Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2024 року м. Рівне

Справа № 570/5848/23

Провадження № 11-кп/4815/249/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 12 січня 2024 року у справі за поданням начальника ДУ «Городоцький ВЦ (№131)» О. Красновського про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Єланець, Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, неодруженого, до засудження працював провідним юристом у Миколаївському міському управлінні культури, раніше не судимого,

засудженого 27.11.2012 року Центральним районним судом м. Миколаєва за п.п.4, 10, 12 ч.2 ст.115, ч.4, ст.152, ч.1 ст.70 КК України на 15 років позбавлення волі. 30.05.2013 року Апеляційним судом Миколаївської області вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.11.2012 року залишено без змін. 12.04.2016 року Вільнянським районним судом Запорізької області зараховано в строк покарання період перебування під вартою з 13.03.2012 року по 30.05.2013 року з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

12.09.2022 року Володимирецьким районним судом Рівненської області замінено на обмеження волі невідбуту частину строку покарання 03 роки 03 місяці 14 днів,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 12 січня 2024 року відмовлено в задоволенні подання начальника ДУ «Городоцький ВЦ (№131)» О. Красновського про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ..

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову, якою звільнити засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Вказує, що засуджений в установі відбування покарання характеризується позитивно, на профілактичних обліках не перебуває, працює, до роботи ставиться сумлінно, переосмислив своє ставлення до злочину, повністю визнав вину, тому вважає, що сумлінною поведінкою та ставлення до праці довів своє виправлення. Також звертає увагу суду на те, що прокурор в судовому засіданні підтримав подання адміністрації установи відбування покарання та не заперечував проти звільнення умовно-достроково засудженого ОСОБА_7 .. Зазначає, що стягнення, накладені на засудженого, погашені у встановленому законом порядку, крім того порушення, за які вони були накладені, не є грубими.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення поданої апеляційної скарги, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах засудженого підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого та захисника про необґрунтовану відмову суду у застосуванні щодо нього умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Згідно ст.ст.50,65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

В силу ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч.3 ст.81 КК України.

Отже, зі змісту наведених положень закону видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Центрального районного суду м. Миколаєва за п.п.4, 10, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152, ч.1 ст.70 КК України на 15 років позбавлення волі. 30.05.2013 року Апеляційним судом Миколаївської області вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.11.2012 року залишено без змін. 12.04.2016 року Вільнянським районним судом Запорізької області зараховано в строк покарання період перебування під вартою з 13.03.2012 року по 30.05.2013 року з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі. 12.09.2022 року Володимирецьким районним судом Рівненської області замінено на обмеження волі невідбуту частину строку покарання 03 роки 03 місяці 14 днів.

Початок строку відбування 13.03.2012, кінець строку 02.12.2025 року.

3/4 строку відбуття покарання засудженим настала 27.03.2022 року.

На час апеляційного перегляду справи не відбута частини покарання становить 01 рік 08 місяців і 20 днів обмеження волі.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів та долученої захисником характеристики, засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 14.03.2012 року. За час перебування в установах виконання покарань допустив 11 порушень, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, які на час розгляду подання зняті та погашені в установленому законом порядку. Разом з тим засуджений 22 рази заохочувався адміністраціями установи, зокрема в ДУ «Городоцький ВЦ (№131)» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, а заохочувався п`ять разів.

Згідно вироку суду вину у скоєному злочині визнав повністю, міру призначеного покарання вважає справедливою та щиро кається; на оперативно-профілактичних обліках не перебуває, у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, у спілкуванні з ними ввічливий та тактовний; приймає активну участь у масових заходах, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Підготовка до звільнення», підтримує зв`язки з рідними; дотримується вимог санітарії та гігієни, має охайний зовнішній вигляд.

Також згідно характеристики, засуджений працевлаштований на виробництві установи у дільниці механічної обробки каменю, до роботи відноситься відповідально, сумлінно виконує свої обов`язки, при цьому приймає активну участь у роботах по благоустрою установи, до даних робіт відноситься позитивно та розуміє необхідність у їх виконанні.

Під час апеляційного розгляду засуджений зазначив, що на даний час працює кочегаром в котельні на промзоні, тобто за межами території установи відбування покарання, що свідчить його виправлення та довіру адміністрації установи. Вказав, що має бажання змінити своє життя, має матір, якій потрібна підтримка та допомога, а також заявив про плани стати добровольцем Збройних сил України та готовність чинити збройний опір окупанту.

Крім того, захисник в апеляційному суді наголосив, що подання подано начальником установи відбування покарання, згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_7 отримав 86 балів та з урахуванням аналізу критеріїв визнаний таким, що довів своє виправлення.

На переконання суду апеляційної інстанції, зазначеним обставинам у їх сукупності суд першої інстанції належної оцінки не дав, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання.

В контексті вимог ст.6 КВК України, сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженої особи, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, що вбачається у поведінці засудженого.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст.81 КК України. При цьому, враховуючи строк покарання, який він вже відбув, суд апеляційної інстанції вважає, що на цей час досягнуті цілі покарання, в тому числі кара засудженого та його виправлення.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги захисника в інтересах засудженого про наявність підстав для його умовно-дострокового звільнення апеляційний суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, ?

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 12 січня 2024 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника ДУ «Городоцький ВЦ (№131)» О. Красновського про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ..

Звільнити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Єланець, Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого, від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий термін покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2