УХВАЛА
Провадження № 1-кп/522/217/24
27 лютого 2024 року місто Одеса
Приморський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Куста, Жовтневого району, Республіки Казахстан, українця, який має середню освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимості в силу ст.89 КК України, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст. 358 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно подано до Приморского районного суду м. Одеси обвинувального акту ОСОБА_6 , обвинувачується упідробленні іншого офіційного документа, який видається установою і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, яке кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України та у використанні завідомо підробленого документу, яке кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, вчинених при наступних обставинах.
Так, у 2017 році, точний час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_6 вступив у попередню злочинну змову з Особою1 матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, направлену на підроблення офіційного документу, а саме рішення Одеської міської ради № 3940-VI від 09.10.2013 з метою його подальшого використання для заволодінням чужим майном у шахрайський спосіб.
З цією метою, ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Одесі, більш точний час та місце в ході досудового розслідування не встановлено, діючим умисно надав Особі1 копії свого паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду для забезпечення можливості виготовлення останньою підробленого офіційного документу.
Надалі, Особа1 перебуваючи на АДРЕСА_3 , точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, надала вказаний підроблений документ ОСОБА_6 для подальшого оформлення ним права власності на земельну ділянку у державного реєстратора.
Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 в частині обвинувачення за ч. 3 ст.358 КК України та за ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити.
Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 в частині обвинувачення за ч.3 ст.358 КК України та за ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив, що розуміє не реабілітуючу підставу закриття справи, однак підтримав клопотання прокурора та просив його задоволнити, зауваживши, що його позиція є добровільною.
Суд, розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_6 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Крім того, згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.
Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 інкриміновано кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.358 КК України, яке було вчинено ним у жовтні 2017 року та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, яке було вчинено ним 01.11.2017р. З вказаного періоду обвинувачений до кримінальної відповідальності не притягався, у розшуку не перебував.
Відповідно до положень ч.4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.358 КК України є нетяжким злочином, а згідно ч.2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України є кримінальним проступком.
Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, а відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї статті, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.
Відповідно до ч.2 ст.49 КК України, перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Слід зазначити, що ВП ВС у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) висловилася щодо кримінально-правової оцінки частої подачі клопотань про відкладення судових засідань в контексті ухилення особи від слідства і суду. Так у вказаному рішенні Велика Палата зазначила, що відкладення судових засідань за клопотаннями сторін або ж з інших причин не є ухиленням від слідства і суду та не може бути підставою для зупинення перебігу давності відповідно до ст. 49 КК.
Крім того ВП ВС наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
У постанові від 26 березня 2020 року (справа № 730/67/16-к, провадження № 51-6463км19) колегією суддів ККС зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст. 49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином, навіть невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 , а також з огляду на те, що злочини за якими він обвинувачується є нетяжким кримінальним правопорушенням з моменту вчинення якого минуло п`ять років та кримінальним проступком з моменту вчинення якого минуло три роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак таке слід задовольнити і звільнити останнього від кримінальної відповідальності на підставі п.2, п.3 ч.1 ст. 49КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.3 ст.358 та за ч. 4 ст. 358 КК України.
Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.
Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 284, 288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд,-
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності в частині обвинувачення за ч. 3, ч. 4 ст.358 КК України, на підставіст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси, протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1