Провадження № 1-кс/947/3471/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2024 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001039 від 03.09.2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, лікаря-хірурга КНП «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає у клопотанні слідчий, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді лікаря-хірурга «Міської клінічної лікарні № 11» Одеської міської ради, підозрюється у тому, що вона, на початку жовтня 2022 року, більш точну дату місяця досудовим розслідуванням не встановлено, діючи за попередньою змовою групою осіб, до якої залучила ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ за рахунок вчинення корисливих злочинів, пов`язаних у сфері роботи автоматизованих системах МОЗ України щодо вакцинації населення від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), без проходження самої маніпуляції щеплення особи (введення в організм вакцини), з метою подальшого генерування у застосунку «ДІЯ» електронного сертифікату про вакцинацію, за вказівкою медичної сестри ОСОБА_7 . Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 18» Одеської міської ради, будучи обізнаною у сфері роботи автоматизованих системах МОЗ України, маючи навички у несанкціонованої зміни інформації, яка обробляється в автоматизованих системах МОЗ України, щодо вакцинації населення від гострої респіраторної хвороби COVID-19, використовуючи пароль та логін до входу медичної інформаційної системи «Helsi», (доступ до якого досудовим розслідуванням не встановлено), сімейного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 18» Одеської міської ради ОСОБА_8 сімейного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 18» Одеської міської ради ОСОБА_9 , вносила недостовірні відомості щодо фактичного щеплення особи, без проведення маніпуляції введення вакцини в організм людини.

Так, за розробленою ОСОБА_7 схемою, невстановлена досудовим слідством особа на ім`я ОСОБА_10 , невстановлена досудовим слідством особа на ім`я ОСОБА_11 , невстановлена досудовим слідством особа на ім`я ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , залучені до незаконної діяльності, підшукували осіб які не бажали особисто вакцинуватися від гострої респіраторної хвороби COVID-19, шляхом введення в організм вакцини, які потребували отримання COVID-сертифікатів при перетині кордону, або особи які на той час перебували за межами країни, у телефонному додатку «VIBER», надсилали ОСОБА_7 фотозображення документів з особистими даними осіб, та з вказанням дати та кількості необхідного щеплення, з метою отримання сертифікату про вакцинацію з метою подальшого генерування у застосунку «Дія».

В свою чергу, отримавши фотозображення документів з особистими даними осіб, яких необхідно фактично вакцинувати без їх присутності, ОСОБА_7 розподіляла між медичними працівниками кількість осіб, відомості про яких необхідно було внести до медичної інформаційної системи «Helsi» про їх фактичне щеплення за їх відсутності. У подальшому, за допомогою мобільного додатку «VIBER» надсилала фотозображення документів з особистими даними лікарю-інтерну Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 18» Одеської міської ради ОСОБА_16 та лікарю-хірургу КНП «Міської клінічної лікарні № 11» Одеської міської ради ОСОБА_4 , які діючі відповідно розробленого плану, за вказівкою ОСОБА_7 , не маючи відповідного сертифікату про проходження медичних курсів вакцинації від гострої респіраторної хвороби COVID-19, використовуючи сторонній пароль та логін, вносили недостовірні відомості до автоматизованої медичної інформаційної систему «Helsi» від імені сімейних лікарів ОСОБА_17 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з вказанням дати та часу проведеного щеплення.

У своїй діяльності, учасники групи використовували різні мобільні термінали зі стартовими пакетами операторів мобільного зв`язку, які використовували для спілкування між собою та узгодження злочинних дій, а також банківські рахунки, на які отримували грошові кошти за внесення недостовірних відомостей до автоматизованої медичної інформаційної систему «Helsi» про проведення щеплення особам та видачу сертифікатів.

Таким чином, діючи умисно, у складі злочинної групи ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_10 , невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_11 , невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_12 , у період з жовтня 2022 року по березень 2023 року, тобто до моменту припинення їх злочинної діяльності працівниками правоохоронного органу, повторно, вчиняли злочини, пов`язані з несанкціонованими змінами інформації, яка обробляється в автоматизованій медичній інформаційній системі «Helsi», щодо вакцинації осіб від гострої респіраторної хвороби спричиненої коронавірусом COVID-19, з метою подальшого генерування у застосунку «ДІЯ» електронного сертифікату про вакцинацію без фактичного введення вакцини, з метою отримання незаконного прибутку за таких обставин.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» на території України діє єдина електронна система охорони здоров`я (далі Система). Це інформаційно-телекомунікаційна система, що забезпечує автоматизацію ведення обліку медичних послуг та управління медичною інформацією шляхом створення, розміщення, оприлюднення та обміну інформацією, даними і документами в електронному вигляді, до складу якої входять центральна база даних та електронні медичні інформаційні системи, між якими забезпечено автоматичний обмін інформацією, даними та документами через відкритий програмний інтерфейс (АРI).

