Справа № 464/1517/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/467/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 22 квітня 2024 року,

з участю прокурора ОСОБА_9

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою продовжено ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 червня 2024 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід з альтернативою внесення застави.

Вважає необґрунтованим клопотання прокурора, оскільки стороною обвинувачення об`єктивно не доведено наявність перелічених ризиків, також не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Зазначає, що при розгляді Сихівським районним судом клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 суттєво змінилася кваліфікація дій останнього від кваліфікації, що була врахована апеляційним судом при обранні запобіжного заходу без альтернативи застави.

Акцентує, що на даний час ОСОБА_6 обвинувачується лише у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України. Кримінальне провадження за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 305, ч.2 ст. 307 КК України закрито.

Наголошує, що всупереч вимог ст. 194 КПК України суд не виконав обов`язку стосовно встановлення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Окрім цього, звертає увагу, що під час розгляду клопотання прокурора судом не враховано наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, родини, сім`ї, його позитивну характеристику і відсутність судимостей, а також те, що відносно обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави і під час дії такого ОСОБА_6 не було допущено порушень покладених на нього обмежень.

Захисник ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 22 квітня 2024 року та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 без можливості внесення застави.

Зазначає, що в клопотанні прокурора не наведено обґрунтування, чому в даному випадку більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , відтак прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.

Стверджує, що стороною обвинувачення не наведено жодних доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 . Звертає увагу, що за результатами проведених у житлі ОСОБА_6 обшуків, а також у автомобілях, якими він користувався не було знайдено нічого.

Наголошує, що доводи прокурора та мотиви суду першої інстанції про відсутність підстав для визначення розміру застави є передчасними та вважає рішення суду першої інстанції в частині не визначення розміру застави необґрунтованим та неправильним, оскільки максимальний розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам.

Зауважує, що на даний час мати ОСОБА_6 перенесла декілька операційних втручань, проходить післяопераційну реабілітацію та за показами лікарів потребує постійного догляду, через неможливість вільно самостійно пересуватися, а саме ОСОБА_6 здійснює догляд за своєю матір`ю.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив апеляційні скарги, захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на підтримання поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі не підлягають задоволенню з таких підстав.

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів провадження, на розгляді Сихівського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст.307 КК України.

У межах цього кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалою Львівського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 днів без визначення розміру застави (скасовано ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2023 року), який неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 22.04.2024.

На думку апеляційного суду, місцевий суд, розглядаючи клопотання прокурора, дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, врахувавши при цьому, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст. 307 КК України, а також існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Також колегія суддів вважає, що враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою, судом першої інстанції обґрунтовано не визначено розмір застави, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів в умовах введеного в державі воєнного стану, що значно підвищує суспільну небезпеку вчиненого.

Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не зменшилися.

Доводи захисників про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, відсутність судимостей, позитивну характеристику не можуть слугувати підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, адже наведені обставини не можуть підтверджувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та відсутність ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження строку застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєнні кримінальних правопорушень, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене та з огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні в матеріалах провадження відомості та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Суд апеляційної інстанції, виходячи з наведених в апеляційних скаргах мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 22 квітня 2024 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді