УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року

м. Київ

справа № 686/15907/23

провадження № 51-1437 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2023 року та вирок Хмельницького апеляційного суду від 22 листопада 2023 року щодо нього,

установив:

Відповідно до вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2023 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до цього покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2023 року та остаточно призначено останньому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком.

За змістом вироку Хмельницького апеляційного суду від 22 листопада 2023 року, за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора, вирок суду першої інстанції скасовано в частині остаточного покарання та в цій частині ухвалено свій вирок, яким, за сукупністю вироків, до основного покарання, призначеного вироком суду першої інстанції, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання ухвалено рахувати з дня набрання вироком апеляційного суду законної сили. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд рішень судів першої та апеляційної інстанцій у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Проте у поданій засудженим касаційній скарзі відсутнє належне формулювання його вимог із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції за наслідками розгляду даної скарги, яке б узгоджувалося із повноваженнями суду касаційної інстанції у відповідності до вимог ст. 436 КПК України.

Як убачається із змісту касаційної скарги, не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій через суворість призначеного покарання, засуджений порушує питання про їх зміну, шляхом зменшення розміру основного та остаточного покарання у виді позбавлення волі до 5 років і 1 місяця, застосувавши ст. 72 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Однак формулюючи вимоги, засуджений вказує у прохальній частині наслідки перегляду оскаржуваного судового рішення, які не узгоджуються з повноваженнями касаційного суду, оскільки рішення суду першої інстанції вироком апеляційного суду в частині призначення основного покарання не змінювалось.

Тобто фактично засуджений просить касаційний суд частково змінити кожний вирок окремо в частині покарання як основного так і остаточного, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції та суперечить положеннями ст. 436 КПК України.

Крім того, порушуючи питання про звільнення його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, засуджений не враховує, що йому призначено остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, що перешкоджає застосуванню ст. 75 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК України, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Проте, оскаржуючи у касаційному порядку і вирок суду першої інстанції, засуджений не долучив до касаційної скарги копію цього вироку.

Тому наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

Враховуючи наведе, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції засудженим має бути підтверджено, що не пропущено цей строк.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2023 року та вирок Хмельницького апеляційного суду від 22 листопада 2023 року щодо нього залишити без руху, надавши останньому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3