Провадження №1-кс/369/29/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003937 від 23.09.2023 року, накладеного ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2023 року, -

ВСТАНОВИВ

28.11.2023 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0003937 від 23.09.2023 року, накладеного ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2023 року.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_5 № 9 від 03.01.2024 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/19721/23 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03.01.2024 року у зв`язку з мобілізацією головуючого судді ОСОБА_6 вказане клопотання передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області знаходиться кримінальне провадження № 0003937 від 23.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.09.2023 року о 21:33 год. водій автомобіля Mitsubishi pajero реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснюючи розворот ліворуч з вулиці Садової на вулицю Соборну в напрямку с.Чайки не надав перевагу в русі мопеду Yamaha під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався разом з пасажиром ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого відбулося зіткнення. Під час ДТП потерпіли й ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до Київської обласної дитячої лікарні.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.10.2023 року по справі № 369/15483/23 накладено арешт на автомобіль Mitsubishi pajero реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 ), шляхом тимчасового позбавлення його власника та інших осіб права відчуження, користування та розпорядження майном.

В подальшому транспортний засіб було поміщено на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, смт. Макарів, вул. Василя Стуса, 37.

Під час винесення ухвали про накладення арешту накладення арешту було необхідно з метою забезпечення проведення судових експертиз, збереження речового доказу у стані придатному для подальшого використання у кримінальному провадженні, забезпечення відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілому у кримінальному провадженні.

Під час накладення арешту до суду ОСОБА_4 не викликалася, не була присутня при самому розгляді цього питання в суді.

Заявник вказує, що по справі вже була проведена авто-технічна експертиза автомобіля Mitsubishi pajero реєстраційний номер НОМЕР_1 Будь-якої потреби перебування в арешті вищезазначеного автомобіля немає, оскільки проведенні всі слідчі дії щодо нього.

На теперішній час ніщо не вказує на те, що автомобіль Mitsubishi pajero реєстраційний номер НОМЕР_1 може якимось чином перешкодити слідству або встановленню фактичним обставинам справи та сприяти вчиненню кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Такі обставини на теперішній час не існують та не будуть існувати у майбутньому.

ОСОБА_4 , власник арештованого майна, не використовувала його для скоєння злочину, власник не є стороною у кримінальному провадженні та щодо автомобіля Mitsubishi pajero реєстраційний номер НОМЕР_1 проведенні всі слідчі дії.

Оскільки позбавлення прав володіння та користування ОСОБА_4 автомобілем марки Mitsubishi pajero реєстраційний номер НОМЕР_1 надмірно обмежує її у можливості пересування та використання для особистих потреб, та тривале його зберігання на відкритому майданчику може призвести до його пошкодження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість зняття арешту та задоволення клопотання власника автомобіля адвоката ОСОБА_3 .

Заявник та слідчий у судове засідання не з`явилися.

26.12.2023 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 через канцелярію суду зареєстрував заяву, в якій просив слідчого суддю здійснювати розгляд клопотання у його відсутності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 107 КПК України, застосування технічних засобів фіксування судового розгляду даного питання не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003937 від 23.09.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_6 від 03.10.2023 року, справа № 369/15483/23 накладено арешт на Mitsubishi pajero реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , проживає АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового позбавлення його власника та інших осіб права відчуження, користування та розпорядження майном.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти російської федерації», Постанови Європейського Суду від 24.03.2005 року по справі «Фрізен проти російської федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (наприклад, рішення від 21.02.1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

З огляду на викладене, враховуючи той факт, що в межах кримінального провадження № 0003937 від 23.09.2023 року проведена експертиза, не вбачається потреби, яка б виправдовувала такий ступінь втручання у права особи, яка володіє вказаним майном на законних підставах. Розумність та співрозмірність обмеження права власності законного власника вказаного майна суперечить завданням кримінального провадження. Зазначений захід забезпечення кримінального провадження порушує права заявника, оскільки призводить до надмірного обмеження прав, тому вказаний арешт підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 64-2, 131, 170, 174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003937 від 23.09.2023 року - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_6 від 03.10.2023 року у справі № 369/15483/23 на автомобіль Mitsubishi pajero реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 на праві власності ОСОБА_4 .

Зобов`язати уповноважену особу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області повернути ОСОБА_4 вищезазначене арештоване майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19.02.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1