Справа № 162/701/23
Провадження № 1-кп/162/32/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05 червня 2024 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву захисника ОСОБА_5 про відвід прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 19.06.2023 року за №0000466 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

ВСТАНОВИВ:

На електронну адресу суду 23.05.2024 року надійшла вказана заява, мотивована тим, що відповідно до встановленого судом порядку у судовому засіданні були дослідженні подані прокурором письмові докази, допитаний потерпілий ОСОБА_8 , який повідомив про непричетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, допитані майже усі свідки. Під час судового розгляду 18 квітня 2024 року прокурор ( ОСОБА_7 ) повідомив, що залишається недопитаним ще один свідок обвинувачення, який «нічого важливого не скаже», після цього повідомив суд, що він «говорив з потерпілим… може, щось хоче додати». З поведінки прокурора було зрозуміло, що потерпілий ОСОБА_8 буде змінювати показання після розмови з прокурором. Натомість захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про перерву у судовому засіданні для забезпечення можливість заявити відвід прокурору, у задоволенні якого головуюча відмовила. По тому ОСОБА_5 клопотав відкласти судовий розгляд у зв`язку із відсутністю у судовому засіданні іншого захисника ОСОБА_9 . У цьому клопотанні також було проведено «новий» допит потерпілого ОСОБА_8 , який повністю змінив свої показання. На відповідне запитання суду, потерпілий повідомив, що брати до уваги показання, які він надав 18 квітня 2024 року. За таких обставин судовий розгляд у цій справі за участю прокурора ОСОБА_6 , який до початку проведення одночасного допиту між потерпілим ОСОБА_8 і підозрюваним ОСОБА_4 ще на стадії досудового слідства прибув до відділку поліції і намагався впливати на потерпілого, а під час судового розгляду свідомо не подає суду протокол із зазначенням даного факту. Ініціюванням і проведенням 18.04.2024 року «нового» допиту потерпілого ОСОБА_8 прокурор ОСОБА_7 за вищевказаних обставин намагався порушити право ОСОБА_4 на справедливий суд. У прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вже є сформоване суб`єктивне ставлення до обставин кримінального провадження і до обвинуваченого, та водночас вони є особисто заінтересовані в результатах кримінального провадження у зв`язку з порушенням вимог кримінального закону через вплив на поведінку потерпілого.

У судовому засіданні сторона захисту подану заяву підтримала та просила її задовольнити.

Прокурори ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен зокрема, подали до суду заяви, у яких заперечують проти заявленого відводу та просять розглянути заяву про відвід у їх відсутності.

Прокурор ОСОБА_3 щодо задоволення заяви про відвід заперечила у зв`язку з безпідставністю.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши подану заяву та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Статтею 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, може бути заявлено відвід прокурору.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких прокурор безумовно підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 77 КПК України, прокурор не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Підставами для відводу не можуть бути припущення обвинуваченого чи його захисника щодо упередженості прокурора, який підтримує обвинувачення в суді.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема в рішеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Білуха проти України», особиста безсторонність та неупередженість особи, яка виконує функції держави, презюмується, поки не надано доказів протилежного. Доказами протилежного є переконливі факти порушення безсторонності, тобто факти, які дають підстави для обґрунтованого побоювання прийняття упередженого рішення.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Стаття 10 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів передбачає, що прокурор зобов`язаний діяти справедливо, неупереджено, додержуючись вимог закону щодо підстав, порядку та умов реалізації повноважень прокуратури в межах її функцій. Він має бути об`єктивним у відносинах з органами влади, громадськістю та окремими особами й усвідомлювати соціальну значимість прокурорської діяльності, міру відповідальності перед суспільством.

Відповідно до Керівних принців ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куда, 27 серпня - 7 вересня 1990 року), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють суб`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п. 12, 13).

Таким чином, неупередженість прокурора є необхідною умовою виконання ним своїх повноважень на стадії досудового розслідування і в судовому провадженні (ст. 36 КПК України), що буде сприяти здійсненню завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) та забезпеченню законності (ст. 9 КПК України).

Враховуючи доводи заявника, викладені в заяві про відвід, ним визначено правову підставу для відводу прокурору, наведену в п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, - існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Водночас, судом не встановлено жодних обставин, які викликали б обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурорів, як то суб`єктивні прояви неупередженості, так і об`єктивно виправданих обставин та достовірних даних, які б свідчили про особисту заінтересованість у результатах кримінального провадження прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Наведені заявником доводи не є підставою для їх відводу в розумінні норм кримінального процесуального закону, оскільки твердження сторони захисту ґрунтуються, здебільшого, на домислах та не підкріплені доказами.

Суд зазначає, що дослідження доказів відповідно до ст.23 КПК України здійснюється безпосередньо в залі судового засідання, а оцінка доказів наданих сторонами кримінального провадження, у своїй сукупності та вирішення питання щодо їх належності, достовірності та достатності є виключним правом суду при ухваленні рішення.

На підставі викладеного заява захисника про відвід прокурорів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 77, 80, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_10