Справа №:755/974/22
Провадження №: 1-кс/755/1980/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2024 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, скаргу ОСОБА_3 , в інтересах Національного банку України, на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000048 та додані до неї матеріали,

В С Т А Н О В И В:

30.05.2024 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва зі скаргою, в інтересах Національного банку України, на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000048, в якій просить суд скасувати постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 28.05.2024 року у кримінальному провадженні №0000048.

У своїй скарзі заявник посилається на те, що слідчим слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві (здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 23.01.2019, за повідомленням Національного банку України про вчинення товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 364-1 Кримінального кодексу України.

05.03.2024 представник Національного банку України звернувся до Дніпровського УП заявою за вихідним номером №18-0013/16986 про залучення Національного банку України до кримінального провадження як потерпілого (заява від 05.03.2024 №18-0013/16986).

Національний банк України у зазначеній заяві звернув увагу на той факт, що ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 24.04.2024 року у справі №755/974/22 задоволено скаргу Національного банку України та скасовано попередню постанову слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 від 09.03.2024 про відмову у визнанні Національного банку потерпілим у кримінальному провадженні.

Слідчий Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві в оскаржуваній постанові від 28.05.2024 року про відмову задоволенні клопотання безпідставно вказав на те, що ним було розглянуто саме клопотання представника Національного банку щодо надання інформації у кримінальному провадженні, яке зареєстровано в канцелярії Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві за вх.№3555 від 07.03.2024 року, оскільки за вказаним вхідним номером зареєстровано саме заяву Національного банку України про залучення Національного банку України до кримінального провадження як потерпілого за вихідним номером №18-0013/16986 від 05.03.2024 року.

Тобто, вказаною постановою від 09.03.2024 року слідчим фактично розглянуто заяву за вихідним номером №18-0013/16986 від 05.03.2024 року про залучення Національного банку України до кримінального провадження як потерпілого та відмовлено у її задоволенні, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Національний банк вважає оскаржувану постанову слідчого необгрунтованою, безпідставною, такою, що не відповідає вимогам КПК України та підлягає скасуванню.

В судове засідання представник Національного банку України - ОСОБА_3 не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд скарги без її участі, в якій скаргу підтримала з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином та своєчасно. Відсутність слідчого в судовому засіданні не є перешкодою для розгляду скарги.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалося відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Згідно ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга, виходячи з норм ст.55 Конституції України, підлягає судовому розгляду.

Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Судом встановлено, що 23.01.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.3641 КК України (кримінальне провадження №0000048).

Згідно з вимогами ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст.2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного розслідування.

Стаття 9 КПК України передбачає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.91 та ч.1 ст.92 КПК України на слідчого покладається обов`язок доказування виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Таким чином, дослідивши матеріали скарги, зокрема, копію заяви про вчинення кримінального правопорушення від 16.01.2019 року, копію заяви про залучення Національного банку України в якості потерпілого від 05.03.2024 року, копію постанови слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві від 28.05.2024 року про відмову в задоволенні клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчим у постанові про відмову у задоволенні клопотання, а фактично про відмову у визнанні Національного банку України потерпілим, взагалі не надано оцінку доводам, які наведені у заяві про визнання потерпілим, та фактично взагалі не розглянуто дане клопотання.

Відповідно до вимог ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1)скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що вказана постанова є передчасною, а викладені у ній доводи свідчать про формальний підхід до перевірки обставин, викладених у заяві про залучення в якості потерпілого, а тому така постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 214, 303-306, 307, 309, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 , в інтересах Національного банку України, на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання (визнанні потерпілим) у кримінальному провадженні №0000048 - задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000048 від 28.05.2024 року - скасувати.

Копію ухвали направити заявнику для відома та до Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1