КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 11-кп/824/2005/2024 Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргамизахисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні №0002488,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2023 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Бородянка, Київської області, українку, громадянку України, з середньою освітою, не заміжню, офіційно не працюючу, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму в силу ст. 89 КК України,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років. Строк покарання ОСОБА_8 рахувати з дня зверненнявироку до фактичного виконання.Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбутого покарання попереднє ув`язнення з 15.09.2022 року по 25.10.2022 року включно.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Коростень Житомирської області, українку, громадянку України, з середньою освітою, не заміжню, офіційно не працюючу, без місця реєстрації, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років. Строк покарання ОСОБА_10 рахувати з дня звернення вироку до фактичного виконання. Зарахувати ОСОБА_10 в строк відбутого покарання попереднє ув`язнення з 15.09.2022 року по 13.11.2022 року включно.

Судом визнано доведеним, що 15.09.2022 близько11 год. 20 хв. на паркувальному майданчику гіпермаркету «Ашан» за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних 17, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за попередньою змовою з групою осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, відкрито викрали у потерпілого ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 1000 грн 00 коп, після чого з місця вчинення злочину зникли, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на 1000 грн 00 коп.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Святошинського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2023 року скасувати; ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати невинуватою у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та закрити кримінальне провадження, На переконання апелянта, у матеріалах кримінальної справи відсутні докази винності ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України; показання потерпілого та свідка ОСОБА_13 , покладені судом в основу вироку, суттєво відрізнялись щодо фактичних обставин, хоча свідок і потерпілий були разом в автомобілі, що судом залишено поза увагою.

Захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Святошинського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2023 року змінити, дії ОСОБА_10 перекваліфікувати з ч. 4 ст. 186 КК України на ст. 190 КК України, мотивуючи тим, що все обвинувачення ґрунтується виключно на показаннях потерпілого. На переконання апелянта у даному випадку мало місце шахрайство, оскільки умислу на відкрите заволодіння у ОСОБА_10 не було і в матеріалах кримінального провадження відсутні докази на підтвердження доведеності винності за ч. 4 ст. 186 КК України, при цьому обвинувачення ґрунтується лише на показаннях потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, посилаючись на законність і обґрунтованість вироку суду першої інстанції; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги захисників задоволенню не підлягають з наступних підстав.

ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлений.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним, ґрунтується на зібраних та належним чином перевірених у суді доказах.

Доводи апеляційних скарг захисників про те, що ОСОБА_16 та ОСОБА_17 засуджено незаконно за злочин, який вони не вчиняли, колегія суддів вважає такими, що не спроможними, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження.

На підтвердження встановлених фактичних обставин справи суд першої інстанції обґрунтовано послався на показання у суді потерпілого ОСОБА_12 і свідка ОСОБА_18 , які дали аналогічні за змістом показання щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 під приводом ворожіння та підійшли до них попросили дістати гроші, як і у подальшому ОСОБА_10 вихопила із рук ОСОБА_12 . При цьому, ОСОБА_12 кричав з вимогою повернути гроші, однак обвинувачені почали тікати.

Наведені показання об`єктивно підтверджується доказами, дослідженими судом, зокрема:

даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.09.2022 (відеозапис відтворено в судовому засіданні), згідно якого ОСОБА_12 впізнав за зростом, статурою, рисами обличчя, очима ОСОБА_10 як особу, яка заволоділа його грошовими коштами 15.09.2022;

даними протоколупред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.09.2022, згідно якого ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_8 за загальними рисами обличчя як особу, яка ходила навколо його автомобіля 15.09.2022;

даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23.09.2022 (відеозапис відтворено та оглянуто в судовому засіданні), за яким ОСОБА_12 відтворив обставини події, яка мала місце 15.09.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , продемонстрував місце події, розташування учасників, їх дії, рухи, хто що говорив;

даними протоколупроведення слідчого експерименту від 23.09.2022 (відеозапис відтворено та оглянуто в судовому засіданні), за яким ОСОБА_13 відтворив обставини події, яка мала місце 15.09.2022 за адресою: АДРЕСА_2 ;

даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.09.2022, згідно якого ОСОБА_13 впізнав за загальними рисами обличчя, очами ОСОБА_10 як особу, яка вчинила кримінальне правопорушення відносно його товариша ОСОБА_12 ;

даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.09.2022, згідно якого ОСОБА_13 впізнав за зовнішніми рисами обличчя ОСОБА_8 як особу, яка вчинила кримінальне правопорушення відносно його товариша ОСОБА_12 ;

даними протоколузатримання ОСОБА_8 від 15.09.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 208 КПК України (відеозапис відтворено в судовому засіданні), в ході якого, крім особистих речей, було вилучено грошові кошти - купюру номіналом 500 гривень. Як пояснила ОСОБА_8 при затриманні, дану купюру їй дала ОСОБА_10 , а тій - чоловік з автомобіля за ворожіння;

даними протоколузатримання ОСОБА_10 від 15.09.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 208 КПК України (відеозапис відтворено в судовому засіданні), в ході якого, крім особистих речей, було вилучено грошові кошти - купюру номіналом 500 гривень. Як пояснила ОСОБА_10 , дані гроші їй дав чоловік з автомобіля за ворожіння;

даними протоколуогляду предметів від 28.09.2022, які були вилучені при затриманні підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а саме двох купюр номіналом по 500 гривень кожна.

Суд у вироку детально проаналізував наведені докази, дав їм належну оцінку та навів достатнє обґрунтування для їх прийняття.

Наведені докази прямо і опосередковано у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення.

Доводи апелянтів про відсутність такої кваліфікуючої ознаки як попередня змова групою осіб, на переконання колегії суддів є необґрунтованими, оскільки на це вказує узгодження співучасниками предмета злочину, місця, часу, способу вчинення та змісту функції, які будуть здійснювати співучасники. При цьому, попередня змова може мати місце не лише в усній або письмовій формах, а й за допомогою конклюдентних дій, зокрема безпосередньо через поведінку співучасників, яка свідчить про їх намір вчинити злочин (постанова Верховного Суду від 14.05.2020 року у справі № 405/2648/18).

У даному випадку як потерпілий ОСОБА_12 так і свідок ОСОБА_18 сприймали дії обвинувачених як узгодженні, спрямовані на досягнення спільної мети.

Також безпідставними є доводи сторони захисту про те, що дії обвинувачених необхідно кваліфікувати за ст. 190 КК України, оскільки обов`язковою ознакою об`єктивної сторони шахрайства є добровільна передача потерпілим грошових коштів, а в даному випадку пропозиція поворожити на грошових купюрах без їх передачі була лише способом, що спонукала ОСОБА_12 дістати гаманець і витягнути з нього купюри, а ОСОБА_10 відкрито ними заволоділа, вихопивши із рук потерпілого.

На переконання колегії суддів винність ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, доведена в повній мірі за критерієм «поза розумним сумнівом» (Рішення ЄСПЧ у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року) і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Суд першої інстанції, дотримуючись положень ст. 65 КК України, призначив ОСОБА_8 та ОСОБА_10 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 186 КК України, - у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, яке, на думку колегії суддів, відповідатиме меті покарання у розумінні ст. 50 КК України буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При перегляді апеляційним судом вироку суду першої інстанції істотних порушень КПК України, що унеможливлювали би прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, не встановлено; інші порушення, на які посилаються у своїх апеляційних скаргах захисники, не впливають на доведеність винності ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , кваліфікацію їх дій та призначення покарання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_10 є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування, передбачених ст. 409 КПК України, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційні скаргизахисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 414 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, залишити без зміни.

Касаційна скарга на ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду.

Судді: _______________ ______________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4