Провадження по справі № 1-кп/522/1262/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у залі Приморського районного суду м. Одеси №106 в режимі відеоконференцзв`язку кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001122 від 08.10.2022 року, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Арциз Одеської області, із середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2022 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 4х місяців арешту;

- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Сокирянська виправна колонія №67»),

ВСТАНОВИВ:

Викладення обставин кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення, яке суд вважає доведеним.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завідомо знаючи, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан; а відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 15.03.2022 року №2119-ІХ з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб військовий стан в Україні продовжено; також відповідно до Указу Президента України від 17.05.2022 №341/2022«Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 22.05.2022 року №2263-ІХ з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року воєнний стан в Україні продовжено строком на 90 діб, затверджений Законом України від 18.05.2022 року №2263-IX, указом №573 від 12.08.2022 року, затверджений Законом України від 15.08.2022 року № 2500-ІХ) та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року вчинив корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, 06.10.2022 року приблизно о 14:00 годин, ОСОБА_3 , перебуваючи біля буд. АДРЕСА_3 , де в останнього раптово виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна та в якості предмета свого злочинного посягання він визначив зовнішній блок від кондиціонеру марки «York» білого кольору, який перебував на першому поверсі фасаду вищевказаного будинку.

Приступивши до реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що його дії непомітні для оточуючих та носять таємний характер, скориставшись тим, що нікого поруч немає, ОСОБА_3 підійшов до фасаду будинку, звідки таємно, з корисливих мотивів, зірвав зовнішній блок від кондиціонеру марки «York», білого кольору, вартістю 3600 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_5 .

Виконавши всі дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 залишив місце вчинення ним кримінального правопорушення разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Даним кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_5 , завдано матеріальний збиток на загальну суму 3600 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив обставини кримінального правопорушення, які описані в обвинувальному акті та пояснив суду, що дійсно восени 2022 року, вдень, перед обідом, в центрі м. Одеси, більш точної дати, часу та місця не пам`ятає, зняв блок від кондиціонеру, з яким з місця злочину пішов. Пояснив, що не мав доходу та вказаний блок продав за 1000 гривень, про те, що в Україні введено воєнний стан йому було відомо.

Просив суд суворо його не карати та врахувати його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні. Вказав, що матеріальну шкоду потерпілій не відшкодовано.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Суд враховує долучену до матеріалів справи заяву про розгляд кримінального провадження без її участі.

Прокурор просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначити до відбування покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Долю речових доказів просив вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини кримінального провадження, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та суд кваліфікує їх за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Мотивування прийнятого рішення.

При визначенні мотивів призначення покарання суд керується таким.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18).

Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, не одружений, осіб на утриманні не має, офіційно не працюючий, має середню освіту, зареєстрований в Одеській області, те, що у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку не значиться, та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, є раніше судимою особою.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Крім того, суд враховує, що вироком Приморського районного суду міста Одеси від 16.05.2023 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України йому остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Тому, з огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, та покарання, призначеного за вироком Приморського районного суду міста Одеси від 16.05.2023 року, за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, остаточно призначивши обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Суд вважає, що вказаний вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тому приходить до переконання про неможливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідне призначити у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 реальну міру покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. 69 та 75 КК України судом не встановлено.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби, обраний стосовно ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2022 року слід вважати таким, що втратив свою дію.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 50, 61, 65, 70, 185 КК України, ст. 100, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2023 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 10.05.2024 року.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби, обраний стосовно ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2022 року, слід вважати таким, що втратив свою дію.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі:

- DVD диск, ALERUS DVD-R 7.4 GB, на якому наявний відеозапис з камер відеоспостереження кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , - зберігати в матеріалах кримінального провдаження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_7