Справа № 496/4236/24
Провадження № 1-кс/496/1678/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

01 липня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД ВП №2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілими у кримінальному провадженні № 0000214 від 18.10.2022 року, за ознаками ч. 1 ст. 357 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржники звернулись до суду із скаргою на постанову дізнавача.

Скарга обґрунтована тим, що 21.09.2023 року постановою дізнавача СД ВП №2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 було відмовлено в задоволенні клопотання за № 61.4-7157 від 09.10.2023 р. про залучення заявників потерпілими у кримінальному провадженні № 0000214 від 18.10.2022 року, за ознаками ч. 1 ст. 357 КК України. Про вказану постанову заявники дізнались, коли їх було викликано в якості свідків для надання пояснень, та в подальшому отримали її 13.06.2024 року № 61.4 3479. З постановою дізнавача про відмову визнати їх потерпілими не згодні, вважають її не законною, такою що порушує їх права та законні інтереси, які обмежуються під час досудового розслідування. Зі змісту оскарженої постанови вбачається, що не встановлено наявних доказів які б свідчили про завдання вище переліченим особам моральної, фізичної, майнової шкоди внаслідок можливого вчинення правопорушення. Дізнавач в постанові зазначає що ОСМ «Христинівський» є юридичною особою, а представником юридичної особи може бути керівник чи інша особа уповноважена законом або установчими документами, а заявники не є представниками. Але відповідно до ч.1.2. ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути як фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної та майнової шкоди, так і юридична особа, якій завдано майнової шкоди.

Заявники є членами вказаної організації, кожному з них, завдано моральної шкоди цим правопорушенням. Дізнавач у своїй постанові про відмову мав послатися на докази зібрані у ході досудового розслідування, які б слугували підставою для прийняття рішення про відмову. Лише цитування норм КПК не доводить наявність даних які б свідчили про відсутність моральної та матеріальної шкоди. Відповідно до 4.5 ст.55 КПК України, лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 цієї статті, дізнавач виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим. Вимогами 4.5 ст.110 КПК України передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови , їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Також, результативна частина постанови не містить відомості про можливість та порядок оскарження постанови. Враховуючи викладене, законним процесуальне рішення може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним вимогам, а оскаржена постанова не відповідає вимогам 4.5 ст. 55, 110 КПК України.

Скаржники є заявниками в межах даного кримінального провадження, відомості до ЄРДР, суд зобов`язав внести саме на підставі заяви скаржників. Саме лише ця обставина є підставою відповідно до абз.1 ч.1 ст.55 КПКУ для визнання особи потерпілою.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні, підтримали подану скаргу та просити скасувати постанову дізнавача про відмову у визнанні їх потерпілими.

Дізнавач в судове засідання не прибув, причини неявки невідомі.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження, наданні дізнавачем, вислухавши учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.5 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 2 ч.5 ст. 110 КПК України, в постанові слідчого, прокурора повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до постанови дізнавача СД ВП №2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 09.10.2023 року було відмовлено у визнанні потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000214 від 18.10.2022 року, за ознаками ч. 1 ст. 357 КК України. Дізнавач прийшов до вказаного висновку, з підстав того, що відповідно статті 55 КПК України - потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано морально фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушення завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, які відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товар-ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушення: завдано майнової шкоди. ОСМ "ХРИСТИНІВСЬКИЙ", являється юридичною особою, яка має код Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України - НОМЕР_1 . Представником юридичної особи, може бути керівник чи інша особи уповноважена законом або установчими документами. Жодна з перелічених осіб, а саме: ОСОБА_6 ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , не являються представниками юридичної особи ОСМ "ХРИСТИНІВСЬКИЙ", крім того не встановлено наявних даних. Які б свідчили про завдання вище переліченим особам морально, фізично або майнової шкоди внаслідок можливого вчинення правопорушення.

На думку суду, дізнавач передчасно дійшов висновку, що скаржники ні є потерпілими у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної або майнової шкоди.

Частинами 2 та 5 ст. 55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не наведені підстави, визначені ч. 3 ст. 55 КПК України, які виключають визнання особи потерпілим, та мотиви прийняття такого рішення.

З матеріалів доданих до скарги, вбачається, що ОСМ "ХРИСТИНІВСЬКИЙ" створений для задоволення потреб його членів, якими є в тому числі скаржники. Отже, обставини, які зазначили заявники у своєму зверненні про скоєння кримінального правопорушення впливають в тому числі на їх права.

Слід зазначити, що незалучення ОСОБА_6 ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до кримінального провадження в якості потерпілих осіб, може позбавити гарантованого їм чинним законодавством важливого процесуального статусу, не дозволяє використовувати усі передбачені чинним КПК України процесуальні механізми захисту своїх прав, і, як наслідок, є незаконним.

Крім того, відповідно до ст. ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право: заявляти відводи та клопотання; знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому КПК України, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених КПК України, тощо.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні від 12.01.2017р. «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснив, що КПК не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст. 55 КПК права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Отже, відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто таке процесуальне рішенні повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено обставини кримінального правопорушення, відповіді на усі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення праві законних інтересів учасників процесу.

Ознайомившись із змістом постанови дізнавача, слідчий суддя приходить до висновку, що вона є невмотивованою та дізнавач передчасного прийшов до висновку про відмову у залученню потерпілими, тому з цих підстав постанова про відмову у визнанні потерпілими підлягає скасуванню.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора (ч. 1; п 1 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Керуючись ст. ст. 2, 284, 303-309 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД ВП №2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілими у кримінальному провадженні № 0000214 від 18.10.2022 року, за ознаками ч. 1 ст. 357 КК України задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП №2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілими від 09.10.2023 року у кримінальному провадженні № 0000214 від 18.10.2022 року, за ознаками ч. 1 ст. 357 КК України.

Зобов`язати дізнавача СД ВП №2 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 повторно розглянути заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 04 липня 2024 року о 10:00 годинні в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області в кабінеті № 13

Слідчий суддя ОСОБА_1