СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/491/24
ун. № 759/8266/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000623 від 08.02.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медвин Богуславського району Київської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками складу суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 ,

особа, щодо якої розглядається клопотання - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

законний представник - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілий - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 , не усвідомлюючи свої дії та не керуючи ними, в умовах воєнного стану, введеного на території України 24.02.2022 року та який в подальшому продовжено, 08.02.2023 року приблизно о 02 годині 15 хвилин, перебуваючи на території ринку «Ілліс», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Чорнобильська, 16/80, прибув до піцерії «ІНФОРМАЦІЯ_3», шляхом ривка за ручку вхідних дверей вказаного приміщення та пошкодивши кріплення замка дверей, проник до нього.

В подальшому, таємно з поверхні стільниці робочого місця продавця піцерії, взяв мобільний телефон марки «Iphone 7» чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , вартістю 3550 грн із sim-картою з абонентським номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у подальшому поклав до зовнішньої нижньої кишені своєї куртки, однак залишити місце скоєння суспільно-небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України не встиг, оскільки був викритий та затриманий працівниками охоронної служби піцерії разом із наявним при ньому майном.

Посилаючись на те, що на період діянь, в яких підозрюється ОСОБА_3 та на теперішній час, останній за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також на те, що ОСОБА_3 , відповідно до висновку амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 329 від 12.04.2023 року в момент вчинення суспільно-небезпечних діянь та на теперішній час страждає стійким хронічним психічним розладом: шизофренія, параноїдна форма епізодичний тип перебігу з наростаючим ефектом (МКХ-10:F20/01), а тому потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, сторона обвинувачення просить застосувати до нього примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що здійснює господарську діяльність на території ринку «Ілліс», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Чорнобильська, 16/80 , а саме тримає піцерію. На початку лютого 2023 року після 02-ї години ночі йому прийшло повідомлення про спрацювання сигналізації в приміщенні піцерії. Приїхавши на місце, він побачив, що замок відних дверей зламаний, а ОСОБА_3 затриманий. З приміщення піцерії ОСОБА_3 намагався викрасти мобільний телефон «Iphone 7» , який використовувався працівниками для робочих питань і який постійно зберігався в приміщенні. Телефон йому повернутий, претензій до ОСОБА_3 він не має.

Судом також було досліджено письмові документи, а саме:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.02.2023, за яким ОСОБА_9 подав заяву про те, що 08.02.2023 невстановлена особа шляхом проникнення до приміщення піцерії «ІНФОРМАЦІЯ_3», за адресою: м. Київ, вул. Чорнобильська, 16/80, вчинила крадіжку мобільного телефону «Iphone 7» , який знаходився там;

- протокол огляду місця події, а саме території ринку «Ілліс» за адресою м. Київ, вул. Чорнобильська, 16/80 , де було виявлено кіоск з назвою «Pizza 45». На вхідних металопластикових дверях кіоску наявні пошкодження у вигляді тріщини, що зовні схоже на спробу відкриття дверей. Зсередини приміщення вилучено сліди папілярних узорів. В ході огляду виявлено камери відеоспостереження всередині приміщення та на прилеглій території. Після огляду було вилучено циліндричний механізм замка;

- протокол затримання ОСОБА_3 від 08.02.2023, за яким останнього було затримано 08.02.2023, о 05:41 год. за адресою: м. Київ, вул. Чорнобильська, 16/80 , і у якого вилучено особисті речі: ключі у кількості 5 шт., годинник чорного кольору, з блакитним обрамленням, ремінь темно-синього кольору та мобільний телефон марки «Iphone» 7, чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 в якому була встановлена sim-карта з абонентським номером НОМЕР_3 , напій "Pepsi" в 3/6 зі штрих кодом 66;

- протокол огляду предметів від 10.02.2023, яким було оглянуто мобільний телефон марки «Iphone» 7, чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 в якому була встановлена sim-карта з абонентським номером НОМЕР_3 , яким користується потерпілий ОСОБА_9 ;

- висновок експерта судової товарознавчої експертизи № 863 від 20.02.2023, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Iphone» 7, чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 в якому була встановлена sim-карта з абонентським номером НОМЕР_3 , становить 3550 грн. 00 коп.;

- висновок експерта від 10.04.2023 № СЕ-19/111-23/18380-Д, згідно якого два сліди пальців рук (руки) найбільшими розмірами по осях 12х22мм та 18х20мм, які виявлено та вилучено 08.02.2023 під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Чорнобильська, 16/80 , придатні для ідентифікації за ними особи (осіб) та залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_3 ;

