Справа № 553/3295/23
Провадження № 1-в/553/98/2024
У Х В А Л А

Іменем України

01.04.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,,секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава, клопотання ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46)» про вирішення питання про усунення всякого роду сумнівів і протиріч, що виникають при виконанні вироку,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Полтави надійшло подання ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46)» про вирішення питання про усунення всякого роду сумнівів і протиріч, що виникають при виконанні вироку щодо засудженого ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання зазначено, що вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 11.12.2023 затверджена угода про визнання винуватості від 07.12.2023 та визнано ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України та призначене узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, з конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 25.06.2018 та призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 8 місяців з конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 18.10.2023 по день набрання вироком законної сили. Вирок набрав законної сили 11.01.2024. Таким чином, ОСОБА_4 підлягає звільненню за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 11.12.2023 по відбуттю строку покарання 18.06.2030. Однак, вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 25.06.2018 ОСОБА_3 було засуджено за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до 13 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна. Строк покарання рахувати з 25.06.2018, зарахувати у строк відбування покарання час тримання під вартою з 10.07.2017 по 25.06.2018. Отже, ОСОБА_3 підлягав звільненню за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 25.06.2018 10.07.2030. Також зазначено, що станом на 18.10.2023 невідбута частина покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 26.06.2018 становила 6 років 8 місяців 22 дні, а, відповідно до ч.4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно призначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. На підставі цього, ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46)» просить вирішити питання щодо усунення всякого роду сумнівів і протиріч, що виникають при виконанні вироку Ленінського районного суду м. Полтави від 11.12.2023 щодо ОСОБА_3 .

Засуджений ОСОБА_3 та представник ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46)» в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, причину неявки до суду не повідомили, що не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, надала до суду клопотання, у якому просила відмовити у задоволенні клопотання. Розгляд справи просила провести без її участі.

Суд, вивчивши матеріали клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з положеннями пункту 14 частини 1 статті 537, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, в тому числі, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Положеннями пункту 4 частини 2 статті 539 КПК України встановлено, що подання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 частини першої статті 537 КПК України.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 11.12.2023 затверджена угода про визнання винуватості від 07.12.2023, укладена між прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 . ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України та йому призначене узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, з конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, частково приєднана до покарання за цим вироком, невідбута частина покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 25.06.2018 та призначене ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 8 місяців з конфіскацією усього належного йому майна. Строк відбування покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 18.10.2023 по день набрання вироком законної сили.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Узгоджене сторонами угоди покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України становило 6 років позбавлення волі.

Відповідно до матеріалів справи, станом на 06.12.2023 невідбута ОСОБА_3 частина покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 25.06.2018 становила 6 років 7 місяців 4 дні. Інші дані щодо невідбутої ОСОБА_3 частини покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 25.06.2018 матеріали справи не містять.

Остаточно призначене та узгоджене сторонами угоди покарання становило 6 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, яке є більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. При цьому, положення ч.5 ст. 72 КК України зобов`язують суд зараховувати попереднє ув`язнення у строк покарання.

Вирок Ленінського районного суду м. Полтави набрав законної сили 11.01.2024. Отже, підстави для задоволення клопотання ДУ«Катеринівська виправна колонія (№46)» відсутні.

Керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46)» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - з моменту вручення йому копії даної ухвали.Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1