайлівського відділу Роменської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Недригайлівського районного суду із клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, а саме: зерна кукурудзи вагою 65 730 кг, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке є предметом кримінально протиправних дій, має доказове значення по кримінальному провадженні за №0000048, може підтвердити обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і можуть бути доказом під час судового розгляду кримінального провадження №0000048.

Своє клопотання мотивував тим, що сектором дізнання відділення поліції №1 (с. Недригайлів) Роменського відділу поліції ГУНП в Сумській області розслідується кримінальне провадження за №0000048, яке внесене в ЄРДР 14.03.2024 за ст.356 КК України за заявою ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_5 здійснює самовільне збирання врожаю кукурудзи на земельній ділянці, якою на праві оренди користується ТОВ «Агрофірма Прайм», яка належна ОСОБА_4 .

Під час проведення огляду 15.03.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , було оглянуто та зважено збіжжя зерна кукурудзи, вага якого склала 65730 кг. В подальшому вказане зерно було віддано під збережну розписку власнику вказаного приміщення ОСОБА_6 .

Вилучене майно є предметом вчиненого кримінального правопорушення, а також може містити інші відомості, які можуть були використані як доказ, факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому просив накласти на нього арешт.

У судовому засіданні прокурор своє клопотання підтримав та просив його задовольнити, залишивши вилучене майно за зберіганні за вказаною в клопотанні адресою у власника вказаного приміщення ОСОБА_6 та заборонити його відчуження.

Заявник ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, дослідивши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі ст. ст. 167, 168 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

За змістом ст. 98, п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ст. 171 КПК України визначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати ряд критеріїв, зокрема: можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого засудженого чи інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання ВП № 1 (с. Недригайлів) Роменського ВП ГУНП у Сумській області розслідується кримінальне провадження за №0000048 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, яке внесене 14.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом самовільного збирання ОСОБА_5 врожаю кукурудзи, належного ОСОБА_4 .

Під час проведення 14.03.2024 огляду було вилучено знаряддя злочину комбайн зернозбиральний марки Case ІН AF 5088 із свідоцтвом про право реєстрації машини серії НОМЕР_1 .

Під час досудового розслідування було допитано представника потерпілого ТОВ «Агрофірма Прайм» ОСОБА_4 , який повідомив, що в 2020 році ТОВ «Агрофірмою Прайм» було укладено договори оренди земельних ділянок по 2 га з 13 орендодавцями, фізичними особами. Вказані договори оренди землі були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З того часу орендар ТОВ «Агрофірма Прайм» користувалася вказаними земельними ділянками. Зокрема в 2023 році ТОВ «Агрофірма Прайм» на вказаних земельних ділянках загальною площею 26 га посіяло кукурудзу. Половина врожаю була зібрана восени того ж року, решту планувалося зібрати весною 2024 року коли б дозволяли погоді умови. 14.03.2024 року представник потерпілого ОСОБА_4 прибув на земельні ділянки, де залишалася кукурудза, щоб виміряти вологу зерна та виявив, що ОСОБА_5 здійснює збір урожаю кукурудзи, який належить ТОВ « Агрофірма Прайм» за допомогою комбайну Case ІН AF 5088.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_6 встановлено, що 14.03.2024 до нього зателефонував місцевий житель ОСОБА_7 та попросив з метою збереження зерна кукурудзи помістити його до господарського приміщення належного ОСОБА_6 на декілька днів. ОСОБА_6 погодився. В подальшому близько 11 год. на територію, що належить ОСОБА_6 почали звозити збіжжя кукурудзи трьома автомобілями - це були авто « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яким керував ОСОБА_7 , автомобіль марки «ЗІЛ» під керуванням ОСОБА_8 та автомобіль марки «ГАЗ» під керуванням ОСОБА_9 . ОСОБА_10 возили до 19 год та поміщали до господарського приміщення, попередньо зваживши його. Останню партію зерна ОСОБА_7 вивантажив з автомобіля «Камаз» на там же лишив і автомобіль.

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , вбачається, що 14.03.2024 року йому зателефонував ОСОБА_7 та попросив перевезти зерно кукурудзи в склад до ОСОБА_6 . Після чого він на автомобілі марки «ЗІЛ» поїхав на поле, що знаходиться біля колишнього села Шатравино, де здійснювався збір кукурудзи комбайном Case. З цього комбайну зерно кукурудзи було завантажено в його автомобіль, та свідок перевіз його за адресою: АДРЕСА_1 , де згрузив в господарське приміщення.

З протоколу огляду предмету від 15.03.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , було оглянуто та зважено зерно кукурудзи, вага якого становила 65 730 кг, яке передано ОСОБА_6 на зберігання.

Постановою про визнання речовими доказами від 15.03.2024 вказане майно визнано речовим доказом та місцем його зберігання визначено територію за адресою АДРЕСА_1 .

З пояснення прокурора вбачається, на даний час встановлюється належність цього зерна та обставини його збирання. Також на думку прокурора накладення арешту на це майно не вплине негативно на господарську діяльність вказаних підприємців, зерно зберігається в належних умовах та не буде зіпсоване. Крім того, ймовірні власники зерна не з`явилися, що також не позбавляє їх права звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту за умови належного доведення їх прав на це майно.

Слідчий суддя вважає, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, є предметом злочину та речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, а тому накладення на нього арешту в рамках цього кримінального провадження є необхідним для з`ясування всіх обставин справи і запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Враховуючи, що майно відповідає критеріям, які визначені в ст. 98 КПК України для речових доказів, беручи до уваги, що здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками ст.356 КК України, з метою забезпечення збереження цього речового доказу, клопотання прокурора про накладення арешту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-175, 309, 372, 376 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Недригайлівського відділу Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000048 - задовольнити.

Накласти арешт на зерно кукурудзи, вага якого становить 65 730 кг, та залишити його на зберіганні у ОСОБА_6 , попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, а саме за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, здійснене особою, якій це майно ввірено.

Арешт накласти до його скасування у встановленому законом порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Копію ухвали про арешт майна негайно направити на виконання прокурору.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється дня отримання нею копії ухвали.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Слідчий суддя: ОСОБА_1