Справа № 991/2367/24
Провадження 1-кс/991/2393/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0001415 від 25.08.2023,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, у якому захисник просив:

1) змінити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.11.2023 (справа №991/10284/23) з 4 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 12 078 000 грн на 2 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 6 813 000 грн.;

2) повернути заставодавцю ТОВ «ДУБЕНСЬКИЙ КРАЙ» () частину внесеної ним застави за обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 265 000 гривень на його банківський рахунок НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «КБ «АКОРДБАНК»;

3) змінити обсяг процесуальних обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду на підозрюваного ОСОБА_4 , шляхом скасування обов`язку не відлучатися з м. Хмельницького та Хмельницького району Хмельницької області без дозволу детектива, прокурора або суду.

Клопотання обґрунтоване тим, що 24.11.2023 ухвалою слідчого судді до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 12 078 000грн. та у разі внесення застави, покладено на ОСОБА_4 ряд обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України.

Надалі застава у визначеному ухвалою слідчого судді розмірі була внесена за ОСОБА_4 , тож в подальшому строк дії обов`язків, покладних на підзахисного ОСОБА_4 , у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, неодноразово продовжувався та частково було змінено обов`язки. В останнє ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду продовжено строк дії обов`язків до 14.05.2024 включно та скасовано зобов`язання у вигляді носіння електронного браслету. Всі інші обов`язки залишено без зміни.

На переконання сторони захисту, наразі існує можливість у застосуванні до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, а саме застави, однак у меншому розмірі. При цьому захисник вказав на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України та відсутність ризиків, встановлених ст. 177 КПК України.

Так, сторона захисту вважає, що з огляду на стадію досудового розслідування та дотримання всіх процесуальних обов`язків ОСОБА_4 , наразі ризики, передбачені ст. 177 КПК України, втратили свою інтенсивність. Додав, що ризик переховування на даний момент відсутній, з огляду на те, що ОСОБА_4 28.11.2023 здав до органів державної міграції служби свій закордонний паспорт, отже, сумлінно виконав покладений на нього процесуальний обов`язок. Додатково захисник наголосив, що по сьогоднішній день ОСОБА_4 є директором AT «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ» (код ЄДРПОУ - 03448860), яке займається з 29.06.1994 законною господарською діяльністю з будівництва та ремонту доріг і автострад на території України. AT «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ» є великим підприємством, з орієнтовною кількістю співробітників у 1500 осіб, яке забезпечує обслуговування автомобільної інфраструктури України, а тому у ОСОБА_4 наявна службова необхідність пересуватись не лише територією АДРЕСА_1 , а й по іншим містам та областям України, для керування процесами щодо виконання підприємством своїх зобов`язань за чинними договорами. А тому покладення на ОСОБА_4 , як директора AT « ІНФОРМАЦІЯ_2 », обов`язку не відлучатися з АДРЕСА_1 без дозволу детектива, прокурора або суду об`єктивно унеможливлює здійснення ним своїх посадових обов`язків, оскільки останній позбавлений можливості швидкого та безперешкодного особистого відвідування та контролю об`єктів, на яких здійснюються ремонтні роботи.

Захисник наголосив, що при оцінці наявності ризику переховування суд повинен врахувати те, що ОСОБА_4 сумлінно викопує свої обов`язки підозрюваного, постійно перебуває на зв`язку, не переховується та не планує переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Окрім того ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, займає посаду директора AT «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ», одружений, є батьком малолітньої дитини, на його утриманні також знаходяться батьки його дружини (один з яких має інвалідність), що за доводами захисника повністю виключає існування такого ризику, як переховування від органів досудового розслідування та суду.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні захисник зазначив що, ОСОБА_4 не перебуває із жодною особою, яка є у цьому кримінальному провадженні свідком чи підозрюваним, у родинних чи приятельських стосунках. Зауважив, що весь цей час ОСОБА_4 було заборонено полишати м. Хмельницький без попереднього на те дозволу детектива НАБУ. Також до нього протягом тривалого часу було застосовано обов`язок в носіння електронного засобу контролю. Дані фактори вказують на те, що останній не мав будь-якої можливості зустрітись зі свідками для особисто спілкування. В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, що ОСОБА_4 намагався зустрітись зі свідками або іншими учасниками у цьому кримінальному провадженні, впливав на них іншим чином. Крім того, на думку захисника, відсутній ризик впливу на працівників товариства AT «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ», оскільки відсутні відомості щодо наявності імовірних свідків з числа вищевказаного підприємства, як і відсутні будь-які факти, що хтось з працівників міг знати або знав про нібито злочинні наміри ОСОБА_4 .

Наразі кримінальне провадження перебуває на стадії завершення досудового розслідування та стороні захисту було обмежено строк ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до 20.05.2024 включно, що в свою чергу вказує на достатність у сторони обвинувачення доказів для того, щоб спрямувати дане кримінальне провадження до суду.