Пунктом 1 порядку ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я (далі Порядок), затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 587 від 28.02.2020 визначено перелік відомостей, що вносяться до Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів (далі Реєстр) в системі. Серед іншого, до Реєстру вносяться медичні записи про вакцинацію (щеплення, імунізацію), із зазначенням: дати проведення вакцинації, інформація про імунобіологічний препарат (код, назва, серія, дата закінчення строку дії, виробника медичного імунобіологічного препарату тощо) та інформація про проведену вакцинацію (методика вакцинації, доза, ділянка тіла, в яку введено медичний імунобіологічний препарат, реакція тощо).

Разом з цим, пунктом 26 Порядку встановлено, що лікар при зверненні до нього пацієнта (його законного представника) уточнює у пацієнта (його законного представника) актуальність даних, що відображаються у зведеній медичній інформації про пацієнта та за необхідності вносить відповідні медичні записи в систему в межах своєї компетенції.

Також, пунктом 40 постанови Кабінету Міністрів України № 411 від 25.04.2018 (далі Постанови) постановлено, що доступ користувачів до інформації у центральній базі даних здійснюється через електронні кабінети. Електронні кабінети керівників та уповноважених осіб суб`єкта господарювання у сфері охорони здоров`я, медичних працівників функціонують в електронних медичних інформаційних системах, оператори яких уклали з адміністратором договір про підключення до центральної бази даних, з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних». Електронні кабінети пацієнтів можуть функціонувати через електронні медичні інформаційні системи та веб-сайти, веб-портали або мобільні додатки уповноважених державних органів або підприємств, що належать до сфери їх управління. Використання веб-сайтів, веб-порталів або мобільних додатків для доступу до електронного кабінету пацієнта здійснюється під час надання згоди особою на обробку персональних даних у випадках, передбачених Законом України «Про захист персональних даних».

Однак, учасники злочинної групи, всупереч зазначеним вимогам, діючи в складі злочинної групи, згідно розподілених ролей вчиняли дії щодо несанкціонованих змін інформації, яка обробляється в автоматизованій медичній інформаційній системі «Helsi», щодо вакцинації осіб від гострої респіраторної хвороби спричиненої коронавірусом COVID-19, з метою подальшого генерування у застосунку «ДІЯ» електронного сертифікату про вакцинацію без фактичного введення вакцини за таких обставин, маючи на меті отримання незаконного прибутку.

Епізод № 1

Крім цього, у точно не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10.12.2022 року, ОСОБА_13 , згідно відведеної їй ролі, отримала інформацію про те, що ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на той час з 04.03.2022 року по 12.12.2022 року перебувала за кордоном, має намір отримати сертифікат про проведену вакцинацію від хвороби COVID-19, з метою подальшого генерування у застосунку «Дія» електронного сертифікату про вакцинацію без фактичного введення вакцини ОСОБА_18 не проходячи самої вакцинації та за відсутності ОСОБА_18 .

В подальшому, ОСОБА_13 , виконуючи вказівки ОСОБА_7 , надала свою згоду ОСОБА_18 , про те, що вона посприяє у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в автоматизованій медичній інформаційній системі «Helsi», щодо вакцинації від коронавірусної хвороби СОVID-19, з метою подальшого генерування у застосунку «ДІЯ» електронного сертифікату про вакцинацію без фактичного введення вакцини в організм (перша доза вакцини).

Продовжуючи реалізацію єдиного злочинного умислу, ОСОБА_13 , повідомила ОСОБА_18 , що вартість вказаних послуг складає від 500 гривень до 1700 гривень, в залежності від кількості щеплень та періоду часу проведеного щеплення, точна сума грошових коштів досудовим розслідуванням не встановлена, з урахуванням її заробітку, що включає в себе отримання Сертифікату за отримання однієї дози вакцини від хвороби COVID-19 без фактичного введення вакцини, на що ОСОБА_18 погодилася.

