Справа № 473/1838/24
Номер провадження1-кп/473/217/2024
ВИРОК

іменем України

"12" квітня 2024 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

його захисник адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальнепровадження №0000030 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Щербані Вознесенського району Миколаївської області, громадянин України, українець, з базовою середньою освітою, не одружений, раніше не судимий, не працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , приблизно в листопаді місяці 2023 року, точну дату та час не встановлено, з ростучих на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , кущів рослини роду коноплі, зірвав гілки з суцвіттям та листям, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб.

Придбаний наркотичний засіб ОСОБА_4 висушив, таким чином виготовив наркотичний засіб. Частину виготовленого наркотичного засобу ОСОБА_4 вжив шляхом куріння через саморобний пристрій, який складається з двох фрагментів полімерної пляшки та ковпачку-насадки. Іншу частину залишив зберігатися у приміщенні господарського призначення за адресою: АДРЕСА_2 для подальшого особистого вживання без мети збуту.

24.01.2024 року у період часу з 09 години 27 хвилин до 10 години 43 хвилини під час проведення санкціонованого обшуку на території домоволодіння, де мешкає ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області було виявлено та вилучено речовину рослинного походження - канабіс, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено загальною масою 969 г та екстракт канабісу, масою у перерахунку на висушену речовину - 1,8587 г, які ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав на території домоволодіння за місцем мешкання, для власного вживання, без мети подальшого збуту.

Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах.

08 квітня 2024 року між прокурором Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій згідно із ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Цією угодою визначено покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі та передбачено на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, які визначені ст.76 КК України.

В підготовчому засіданні учасники угоди про визнання винуватості просили суд затвердити угоду на визначених в ній умовах.

Враховуючи те, що умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди, оскільки пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, а саме незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам. Обвинувачений посередньо характеризується, проживає з матрію, раніше не судимий, у вчиненому каявся та вказав, що здатний витримати іспитовий строк.

Судом роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора та обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку, окрім випадків, визначених ч.4 ст.394 КПК України, а для обвинуваченого - відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє свої права, визначені ч.4 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, пояснив, що він в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші наслідки, які будуть застосовані відносно нього у разі затвердження угоди про визнання винуватості.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах. Відсутні підстави для відмови в затвердженні угоди, які передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 08 квітня 2024 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити останньому покарання, узгоджене сторонами угоди.

Щодо застосування положень ст.75 КК України, то в угоді сторони дійшли згоди щодо її застосування, разом із тим не визначили термін іспитового строку, тому із врахуванням тяжкості пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення (ч.2 ст.309 КК України) та кількості виявлених у нього під час обшуку наркотичних засобів, того, що він раніше не судимий, суд вважає за необхідне визначити термін іспитового строку один рік, як про те просила сторона захисту в дебатах (захист в частині тривалості іспитового строку).

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати за проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішити згідно із положеннями ст.100 КПК України.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 квітня 2024 року між прокурором Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченимОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 4922,32 грн.

Речові докази, а саме: канабіс загальною масою 669,832 г, який упаковано до сейф пакету №WAR 1395573; канабіс загальною масою 237,905 г, який упаковано до сейф пакету №WAR 1541585; канабіс загальною масою 59,436 г, який упаковано до сейф пакету №WAR 1340428, які зберігаються в кімнаті речових доказів Вознесенського РУП, - знищити.

Вирок може бути оскаржений лише з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його оголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1