КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/2499/2024 Категорія: ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України
ЄУН: 756/9285/20 Суддя у суді І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали у кримінальному провадженні № 0003780, внесеному до ЄРДР 17 червня 2020 року, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року, яким

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровоград, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-13 травня 2008 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-5 листопада 2008 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-24 лютого 2009 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-15 червня 2011 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 9 місяців позбавлення волі;

-15 червня 2011 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років 10 місяців позбавлення волі;

-18 травня 2015 року Василівським районним судом , Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-15 травня 2018 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком на 6 місяців,

визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 296 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_6 призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

за участю сторін апеляційного провадження:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_6 визнана винуватою у тому, що 17 червня 2020 року за адресою: АДРЕСА_3 , у обвинуваченої винник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 того ж дня, перебуваючи в тому ж місці, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, і вона діє таємно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення викрала з сумки ОСОБА_9 ключі від квартири її сина ОСОБА_10 , після чого попрямувала за адресою: АДРЕСА_4 , де за допомогою заздалегідь викрадених ключів від квартири, близько 12.30 год. відімкнула врізний замок дверей квартири АДРЕСА_5 , проникла до неї, звідки таємно викрала належні потерпілому ОСОБА_10 ноутбук марки Acer S/NLXR3H0CF2000 вартістю 5000 гривень, ноутбук марки Acer S/NLXR3H0CD000 вартістю 5000 гривень, дві комп`ютерні мишки чорного кольору, загальною вартістю 400 гривень, пістолет моделі «Форт-12 РМ», калібру 9 мм. Р.А. серії « НОМЕР_1 » № НОМЕР_2 , який є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю самозахисту вартістю 19000 гривень та золоту каблучку з вставками дорогоцінних каменів «брильянтів» вартістю 4416,70 гривень, всього на загальну суму 33816,70 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, потерпілому ОСОБА_10 , було спричинено майнову шкоду на загальну суму 33816,70 гривень.

Крім цього, у невстановлені досудовим розслідуванням час, день та місці, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_6 у невстановлені досудовим розслідуванням день, час та місці придбала та розпочала носити при собі без передбаченого законом дозволу бойові припаси, а саме 8 патронів з маркуванням «ПС 9 9 мм» та 15 патронів з маркуванням «ВІЙ 9 мм Р.А.».

У подальшому, 17 червня 2020 року, приблизно о 14 годині ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , маючи при собі бойові припаси, а саме 8 патронів з маркуванням «ПС 9 9 мм» та 15 патронів з маркуванням «ВІЙ 9 мм Р.А.», була затримана працівниками поліції, якими в неї були вилучені ці бойові припаси.

В ході досудового розслідування встановлено, що вилучені 8 патронів з маркуванням «ПС 9 9 мм» та 15 патронів з маркуванням «ВІЙ 9 мм Р.А.» - належать до боєприпасів до гладкоствольної вогнепальної зброї.

Крім цього, ОСОБА_6 17 червня 2020 року о 14 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_3 , та маючи при собі пістолет моделі «Форт-12 РМ» калібру 9 мм. Р.А. серії « НОМЕР_1 » № НОМЕР_2 , який є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю самозахисту, споряджений набоями, маючи умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, ігноруючи правила поведінки у суспільстві, з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажливого ставлення до громадського порядку і існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, діючи з особливою зухвалістю, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, на ґрунті явної зневаги до громадян, усвідомлюючи суспільно небезпечних характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно та зухвало, ігноруючи норми моралі та етики, тримаючи в руках пістолет моделі «Форт-12 РМ», калібру 9 мм. Р.А. серії « НОМЕР_1 » № НОМЕР_2 направила його в гору та здійснила декілька пострілів.

Після чого, ОСОБА_6 на місці вчинення кримінального правопорушення, за адресою: АДРЕСА_3 , була затримана працівниками поліції.

Цим же вироком вирішено питання процесуальних витрат та доля речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить переглянути її справу та зменшити їй строк покарання.

Обвинувачена зазначає, що не згодна з вироком, оскільки потерпілий не має до неї претензії, сам він та його захисник не з`являлися у судові засідання протягом півтора роки.

Окрім того, обвинувачена стверджує, що її не було при її впізнанні. Також вона не здавала кров на експертизу, а психіатричної експертизи не було. Її попросили подихати у «Алкотестер» після того, як їй дозволили випити слабоалкогольний напій, який у неї був при собі, про що було також вказано у суді першої інстанції.

Потерпілий, повідомлений про день, час та місце апеляційного розгляду у встановленому законом порядку, до суду апеляційної інстанції не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав.

Вислухавши думку учасників апеляційного розгляду, врахувавши положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, позицію захисника та обвинуваченої на підтримку доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши наявні у справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши апеляційний розгляд в її межах, колегія суддів доходить такого висновку.

За змістом ст.. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу

Згідно ст.. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Частиною 2 статті 94 КПК України визначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався наведених вимог закону.

Так, з технічних записів судових засідань у кримінальному провадженні встановлено, що обвинувачена першопочатково вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнала частково, а у подальшому вину визнала повністю та підтвердила обставини вчинення кримінальних правопорушень.

Суд першої інстанції, з дотриманням положень ст. 337 КПК України, заслухавши показання потерпілого, свідків, забезпечивши сторонам усі можливості для реалізації їхніх прав у судовому засіданні в рамках кримінального процесуального закону, дослідив надані сторонами докази, повно, всебічно та неупереджено дослідив всі обставини даного кримінального провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням оцінив кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, детально навів досліджені докази у вироку, дав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, встановлених судом.

Так, потерпілий ОСОБА_10 підтвердив, що у його матері викрали ключ і проникли до його квартири, і з відеозапису з камери спостереження, яка розміщена біля входу в під`їзд, він бачив як заходила ОСОБА_6 . З квартири обвинуваченою було викрадено ноутбуки, каблучку, зброю та патрони, які зберігались в сейфі.

За змістом показань свідка ОСОБА_9 вона є матір`ю потерпілого, а ОСОБА_6 є її знайомою. Вона та ОСОБА_6 , коли переїхала до Києва, проживали у її ( ОСОБА_11 ) дітей, потім разом орендували житло і переїхали. Коли все сталось, вона помітила, що відсутні її ключі від квартири сина, ключі зникли у той же день, бо перед цим вона заходила до квартири та користувалась ключами. Доступу до ключів або дублікатів ОСОБА_6 добровільно не давала. Пізніше ОСОБА_6 зателефонувала та повідомила, що її затримала поліція, після чого вона ( ОСОБА_11 ) приїхала до будинку, де була обвинувачена.

За показаннями свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні вона працює консьєржем у будинку по АДРЕСА_4 , 4 під`їзд. 17 червня була її зміна. Вона бачила, як ОСОБА_6 прийшла сама в квартиру АДРЕСА_6 :25 год. та пішла о 13:00 год. ОСОБА_6 раніше вже приходила у квартиру АДРЕСА_5 , тому підозри не викликала.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні ОСОБА_6 проживала у сусідній квартирі АДРЕСА_7 . Про те, що відбулось, йому стало відомо зі слів дітей, які йому зателефонували у той час, коли він знаходився на роботі. Діти йому розказали, що чули постріли біля будинку та записали це на відео. Відео йому було надіслано. На відео після його перегляду він впізнав обвинувачену.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_14 точної дати не пам`ятає, але він був присутній при вилученні травматичної зброї у жінки. Жінка, у якої вилучали зброю, під час вилучення повідомляла, що взяла пістолет у племінника чи брата, точно він вже не пам`ятає. Саме під час вилучення він присутній не був, коли свідок підійшов, пістолет вже лежав на лавочці. ОСОБА_6 підтверджувала, що пістолет перебував у неї.

Свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що він приїхав з роботи, сидів в машині, підійшов поліцейський та попросив бути понятим. Вони прийшли на місце, де лежав пістолет та гільзи, вилучені в обвинуваченої. ОСОБА_6 говорила, що зброя не її власність, та казала, що їй хтось її дав.

Також судом досліджені докази, надані стороною обвинувачення, а саме:

- протокол огляду місця події від 17 червня 2020 року за адресою: АДРЕСА_3 , та DVD-R диск з відеозаписом та фотоілюстраціями проведення огляду місця події, у ході якого ОСОБА_6 повідомила, що пістолет, який знаходиться на лавочці, належить її племіннику, і що вона його взяла постріляти. Також повідомила, що здійснила постріли у ліхтар, який знаходився біля під`їзду;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 червня 2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 впізнала обвинувачену як особу, яка 17 червня 2020 року здійснювала постріли з предмету схожого на пістолет;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 червня 2020 року, відповідно до змісту якого свідок ОСОБА_17 впізнала обвинувачену як особу, яка 17 червня 2020 року здійснювала постріли з предмету, схожого на пістолет;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 червня 2020 року, згідно з даними якого свідок ОСОБА_15 впізнав обвинувачену як особу, у якої працівники поліції 17 червня 2020 року у його присутності вилучили зброю, а саме пістолет та набої до нього;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 червня 2020 року, за змістом якого свідок ОСОБА_14 впізнав обвинувачену як особу, у якої працівники поліції 17 червня 2020 року у його присутності вилучили зброю, а саме пістолет та набої до нього;

- висновок експерта від 26 червня 2020 року № 8-2/670, згідно з даними якого наданий на дослідження пістолет «ФОРТ-12 РМ» серії « НОМЕР_1 » № НОМЕР_2 калібру 9 мм Р.А. належить до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї самозахисту, є пристроєм вітчизняного виробництва, що призначений для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами, виготовлений промисловим способом, справний та придатний до стрільби ;

