Справа №211/3335/24 Провадження № 1-кп/211/498/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000622 від 08.05.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стерлітомак Республіки Башкортостан російської федерації, громадянина України, який має середню освіту, одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановив:

ОСОБА_6 27 квітня 2024 року в період часу з 14:54 год. по 15:11 год., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, які знаходилися на банківській картці емітованій в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на ім`я ОСОБА_7 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужих грошових коштів, діючи умисно, таємно, перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ-Маркет №250», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лісового, 24А, використовуючи вищевказану банківську картку, за допомогою безконтактної дії «PayPass», шляхом вільного доступу, таємно, за допомогою терміналу, здійснив розрахунок за товари на загальну суму 661,10 гривень.

Того ж дня, в період часу з 15:35 год. по 15:58 год. ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, а саме заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 , які знаходилися на його банківському рахунку, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи вищевказану банківську картку, за допомогою безконтактної дії «PayPass», шляхом вільного доступу, таємно, за допомогою терміналу, здійснив розрахунок за товари на загальну суму 531 гривень.

Надалі, 27.04.2024 в період часу з 15:51 год. по 15:53 год. ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, а саме заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 , які знаходилися на його банківському рахунку перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_3 , де за допомогою вищевказаної банківської картки, за допомогою безконтактної дії «PayPass», шляхом вільного доступу, таємно, за допомогою терміналу, здійснив розрахунок за товари на загальну суму 173,40 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 у період часу з 14:54 години по 15:53 години 27.04.2024, заволодів грошовими коштами з банківського рахунку відкритого на ім`я потерпілого ОСОБА_7 , розпорядившись ними на власний розсуд, чим заподіяв останньому майнової шкоди на загальну суму 1365, 50 гривень.

На підставі викладеного, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

По кримінальному провадженню № 0000622 від 08.05.2024 між обвинуваченим ОСОБА_6 , його захисником ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_4 24.05.2024 року була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.

Відповідно до п. 2 угоди підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно із п. 3 угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно ч. 2 ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Захисник ОСОБА_5 проти затвердження угоди не заперечував.

Прокурор просив затвердити угоду, укладену між ним та ОСОБА_6 , яку 24.05.2024 року вони підписали добровільно, йому зрозумілі наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Від потерпілого ОСОБА_7 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Також надана заява про письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 368- 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд -

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.05.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_6 , захисником ОСОБА_5 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000622 від 08.05.2024.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази: картонну коробку з-під мобільного телефону "Realme C55" та чек про покупку зазначеного телефону, які повернуті на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - вважати переданими за належністю.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 03.06.2024 у порядку ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1