ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/860/24 Справа № 932/3162/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , подану на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 квітня 2024 року, якою щодо підозрюваного за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 червня 2024 року із можливістю внесення застави у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 121 120,00 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн.,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 квітня 2024 року клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_10 задоволено частково та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 червня 2024 року.

Визначено ОСОБА_8 заставу у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 121 120,00 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн..

На ОСОБА_8 , у відповідності до положень статті 194 КПК України покладено наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого судді, прокурора та слідчого;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися з м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- докласти зусиль до пошуку роботи;

- носити електронний засіб контролю.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб разом з невстановленою особою, поєднуючи крадіжку з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, у період часу з 22:00 год. 30.10.2023 по 02:00 год. 31.10.2023 (більш точного часу встановити під час досудового розслідування не надалось за можливе) прибув разом невстановленою особою за адресою АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Далі, перебуваючи у вказаному місці у вказані дату та час, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 та інша невстановлена особа підійшли до вікна на першому поверсі вказаного будинку та переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для будь-яких інших осіб, таємно, шляхом пошкодження лутки вікна та кріплень замку відчинили вказане вікно та проникли до будинку, при цьому усвідомлюючи, що не мали законних підстав перебувати у такому будинку, звідки викрали майно, яке належить потерпілій ОСОБА_11 , а саме:

- ??телевізор марки «SONY» 55XE7096 (S01-7002085) чорного кольору вартістю 20000 гривень; ??

- мультиварку марки «TEF AL» білого кольору, вартістю 5000 гривень;

- ?генератор Hyudai модель НН10050, вартістю 36000 гривень; ?

- перфоратор марки «BOSCH»,4-32DFR вартістю 5000 гривень;

- кутову шліф машину «BOSCH», синього кольору вартістю 3000 гривень;

- мийку високого тиску «KARCHER» K5 classic, вартістю 12000 гривень.

Після цього, ОСОБА_8 разом з невстановленою особою виніс вказане чуже майно з будинку та, утримуючи при собі вказане викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення пішов, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 81000 грн.

Умисні дії ОСОБА_8 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя, задовольняючи частково клопотання слідчого, мотивував свої висновки тим, що матеріали справи дають змогу стверджувати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України.

Також слідчий суддя вважає доведеними ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.

При цьому, зважаючи на неможливість підозрюваного сплатити заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначену ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0000025, зважаючи на те, що застава не може бути завідомо непомірною для підозрюваного (ч.4 ст.182 КПК України), слідчим суддею визначаю заставу в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Не погодившись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 квітня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що зібрані стороною обвинувачення в межах даного досудового розслідування, жодним чином не підтверджують, поза розумним сумнівом, причетність ОСОБА_12 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за такого і обґрунтованість пред`явленої підозри.

Протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення містить відомості лише про те, що потерпіла виявила крадіжку належних їй речей, однак хто вчинив дане діяння їй не відомо. Пояснення свідків у даному кримінальному провадженні також є такими, що не підтверджуються безпосередню участь ОСОБА_12 під час вчинення даного правопорушення. За такого, слідчим суддею помилково зроблено висновок про наявність обгрутнованої підозри ОСОБА_12 в межах даного кримінального провадження.

Крім того, сторона обвинувачення у своєму клопотанні жодними належними та допустимими доказами не обґрунтовує обставини, визначені п.п. 2,3 ч.1 ст.194 КПК України, а саме: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча ю один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.

Із встановленими слідчим суддею ризиками сторона захисту не погоджується з огляду на те, що ОСОБА_12 розуміє, що дане кримінальне правопорушення він не вчиняв та також те, що спроба переховуватись від суду буде розцінена, як визнання своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України. Ризик можливого впливу на іншого підозрюваного ОСОБА_13 є недоведеним у зв`язку з тим, що останній вже понад два місяці перебуває у розшуку, що унеможливлює здійснення будь-яких дій зі сторони підозрюваного ОСОБА_12 щодо можливого впливу на дану особу. Ризик вчинення ОСОБА_12 іншого кримінального правопорушення спростовується тим, що останній, згідно ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10.04.2024 року повинен цілодобово знаходитись за місцем мешкання по АДРЕСА_1 .

Також, захисник звертає увагу на незаконність затримання ОСОБА_12 , оскільки останнього було затримано за відсутності підстав, передбачених виключним переліком ч.1 ст.208 КК України.

Крім того, слідчим суддею не перевірено можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_12 ..

Під час апеляційного перегляду:

- підозрюваний ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_7 підтримали подану стороною захисту апеляційну скаргу у повному обсязі та просили її задовольнити;

- прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважала ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просила залишити її без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши позицію сторін, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи прокурора, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що, відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК дає підстави для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Згідно з наданими матеріалами ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, вчиненого за обставин, викладених у повідомленні про підозру.

Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, які були предметом розгляду слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В матеріалах справи відсутні відомості про нові обставини, які б спростовували обґрунтованість цієї підозри або не причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому злочину.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність ОСОБА_8 до інкримінованих йому злочинів.

Апеляційний суд зазначає, що на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Розглянувши клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме, що ОСОБА_8 усвідомлюючи суворість можливого покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Покарання, передбачене санкцією інкримінованої ОСОБА_8 статті позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні воєнного стану через агресію Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на застосуванні якого наполягає захисник.

У судовому засіданні також доведено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості обвинуваченого вчинити нове кримінальне правопорушення, або продовжити вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки останнім було вчинено тяжке кримінальне правопорушення, вчинене під час дії воєнного стану в України.

Крім того, слідчим суддею враховано відомості про особу ОСОБА_8 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, неодружений, враховуючи матеріальний стан підозрюваного, обґрунтовано застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 гривень.

Розмір застави визначено у відповідності до ч.4 ст.182 КПК України та є таким, що достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_8 строком до 06 червня 2024 року із можливістю внесення застави у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 121 120,00 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн. - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та такою, що оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4