Крім того, як зауважено захисником, під час розгляду останнього клопотання про продовження строку дії обов`язків, в своєму клопотанні прокурор ОСОБА_7 не піднімала питання щодо накладення на ОСОБА_4 обов`язку не спілкуватись з іншими особами з приводу врученої йому підозри, на відміну від покладення обов`язку щодо обмеження спілкування останнього з підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Таким чином на переконання захисника не має потреби в обмеженні ОСОБА_4 в спілкуванні з іншими особами, в тому числі своїми співробітниками, що вказує на втрату інтенсивності даного ризику.

Щодо ризику знищити, сховати та спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, сторона захисту зазначила, що 11.01.2024, з урахуванням вимог ст. ст. 36, 290 КПК України, докази, зібрані під час досудового розслідування були визнані прокурором достатніми та доручено детективу НАБУ ОСОБА_12 у кримінальному провадженні повідомити підозрюваним та їх захисникам про завершення досудового розслідування та надання їм доступу до матеріалів кримінального провадження. Отже стороною обвинувачення фактично визнано, що ними зібрано докази, які вони вважають достатніми та необхідними для обґрунтування винуватості підозрюваного, та такі докази перебувають у розпорядженні сторони обвинувачення, що свідчить про неможливість ОСОБА_4 будь-яким чином знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження і що беззаперечно свідчить про відсутність такого ризику.

Щодо наявності ризику вчинити інше кримінальне правопорушення захисник зазначив, що договори, за якими проводяться роботи AT «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ» укладені до ймовірного вчинення кримінального правопорушення підозрюваними. На даний час вони є чинними та жодним суб`єктом в порядку господарського судочинства не оскаржувалися.

Поряд з цим захисник додав, що ОСОБА_4 не має судимостей, до будь-якої відповідальності раніше не притягувався. Вже понад 5 місяців триває досудове розслідування даного кримінального провадження, протягом строку якого останній не вчинив жодного правопорушення. Навпаки поведінка ОСОБА_4 свідчить про сумлінне виконання ним своїх обов`язків та про намір співпрацювати з органами досудового розслідування.

З огляду на зазначені обставини, захисник вважає, що станом на дату подачі клопотання, частина ризиків, передбачених ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_4 зі спливом часу втратила свою інтенсивність, а інша частина, враховуючи стадію досудового розслідування та належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваним, зникла.

Тож на думку сторони захисту, вищезазначене свідчить про наявність достатніх та обґрунтовано переконливих підстав для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 підтримали подане клопотання та просили його задовольнити із наведених підстав.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання захисника, зазначивши, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави саме в такому розмірі - 12 078 000 грн, є достатнім та дієвим запобіжним заходом.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Частиною 4 ст.201 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути таке клопотання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У той же час, відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, вирішуючи зазначене клопотання, слід виходити із загальних засад кримінального процесу, серед яких диспозитивність, змагальність і рівність сторін в поданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, а також положень, які регламентують взагалі можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в даному випадку запобіжних заходів, і конкретний вибір того заходу, який в повній мірі зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти спробам переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, як того вимагає ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з поданих матеріалів, Головним підрозділом детективів Національного антикорупційного бюро України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001415 від 25.08.2023 за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.11.2023 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі 12 078 000 грн та покладенням у разі її внесення ряду процесуальних обов`язків.

27.11.2023 підозрюваний ОСОБА_4 звільнений з-під варти із Державної установи «Київський слідчий ізолятор» у зв`язку із внесенням застави, а строк дії покладених на нього обов`язків, ухвалою слідчого судді від 17.01.2024 продовжено до 18.03.2024 включно. У подальшому 14.03.2024 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду у справі №991/2002/24 продовжено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , до 14.05.2024 включно (виключено обов`язок носити електронний засіб контролю).

Як вбачається зі змісту зазначених ухвал, при їх постановленні з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваного відповідного запобіжного заходу: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, яка є умовою законності застосування запобіжного заходу; встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України; зроблено висновок, що більш м`який запобіжний захід, ніж застава у розмірі 12 078 000 грн та покладення на підозрюваного ряду процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування.

Отже, наявність обґрунтованої підозри та ризики кримінального провадження перевірялися слідчим суддею під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу та під час його продовження.

Разом з тим, стороною захисту до матеріалів клопотання не надано доказів, які б свідчили про помилковість раніше зроблених висновків та були б достатніми для висновку, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є вочевидь необґрунтованою.

Слідчий суддя вбачає, що повідомлена ОСОБА_4 підозра станом на час розгляду цього клопотання повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», яка відображена у п.175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зокрема термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що вирішення питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_4 складу інкримінованого йому злочину, а також доведеність вини та правильність кваліфікації дій за ч. 4 ст. 369 КК України знаходиться поза межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на даній стадії кримінального провадження.

Одночасно сторона захисту посилається на суттєве зменшення встановлених ризиків або їх відсутність.

Оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя визнає такий ризик ймовірним, зважаючи на можливість притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності та пов`язані із цим можливі негативні для нього наслідки (обмеження), зокрема, суворість передбаченого покарання. Так, інкримінований ОСОБА_4 злочин, згідно з класифікацією кримінальних правопорушень, передбачених ст. 12 КК України, є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої. Крім того, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 369 КК України, у відповідності до примітки до ст. 45 КК України віднесене до корупційних злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України виключено можливість застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, а так само, згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, виключено можливість призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку свідчать про продовження існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду безвідносно до стадії кримінального провадження, а доводи сторони захисту про відсутність такого ризику не спроможні нівелювати зазначений ризик.

Також продовжує існувати і ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_4 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незважаючи на те, що 11.01.2024 прокурором у кримінальному провадженні прийнято рішення про завершення досудового розслідування та надання доступу стороні захисту до матеріалів досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України, оскільки на момент розгляду клопотання, призначені у кримінальному провадженні судові комп`ютерно-технічні експертизи мобільних терміналів, які належать ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , тривають та від їх результатів може залежати необхідність проведення додаткових процесуальних дій.

До того ж слідчий суддя приходить до висновку про продовження існування ризику незаконного впливу на свідків. Так, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Крім того, ОСОБА_4 обізнаний про осіб, які давали свідчення у кримінальному провадженні, а відтак, він може шляхом підкупу, погроз або іншим чином впливати на свідків, з метою примушування їх до зміни раніше наданих показань. До того ж ОСОБА_4 обіймає керівну посаду у АТ «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ», і таким чином може використати надані йому повноваження для спонукання свідків, які є працівниками вказаного товариства, до відмови чи зміни наданих ними показань. За таких умов, слідчий суддя прийшов до висновку про достатню ймовірність настання ризику впливу ОСОБА_4 на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Слід зауважити, що наявність вказаних ризиків була перевірена слідчим суддею під час постановлення ухвали від 14.03.2024 у справі №991/2002/24 та зазначені захисниками доводи вже були оцінені слідчим суддею.

Поряд з цим слідчим суддею не було визнано наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, тож доводи захисника на підтвердження його відсутності наразі не аналізуються.

Варто додати, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Застава як один із запобіжних заходів полягає у внесенні коштів на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч.1 ст.182 КПК України).

З огляду на викладене, а також з врахуванням наведених вище характеристик кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та вагомості встановлених ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 6 813 000 грн, про що просить сторона захисту, не зможе запобігти цим ризикам, оскільки не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та вагомості встановлених доказів. Так, на переконання слідчого судді, застава у розмірі, який просить визначити ОСОБА_4 сторона захисту, не буде достатнім стримуючим фактором для запобігання порушення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

У той же час застава є достатньо ефективним запобіжним заходом, в основу якого покладено економічну заінтересованість у збереженні грошової суми та моральні та/або матеріальні зобов`язання підозрюваного, обвинуваченого перед іншими фізичними або юридичними особами, які виступили заставодавцями. Державний примус у процесі застосування застави породжується реальною загрозою втрати заставодавцем грошей у разі невиконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Свобода підозрюваного, обвинуваченого при застосуванні цього запобіжного заходу обмежується шляхом загрози майнових втрат. А тому, застава є досить дієвим запобіжним заходом, що з одного боку не тягне за собою накладення такого широкого кола обмежень прав і свобод людини як запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою чи домашнього арешту, а з іншого - є запобіжником, що стримує особу від проявів неналежної процесуальної поведінки.

Таким чином, слідчий суддя вважає необхідним залишення застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу та обсягу покладених на нього обов`язків без зміни.

Разом з тим, на переконання слідчого судді, необхідно залишити обов`язок «не відлучатися з м. Хмельницький та Хмельницького району Хмельницької області без дозволу детектива, прокурора або суду» в такій же редакції, оскільки виконання, зокрема цього обов`язку сприятиме мінімізації ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, з огляду на скасування підозрюваному обов`язку носіння електронного засобу контролю, відповідно до ухвали від 14.03.2024.

До того ж слід зауважити, що питання наявності/відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та доцільності продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного, перевірялись слідчим суддею менше місяця тому, тобто 14.03.2024 та всі доводи сторони захисту, які відображені в клопотанні про зміну запобіжного заходу, вже були проаналізовані та оцінені слідчим суддею.

За наведеного, відсутні підстави для задоволення клопотання захисника та зміни застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 12 078 000 грн на заставу в меншому розмірі, з поверненням частини застави заставодавцю.

На переконання слідчого судді, встановлений ОСОБА_4 розмір застави на даній стадії досудового розслідування нівелює встановлені ризики та зможе урівноважити інтереси сторін щодо запобігання вчиненню дій, спрямованих на перешкоджання здійсненню кримінального провадження.

Керуючись статтями 193-196, 201, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1