Надалі ОСОБА_13 повідомила, що ОСОБА_18 має надати їй копії своїх особистих документів або свої повні анкетні данні.

Для виконання умов попередньої домовленості, ОСОБА_18 за допомогою мобільного месенджеру «Telegram» надіслала на мобільний номер ОСОБА_13 № НОМЕР_1 , фотокопії документів, що посвідчують її особу, а саме паспорт громадянина України для виїзду за кордон виданого на ім`я ОСОБА_18 . В подальшому, ОСОБА_13 повідомила ОСОБА_18 , що остання має перевести на її банківську картку раніше обумовлену суму, а саме грошові кошти в сумі 3000 гривень, на що остання погодилась.

ОСОБА_13 за допомогою мобільного месенджеру, переслала невстановленій особі на ім`я ОСОБА_11 , фотокопії паспортних даних ОСОБА_18 та грошові кошти в сумі 3000 гривень на банківську картку № НОМЕР_2 , які вона раніше отримала від ОСОБА_18 .

Надалі, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_11 , діючи умисно, в цей же день, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, за допомогою мессенджеру «Viber», переслала ОСОБА_7 фотокопії паспортних даних ОСОБА_18 та частину грошових коштів, отриманих від замовника Сертифікату.

В подальшому, діючи як організатор ОСОБА_7 приблизно о 19 год. 08 хв. 10.12.2022 року, за допомогою мессенджеру «Viber» переслала ОСОБА_4 , фотокопії документів, що посвідчують її особу, а саме паспорт громадянина України для виїзду за кордон виданого на ім`я ОСОБА_18 , яка в свою чергу на виконання вказівки ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовому розслідуванні місці, за допомогою кваліфікованого електронного підпису та паролю, який належить сімейному лікарю ОСОБА_8 , (яка не була обізнана щодо протиправних намірів учасників групи), зайшла до особистого кабінету автоматизованої системи - МІС «Helsi», після чого, достовірно знаючи, що ОСОБА_18 фактично вакцина не вводилася, 10.12.2022 о 20 год. 48 хв. внесла несанкціоновані зміни інформації до автоматизованої системи - МІС «Helsi», із позначенням фактичної вакцинації ОСОБА_18 09.12.2023 о 12 год. 47 хв. від гострої респіраторної хвороби спричиненої коронавірусом COVID-19.

Епізод № 2

Крім цього, у точно не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01.03.2023 року, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно відведеної їй ролі, отримала інформацію про те, що ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка з 14.01.2023 року по 06.03.2023 року перебуваючи за кордоном, має намір отримати сертифікат про проведену вакцинацію від хвороби COVID-19, з метою подальшого генерування у застосунку «Дія» електронного сертифікату про вакцинацію без фактичного введення вакцини, не проходячи самої вакцинації та за відсутності самої ОСОБА_19 .

В подальшому, ОСОБА_15 , виконуючи вказівки ОСОБА_7 , надала свою згоду ОСОБА_19 , про те, що посприяє у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в автоматизованій медичній інформаційній системі «Helsi», щодо вакцинації від коронавірусної хвороби СОVID-19, з метою подальшого генерування у застосунку «ДІЯ» електронного сертифікату про вакцинацію без фактичного введення вакцини в організм.

Продовжуючи реалізацію єдиного злочинного умислу, ОСОБА_15 , повідомила ОСОБА_19 , що вартість вказаних послуг складає від 500 гривень до 1700 гривень, в залежності від кількості щеплень та періоду часу проведеного щеплення, точна сума грошових коштів досудовим розслідуванням не встановлена, із урахуванням її заробітку, що включає в себе отримання Сертифікату за отримання однієї дози вакцини від хвороби COVID-19 без фактичного введення вакцини, на що ОСОБА_19 погодилась.

Надалі, ОСОБА_15 повідомила, що ОСОБА_19 має надати їй копії своїх особистих документів або свої повні анкетні данні.

