Справа № 331/2584/24
Провадження № 1-кс/331/813/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги зазначено, що у віданні СВ УСБУ в Запорізькій області за процесуального керівництва Запорізької обласної прокуратури перебуває досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000309 за фактом незаконного позбавлення свободи сестри ОСОБА_4 ОСОБА_5 , невстановленими військовослужбовцями РФ на тимчасово окупованій території України за адресою: АДРЕСА_1 (база відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), а також подальшого зникнення її безвісті після затримання. 06.03.2024 року ОСОБА_4 звернувся до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області із заявою про залучення його до кримінального провадження як потерпілого відповідно до ч. 2,6 ст. 55 КПК України шляхом направлення заяви на офіційні електронні пошти. 02.04.2024 р. начальником СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_6 було відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000309, обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 нібито не перебуває в стані, який унеможливлює подання нею заяви самостійно. У зв`язку з цим, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 303, ч. 2 ст. 305 КПК України, 10.04.2024 р. ОСОБА_4 звернувся із скаргою на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим до прокурора Запорізької обласної прокуратури. Рішенням начальника відділу протидії злочинам, вчинених в умовах збройного конфлікту Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 від 15.04.2024 р. було відмовлено ОСОБА_4 у скасуванні рішення слідчого від 02.04.2024 р. та визнанні його потерпілим в кримінальному провадженні № 0000309. Рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги заявника жодним чином не мотивовано. ОСОБА_4 не погоджується з рішенням слідчого від 02.04.2024 р. та рішенням прокурора від 15.04.2024 р., вважає, що вони не відповідають фактичним обставинам справи. У зв`язку з вищевикладеним звернувся до слідчого судді та просив скасувати рішення начальника слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області від 02.04.2024 р. № М-245 та начальника відділу протидії злочинам, вчинених в умовах збройного конфлікту Запорізької обласної прокуратури від 15.04.2024 р. № 18-2605ВИХ- про відмову визнати ОСОБА_4 потерпілим в кримінальному провадженні № 0000309; зобов`язати уповноважених осіб в кримінальному провадженні № 0000309 визнати ОСОБА_4 потерпілим, надати йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, а також витяг з ЄРДР.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явилися. Їх неявка у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В провадженні слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000309, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

06.03.2024 року ОСОБА_4 звернувся до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області з заявою від 05.03.2024 р. про залучення як потерпілого до кримінального провадження № 0000309.

У відповідь на заяву ОСОБА_4 начальником слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_6 надано лист за № М-245 від 02.04.2024 року, в якому зазначено про відсутність законодавчих підстав для визнання ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

15.04.2024 року начальником відділу протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 за результатами розгляду звернення ОСОБА_4 листом за № 18-3221-24 повідомлено про відсутність на теперішній час правових підстав визнання ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Водночас ч. 6 ст. 55 КПК України передбачено, що якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює надання нею відповідної заяви, положення частини 1-3 цієї статті поширюється на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї. яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням потерпілим може бути визнано кілька осіб.

В силу вимог ст.220 КПК України клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 1,3 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Вимоги до структури та змісту постанови слідчого, прокурора визначені у ч. 5 ст. 110 КПК України.

Так, у ч. 5 ст. 110 КПК України визначається, що постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

При цьому, при винесенні рішень оформлених у вигляді листів не дотримано вимог ч.3 ст. 110 КПК України що є порушенням вимог Кримінально процесуального законодавства України та безпосередньо впливають на законність прийнятих слідчим, прокурором рішень, а тому слідчий суддя вважає за можливе зобов`язати слідчого повторно розглянути питання щодо визнання ОСОБА_4 потерпілим у відповідності до норм КПК України та фактичних обставин, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Крім того, частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, скасування повідомлення про підозру, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Чинним КПК України не передбачена можливість визнання або невизнання особи потерпілою у кримінальному провадженні слідчим суддею, так само як до повноважень слідчого судді не віднесено право зобов`язувати уповноважених осіб визнати особу потерпілою у кримінальному провадженні, в зв`язку з чим скарга у цій частині задоволенню не підлягає, що не позбавляє останнього можливості, у випадку прийняття слідчим рішення про відмову у визнанні потерпілим, оскаржувати таке рішення.

Враховуючи вищевикладене, скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 110, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого УСБУ в Запорізькій області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000309 від 12.10.2023 року повторно розглянути заяву ОСОБА_4 про залучення до кримінального провадження як потерпілого в порядку ст.ст. 55, 110 КПК України.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1