8 патронів з маркуванням «ПС 9 9 мм» та 15 патронів з маркуванням «ВІЙ 9 мм Р.А.» належать до боєприпасів короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї самозахисту, виготовлені промисловим способом, справні та придатні до стрільби; 4 гільзи з маркуванням «ВІЙ 9 мм Р.А.» - стріляні з наданого на дослідження пістолету;

- протокол затримання підозрюваної в порядку ст. 208 КПК України від 17 червня 2020 року, за змістом якого ОСОБА_6 було зазначено про незгоду з затриманням тільки з тих підстав, що це її місце проживання, і жодної шкоди вона нікому не завдавала;

- протокол особистого обшуку ОСОБА_6 від 17 червня 2020 року з фототаблицею до нього, яким зафіксовано вилучення у ОСОБА_6 , окрім її особистих речей, у тому числі викраденого у потерпілого майна;

- протокол огляду місця події від 17 червня 2020 року за адресою: АДРЕСА_8 , та фототаблиця проведення огляду місця події в приміщенні квартири;

- СD-R диск з двома відеозаписами з камер відеоспостереження в будинку за адресою: АДРЕСА_4 , від 17 червня 2020 року, на якому зафіксовано, як ОСОБА_6 , підійшовши до дверей квартири, постукала, а, коли ніхто не відчинив, відкрила двері ключем. Пізніше вийшла з квартири з пакетом та зачинила за собою двері;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 липня 2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнала обвинувачену як особу, яка 17 червня 2020 року приблизно о 12:00 год. заходила до під`їзду будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 ;

- протокол проведення слідчого експерименту та СD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту, під час якого за участі обвинуваченої були відтворені події, а саме, те як вона приїхала за адресою: АДРЕСА_3 , та почала стріляти у повітря поруч з ліхтарем.

З наявних у кримінальному провадженні та досліджених судом доказів встановлено, що обвинувачена жодного разу не зазначала про обставини, на які вона посилається в апеляційній скарзі, і тільки під час судового розгляду нею було вказано про те, що вона проходила огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру після затримання та вживання з дозволу працівників поліції відповідного напою, що, на переконання колегії суддів, свідчить про наміри обвинуваченої пом`якшити відповідальність за вчинені злочини.

Будь-які докази на спростування обставин, на які посилається обвинувачена, матеріали справи не містять і показаннями допитаних під час судового розгляду потерпілого та свідків не підтверджуються.

За встановлених судом першої інстанції обставин вчинення обвинуваченою кримінальних правопорушень її дії правильно кваліфіковані:

- за ч. 3 ст. 185 КК України, як повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло,

- за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу,

- за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї.

В апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень та кваліфікація дій обвинуваченої не оспорюється.

Що стосується доводів обвинуваченої про призначення їй суворого покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами та доповненнями, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції наведені вимоги закону дотримані.

Так, при призначенні виду та розміру покарання судом враховані ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відноситься до нетяжких та тяжких злочинів, а також відомості, які характеризують особу обвинуваченої: раніше неодноразово судима, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, а за місцем реєстрації негативно; обставина, що пом`якшує покарання, - щире каяття, обставина, що обтяжує покарання, - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обставини справи, дані про особу ОСОБА_6 , ступень тяжкості кримінальних правопорушень, а також те, що вона, будучі раніше неодноразово судимою, скоїла декілька умисних тяжких злочинів, суд дійшов висновку, що обвинувачена є явно соціально небезпечною, тому її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень можливо лише у разі призначення реального покарання у вигляді позбавлення волі.

Оскільки обвинуваченою вчинено декілька кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про призначення остаточно покарання обвинуваченій за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для застосування до обвинуваченої ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

З таким рішенням суду першої інстанції погоджується й колегія суддів, оскільки судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій враховані як обставини конкретних кримінальних правопорушень, ступінь їх тяжкості, наслідки, так і дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, які у своїй сукупності свідчать про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченої неможливе без ізоляції її від суспільства, а призначений вид та розмір покарання, як за кожне кримінальне правопорушення окремо, так і на підставі ст. 70 КК України, не є суворим, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним для досягнення його мети, тобто, необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових злочинів як нею, так і іншими особами.

При перевірці законності вироку суду першої інстанції колегія суддів дійшла висновку, що місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи та надана належна оцінка зібраним доказам, правильно застосовані норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку суду в частині призначеного обвинуваченій покарання, а тому подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 - залишити без задоволення, вирок Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року щодо ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, обвинуваченою ОСОБА_6 , яка утримується під вартою, - у той же строк з дня вручення копії ухвали.

Судді:

______________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4