Для виконання умов попередньої домовленості, ОСОБА_19 за допомогою мобільного месенджеру надіслала на мобільний номер ОСОБА_20 НОМЕР_3 , фотокопії документів, що посвідчують її особу, а саме паспорт громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_19 . В подальшому, ОСОБА_15 повідомила ОСОБА_19 , що останній має перевести на її банківську картку раніше обумовлену суму грошових коштів, на що останній погодився.

Надалі, ОСОБА_15 , діючи умисно, в цей же день а саме 01.03.2023 року, за допомогою мессенджеру «Viber», переслала ОСОБА_7 фотокопії документів, що посвідчують її особу, а саме паспорт громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_19 , а також частину грошових коштів, отриманих від замовника Сертифікату.

В подальшому, діючи як організатор ОСОБА_7 приблизно о 21 год. 16 хв. 01.03.2023 року, за допомогою мессенджеру «Viber» переслала

ОСОБА_4 , фотокопії документів, що посвідчують її особу, а саме паспорт громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_19 , яка в свою чергу на виконання вказівки ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовому розслідуванні місці, за допомогою кваліфікованого електронного підпису та паролю, який належить сімейному лікарю ОСОБА_17 , зайшла до особистого кабінету автоматизованої системи - МІС «Helsi», після чого, достовірно знаючи, що ОСОБА_19 знаходиться за кордоном та фактично їй вакцина не вводилась, 02.03.2023 внесла несанкціоновані зміни інформації до автоматизованої системи - МІС «Helsi», із позначенням фактичної вакцинації ОСОБА_21 02.03.2023 о 10 год. 53 хв. від гострої респіраторної хвороби спричиненої коронавірусом COVID-19, вакциною «SarsCov2_mRNA», чим умисно, вчинила несанкціоновані зміни інформації, яка обробляється в автоматизованій системі - МІС «Helsi».

Епізод № 3

Крім цього, у точно не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15.03.2023 року, ОСОБА_14 , згідно відведеної їй ролі, отримала інформацію про те, що ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який з 06.01.2022 по теперішній час перебуває за кордоном, має намір отримати сертифікат про проведену вакцинацію від хвороби COVID-19, з метою подальшого генерування у застосунку «Дія» електронного сертифікату про вакцинацію без фактичного введення вакцини, не проходячи самої вакцинації та за відсутності самої ОСОБА_22 .

В подальшому, ОСОБА_14 , виконуючи вказівки ОСОБА_7 , надала згоду ОСОБА_22 , на те, що посприяє у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в автоматизованій медичній інформаційній системі «Helsi», щодо вакцинації від коронавірусної хвороби СОVID-19, з метою подальшого генерування у застосунку «ДІЯ» електронного сертифікату про вакцинацію без фактичного введення вакцини в організм.

Продовжуючи реалізацію єдиного злочинного умислу, ОСОБА_14 , повідомила ОСОБА_22 , що вартість вказаних послуг складає від 500 гривень до 1700 гривень, в залежності від кількості щеплень та періоду часу проведеного щеплення, точна сума грошових коштів досудовим розслідуванням не встановлена, із урахуванням її заробітку, що включає в себе отримання Сертифікату за отримання однієї дози вакцини від хвороби COVID-19 без фактичного введення вакцини, на що ОСОБА_23 погодився.

Надалі ОСОБА_14 повідомила, що ОСОБА_22 має надати їй копії своїх особистих документів або свої повні анкетні данні.

Для виконання умов попередньої домовленості, ОСОБА_22 за допомогою мобільного месенджеру надіслав на мобільний номер ОСОБА_14 НОМЕР_4 , свої повні анкетні данні, із зазначення ПІБ та дати народження. В подальшому, ОСОБА_14 повідомила ОСОБА_22 , що останній має перевести на її банківську картку раніше обумовлену суму, на що останній погодився.

В подальшому, ОСОБА_14 , за допомогою мобільного месенджеру «Telegram», переслала невстановленій особі на ім`я ОСОБА_11 , повні анкетні данні, із зазначення ПІБ та дати народження ОСОБА_22 та частину грошових коштів на банківську карту № НОМЕР_5 , які вона раніше отримала від ОСОБА_22 .

Надалі, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_11 , діючи умисно, в цей же день, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, за допомогою мессенджеру «Viber», переслала ОСОБА_7 повні анкетні данні, із зазначення ПІБ та дати народження ОСОБА_22 та частину грошових коштів, отриманих від замовника Сертифікату.

