н/п 1-кп/766/1278/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона в режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2023 року за № 0000116, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шаргород, Шаргородського району Вінницької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, оператора групи команди 1 загону військової частини НОМЕР_1 , старшого матроса, раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого: ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її на посаді оператора групи команди 1 загону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос», 27 жовтня 2023 року приблизно о 09 годині 00 хвилин, перебуваючи у тимчасовому розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_1 , у АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, відкрито відмовився виконати наказ начальника - командира тактичної групи СпО військової частини НОМЕР_1 капітана 3 рангу ОСОБА_6 щодо висування в район проведення бойових дій на лівому березі річки Дніпро, в межах адміністративної території Херсонської області, із подальшим здійсненням розвідки та проведенням спеціальних заходів, направлених на зачистку певної території від ворога, хоча об`єктивно повинен був і міг його виконати.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 402 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину, у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, розкаявся у вчиненому та запевнив суд про бажання проходити в подальшому військову службу та захищати суверенітет та територіальну цілісність України і не вчиняти кримінальних правопорушень у майбутньому. При цьому показав, що в період з 19.10.2023 року по 25.10.2023 року він виконував бойове завдання на лівому березі річки Дніпро. 27.10.2023 року йому було оголошено наказ про чергове висування в район проведення бойових дій на лівому березі річки Дніпро. Оскільки його речі були мокрі та він мав погане самопочуття, необдумано відмовився від виконання бойового розпорядження, хоча мав можливість його виконати, про що шкодує.

Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи і, як встановлено судом, вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання суд зважає на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, який має постійне місце проживання, не одружений, за останнім місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проходження служби характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Тривалий час приймає безпосередню участь у відсічі збройної агресії рф проти України, у подальшому бажає проходити військову службу та захищати суверенітет та територіальну цілісність України, Указом Президента України від 05.08.2022 року № 559/2022 нагороджений відзнакою «ЗА ОБОРОНУ УКРАЇНИ».

Обвинувачений свою вину визнав в повному об`ємі, розкаявся у вчиненому, тому відповідно ст. 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання свої вини останнім, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 можливо призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 402 КК України, пов`язане із позбавленням волі, обмежень для призначення якого з огляду на вимоги ч. 3 ст. 61 КК України не вбачається.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу (ч. 1 ст. 69 КК України).

З урахуванням правил, визначених ч. 1 ст. 69 КК України та фактичних обставин справи, а також обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь його суспільної небезпеки, суд вважає за можливе перейти до покарання нижче від найнижчої межі, що відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, та сприятиме виправленню обвинуваченого.

Крім того, при вирішенні питання щодо міри покарання ОСОБА_3 , суд враховує положення ч. ч. 1, 2 ст. 58 КК України, відповідно до яких покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк. Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

З огляду на викладене, а також ту обставину, що ОСОБА_3 являється військовослужбовцем, існують достатні підстави для призначення саме покарання у виді службового обмеження.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не застосовувалось. Матеріальна шкода правопорушенням не заподіяна. Цивільний позов не заявлений. Речові докази та витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст. ст. 124, 174, 349, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 58 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , замість призначеного покарання у виді позбавлення волі призначити покарання у виді службового обмеження військовослужбовців із відрахуванням в дохід держави з суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків строком на 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахувати з моменту затримання, а саме:27.10.2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання зарахувати час попереднього ув`язнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 27.10.2023 року по 26.02.2024 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за три дні службового обмеження для військовослужбовців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши його з-під варти негайно.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору а також надіслати до ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор".

Суддя ОСОБА_1