- висновок експерта від 10.04.2023 № СЕ-19/111-23/18383-Д, згідно якого на внутрішніх поверхнях наданого циліндрового механізму замка наявні сліди дії стороннього предмету, робоча частина якого за розмірами не перевищує розміри ключової шпарини; відповісти на запитання яким чином було відчинено замок, не виявилося можливим у зв`язку з недостатньою кількістю та якістю діагностичних ознак у виявлених слідах дії стороннього предмету на внутрішніх поверхнях наданого циліндрового механізму, які б вказували на те, що виявлені сліди утворені в процесі відмикання замка;

- висновок амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 329 від 12.04.2023 року, згідно якого ОСОБА_3 в момент вчинення суспільно-небезпечних діянь та на теперішній час страждає стійким хронічним психічним розладом: шизофренія, параноїдна форма епізодичний тип перебігу з наростаючим ефектом (МКХ-10:F20/01); за своїм психічним станом не міг та не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними як на період кримінального правопорушення, так і на теперішній час; за своїм психічним станом не здатен правильно сприймати обставини, які мають значення для справи і давати по ним відповідні свідчення; ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, не страждає на синдром залежності (хронічним алкоголізмом або наркоманією) та не потребує у зв`язку з цим застосування відносно нього лікування.

Таким чином, допитавши потерпілого ОСОБА_9 , дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що дії ОСОБА_3 мають ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, суд зауважує, що осудність є однією з загальних ознак суб`єкта злочину, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності. Виходячи з передбачених ст. 19 КК України критеріїв відповідний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Неосудна особа позбавлена такої здатності унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.

Виходячи з положень статей 23, 24 КК України умисел є однією з форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання.

Усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки. Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення. Таким чином, умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб. Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.

Відповідно до висновку амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 329 від 12.04.2023 року, ОСОБА_3 , як на час вчинення правопорушення, так і на теперішній час виявляє ознаки шизоафективного розладу, параноїдна форма епізодичний тип перебігу з наростаючим ефектом(МКХ-10:F20/01), не міг і не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Із зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно п.3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

За ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Дослідивши та проаналізувавши докази по кримінальному провадженню, які є послідовними та не суперечать один одному, вислухавши думку учасників, враховуючи висновок судово-психіатричного експерта №329 від 12.04.2023 року, суд прийшов до висновку, що суспільно-небезпечне діяння, яке має ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив у стані неосудності, яка виключає можливість застосування покарання та останній за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах звичайного нагляду.

Вказані діяння вчинені ОСОБА_3 в стані неосудності, в зв`язку з чим суд, враховуючи тяжкість вчинених суспільно-небезпечних діянь, характер та тяжкість захворювання ОСОБА_3 , його ступень небезпечності для інших осіб, вважає необхідним застосувати до нього примусові заходи медичного характеру саме у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, згідно п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України, оскільки інший вид примусового заходу медичного характеру не буде відповідати зазначеним вище умовам.

Згідно вимог п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не наводить назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і не вказує строк застосування примусового заходу медичного характеру.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме: сліди папілярних узорів - залишити в матеріалах кримінального провадження; особисті речі ОСОБА_3 - повернути останньому за належністю; мобільний телефон марки «Iphone» 7, напій «Пепсі» - залишити потерпілому за належністю; поліетиленовий пакет, в якому міститься циліндровий механізм замка, первинна упаковка - знищити.

Витрати на залучення експерта в розмірі 3220 грн. 48 коп. слід віднести на рахунок держави.

Питання запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили судом не вирішувалось.

На підставі ч. 2 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 93, п.2 ч. 1, ч. 3 ст. 94 КК України, керуючись ст. ст. 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000623 від 08.02.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками складу суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно неосудного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, внаслідок вчинення ним у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Речові докази:

- 3 (три) сліди папілярного узору: № 1,2 з паперового стаканчика в піцерії, № 3 з поверхні коробочки з-під соусу у смітнику, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000623 - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- особисті речі ОСОБА_3 : ключі у кількості 5 шт., годинник чорного кольору, з блакитним обрамленням, ремінь темно-синього кольору, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНІ у м. Києві за адресою: м. Київ, пр-т Берестейський, 109 (квитанція № 3763) - повернути ОСОБА_3 ;

- мобільний телефон марки «Iphone» 7, чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 в якому була встановлена sim-карта з абонентським номером НОМЕР_3 , напій "Pepsi" в 3/6 зі штрих кодом 66,що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 - залишити потерпілому за належністю;

- поліетиленовий пакет, в якому міститься циліндровий механізм замка, первинна упаковка, що зберігаються у камері зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНІ у м. Києві за адресою: м. Київ, пр-т Берестейський, 109 - знищити.

Витрати на залучення експерта в розмірі 3220 (три тисячі двісті двадцять) грн. 48 коп. - віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1