В подальшому, діючи як організатор ОСОБА_7 приблизно о 13 год. 24 хв. 15.03.2023 року, за допомогою мессенджеру «Viber» переслала ОСОБА_4 , повні анкетні данні, із зазначення ПІБ та дати народження ОСОБА_22 , яка в свою чергу на виконання вказівки ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовому розслідуванні місці, за допомогою кваліфікованого електронного підпису та паролю, який належить сімейному лікарю ОСОБА_17 , зайшла до особистого кабінету автоматизованої системи - МІС «Helsi», після чого, достовірно знаючи, що ОСОБА_22 знаходиться за кордоном та фактично йому вакцина не вводилася, 15.03.2023 о 14 год. 38 хв. внесла несанкціоновані зміни інформації до автоматизованої системи - МІС «Helsi», із позначенням фактичної вакцинації ОСОБА_22 02.03.2023 о 14 год. 37 хв. від гострої респіраторної хвороби спричиненої коронавірусом COVID-19, вакциною «SarsCov2_mRNA», чим умисно, вчинила несанкціоновані зміни інформації, яка обробляється в автоматизованій системі - МІС «Helsi».

Епізод № 4

Крім цього, ОСОБА_24 14.12.2022 року близько о 16 год. 01 хв. діючи під контролем працівників поліції, відносно якого проводились НСРД, у телефонному режимі за допомогою мобільного месенджеру «Telegram», подзвонив на номер телефону невстановленої досудовим розслідуванням особи на ім`я ОСОБА_12 № НОМЕР_6 , де під час телефонної розмови з останнім повідомив що йому потрібен сертифікат про проведену вакцинацію від хвороби COVID-19, на що невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 , повідомив ОСОБА_24 , про те, що посприяє у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в автоматизованій медичній інформаційній системі «Helsi», щодо вакцинації від коронавірусної хвороби СОVID-19, з метою подальшого генерування у застосунку «ДІЯ» електронного сертифікату про вакцинацію без фактичного введення вакцини в організм (третя доза вакцини).

Невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 , повідомив ОСОБА_24 про необхідність надати йому копії своїх особистих документів або свої повні анкетні данні. Для виконання умов попередньої домовленості, в той же день, а саме 14.12.2022 року ОСОБА_24 за допомогою мобільного месенджеру «Telegram» надіслав на мобільний номер особи на ім`я ОСОБА_12 № НОМЕР_6 , фотокопії документів, що посвідчують його особу, а саме паспорт громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_25 . В подальшому, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 . повідомив ОСОБА_25 , що останній має перевести на його банківську картку № НОМЕР_7 раніше обумовлену суму, а саме грошову винагороду в сумі 2000 гривень, автоматизованій медичній інформаційній системі «Helsi», щодо вакцинації від коронавірусної хвороби СОVID-19, з метою подальшого генерування у застосунку «ДІЯ» електронного сертифікату про вакцинацію без фактичного введення вакцини в організм на що останній погодився.

В подальшому 14.12.2022 року невстановлена особа на ім`я ОСОБА_12 , за допомогою мобільного месенджеру «Telegram», переслав невстановленій особі на ім`я ОСОБА_11 , фотокопії паспортних даних ОСОБА_25

Невстановлена особа на ім`я ОСОБА_11 , діючи в складі злочинної групи, точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, переслала ОСОБА_7 фотокопії паспортних даних ОСОБА_25 .

В подальшому, діючи як організатор ОСОБА_7 14.12.2022 року за допомогою мессенджеру «Viber» переслала ОСОБА_4 , фотокопії документів, що посвідчують її особу, а саме паспорт громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_25 , та смс повідомлення з вказівкою необхідністю внесення до автоматизованої системи - МІС «Helsi», із позначенням фактичного внесення третього щеплення вакцини «Бустер» ОСОБА_25 .

ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_26 , перебуваючи у невстановленому досудовому розслідуванні місці, за допомогою кваліфікованого електронного підпису та паролю, сімейного лікаря, який досудовим розслідуванням не встановлений, зайшла до особистого кабінету автоматизованої системи - МІС «Helsi», після чого, достовірно знаючи, що ОСОБА_25 фактично вакцина не вводилася, внесла до автоматизованої системи - МІС «Helsi» інформацію щодо щеплення останнього, яка в подальшому 15.12.2022 відобразилась в мобільному телефоні ОСОБА_24 у застосунку «ДІЯ» електронного сертифікату про вакцинацію без фактичного введення вакцини в організм.

