Справа № 459/1400/24
Провадження № 1-кс/459/792/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , представника Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність представників Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

У С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність представників Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді від 24.05.2024 відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні скаржниця ОСОБА_3 зазначила, що скаргу підтримує і просить зобов`язати працівників Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області внести відомості в ЄРДР, оскільки її доньку незаконно утримують, через що вона не має змоги зв`язатись з останньою. Також скаржниця зауважила, що знає що відносно неї винесено Червоноградським міським судом обмежувальний припис, з чим вона не згідна і оскаржила дане рішення. Серед іншого зазначила, що якщо донька не бажає з нею спілкуватися, то вона бажає особисто почути це від доньки.

Представник Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області у судовому засіданні пояснив, що заяви по даному факту вже неодноразово подавались скаржницею в орган поліції. Всі обставини справи досліджувались і в ході розгляду було встановлено, що донька скаржниці - ОСОБА_5 за власним бажанням не бажає спілкуватись із матір`ю, а всі заявлені матір`ю обставини заперечує. Представник зауважив, що донька обурена на матір з дитинства і тому за заявою доньки скаржниці відносно самої скаржниці був винесений обмежувальний припис терміном на 6 місяців, строк дії якого триває досі. Крім цього, представник повідомив, що від доньки скаржниці жодного повідомлення на лінію «102» чи власноручно написаної заяви про вчинення кримінального правопорушення відносно неї не було. Відтак, зважаючи на те, що метою кримінального провадження є притягнення до відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а не вирішення особистих питань, просив відмовити у задоволені скарги.

Дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали звернення та заслухавши присутніх учасників, слідчий суддя встановив наступне.

14.05.2024 скаржниця подала до Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області заяву, в якій просила внести до ЄРДР відомості по факту незаконному утриманню її доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Із довідки від 23.02.2024 за результатом проведення перевірки по матеріалах зверненнч ОСОБА_3 установлено, що було проведено перевірку, опитано гр. ОСОБА_5 (доньку скаржниці) та встановлено, що в даній події відсутні ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення.

Також слідчим суддею установлено, що відповідно до рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 08.02.2024 було видано обмежувальний припис, яким протягом 6 місяців заборонено ОСОБА_3 (скаржниця) перебувати у місці проживання ОСОБА_5 (донька скаржниці) за адресою: АДРЕСА_1 , а також особисто та через третіх осіб розшукувати, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватись з ОСОБА_5 .

Із письмових пояснень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (доньки скаржниці), відібраних працівником Червоноградського РВП ОСОБА_7 , установлено, що вона проживає із двоюрідним братом її батька. Відносно звернення її матері повідомила, що вказані факти надумані. Також зазначила, що відносно її матері винесено обмежувальний припис і вона не бажає спілкуватися та зустрічатися із матір`ю. Серед іншого зазначила, що просить повідомити її маму, що її ніхто насильно не утримує.

Із листа начальника Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області від 26.02.2024, адресованого ОСОБА_8 , вбачається, що її було повідомлено, про результати розгляду її заяви.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що слідчим суддею, крім іншого, є суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 за №298. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України.

Відповідно до змісту п. 1 ч. 1ст. 303 КПК України до слідчого судді, крім іншого, може бути оскаржено бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, але вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Водночас внесенню до ЄРДР підлягає не будь-яка заява, а лише заява - повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Відповідно до висновку, який міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомлені про злочин такі дані відсутні, то вони не можуть вважатись такими, що підлягають внесенню до ЄРДР. При цьому, подібна заява не може ґрунтуватися на догадках, припущеннях, слухах. Натомість зміст заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення повинен відповідати вимогам закону до такого джерела доказу, як документ (ч. 1 ст. 99 КПК), тобто в ній повинні міститися відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, факт незаконного утримання дочки ОСОБА_3 вже неодноразово перевірявся працівниками Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області. За результатами перевірки було встановлено, що в даній події відсутні ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення.

Слідчий суддя враховує те, що відносно скаржниці за заявою її доньки видано обмежувальний припис, строк дії якого триває на час розгляду скарги. Донька не бажає спілкуватися та зустрічатися із матір`ю, що підтверджується письмовими поясненнями від 22.02.2024, які містяться в матеріалах заяви. Даний факт також підтверджував представник Червоноградського РВП, який брав участь у судовому засіданні.

Відтак, жодних об`єктивних даних, які б дійсно свідчили про вчинення кримінального правопорушення слідчим суддею не встановлено, а скаржницею не наведено та не надано доказів, які б ці обставини підтверджували.

Таким чином, фактичні обставини справи, з`ясовані підстави й предмет скарги, оцінені у світлі викладених норм права, дають підстави для висновку про те, що заява скаржниці по своїй суті не містила обставин, що могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто не давали приводу й підстав для внесенні відомостей у ЄРДР.

Відповідно до вимог ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчим суддею постановляється ухвала про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Отже, вищевикладене переконливо свідчить про необґрунтованість скарги, а відтак відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 110, 303, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність представників Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення у ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення по заяві від 14.05.2024 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1