За викладених обставин, 11.03.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України за кваліфікуючими ознаками: несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинена особою, яка має право доступу до неї, повторно, за попередньою змовою групою.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй тяжкого злочину, в цілях запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні -

Прокурор оголосив клопотання, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваної проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що підозра пред`явлена її підзахисній є необґрунтованою та спростовується тим, що в час який зазначено у повідомленні про підозру її підзахисна приймала пацієнтів, що підтверджується наданими нею матеріалами. Звернула увагу на те, що її підзахисна має міцні соціальні зв`язки, сама забезпечує матеріально двох малолітніх дітей та має необхідність працювати та заробляти кошти на їх утримання. Ризики не доведені прокурором, просила відмовити у задоволенні клопотання прокурору та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Підозрювана підтримала думку свого захисника та просила не застосовувати відносно неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати домашній арешт.

Слідчий суддя вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали додані в обґрунтування клопотання, приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 11.03.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України за кваліфікуючими ознаками: несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинена особою, яка має право доступу до неї, повторно, за попередньою змовою групою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, зокрема: протоколом огляду вилучених мобільних телефонів; базою АРКАН про перебування осіб за межами території країни; протоколом проведення негласних слідчих розшукових дій; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні такого злочину у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

Проте, аналізуючи вказаний ризик також в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Розглядаючи ризик переховування підозрюваної ОСОБА_4 в контексті практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя звертає увагу на наступне: підозрювана раніше не судима, має зареєстроване місце проживання та постійне місце роботи, а також у неї на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, які проживають разом із нею, що на думку слідчого судді значно зменшує ризик переховування підозрюваної.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого перешкоджання ОСОБА_4 кримінальному провадженню, оскільки на теперішній час проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, в якому необхідно встановити свідків вчинення злочину, а ОСОБА_4 з пред`явленою їй підозрою не погоджується, а тому може повідомити вказаним особам неправдиві обставини, прохати їх не давати правдиві покази та мотивувати їх ухилятися від органу досудового розслідування.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрювана ОСОБА_4 може впливати на свідків в рамках вказаного провадження та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що вказані ризики не знайшли свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання з огляду на наступне.

Прокурором до клопотання не долучено протоколи допитів свідків, не зазначено їх прізвища, ім`я, по-батькові та в клопотанні взагалі зазначено, що свідки наразі лише встановлюються, а тому слідчому судді не зрозуміло на яких свідків може впливати підозрювана ОСОБА_4 .

Також підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася та стороною обвинувачення не надано даних про те, що вона має статус підозрюваної/обвинуваченої в рамках будь-якого іншого кримінального провадження.

Попри вищевказані встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, жодним чином не обґрунтовує неможливість запобігання таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_4 для забезпечення її належної процесуальної поведінки впродовж досудового розслідування кримінального провадження, натомість, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого злочину, не може бути єдиною підставою для застосування відносно неї виняткового та найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як вбачається з п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

У п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».

При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, слідчий суддя надає належну правову оцінку обставинам ймовірного вчинення підозрюваною ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину, відомостям щодо особи підозрюваної, а саме: як встановлено в судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має на утриманні двох малолітніх дітей, постійне місце проживання, місце роботи за яким характеризується з позитивної сторони, що в сукупності, свідчить про можливість запобігання встановленим ризикам та забезпеченню належної процесуальної поведінки підозрюваної шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

При цьому, слідчий суддя наголошує на тому, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Зокрема, зобов`язання підозрюваної ОСОБА_4 не залишати приміщення власного домоволодіння цілодобово унеможливить вчинення нею дій, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування і суду, а також перешкоджанню підозрюваною кримінальному провадженню.

В свою чергу покладення на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в повній мірі забезпечуватиме належну процесуальну поведінку останньої.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до переконання, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який відповідно до ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваній залишати житло цілодобово з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_4 та в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість застосування до підозрюваної ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому у задоволенні клопотання сторони обвинувачення слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001039 від 03.09.2022 року відносно ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 11.05.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 11.05.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки :

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1