В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 273/168/23

Провадження № 1-кп/0285/300/24

08 травня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Звягель кримінальне провадження 273/168/23 (№ 0000025) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України уродженця м. Баранівка Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Згідно обвинувального акта 10.01.2023 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 , знаючи про те, що у житловому будинку, який належить ОСОБА_5 , та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ніхто не перебуває, вирішив порушити недоторканість житла та незаконно проникнути в середину даного житлового будинку.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, без розриву у часі, ОСОБА_4 , знаючи про відсутність власниці та квартиронаймача будинку, умисно, маючи умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному право на недоторканість житла та недопущення проникнення до житла чи іншого володіння особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, проти волі власника ОСОБА_5 , за допомогою викрутки, яку попередньо приніс із собою, відімкнув навісний замок на вхідних дверях та незаконно проник в середину житлового будинку, що за вказаною адресою.

Перебуваючи в будинку, за відсутності господаря та квартиронаймача, ОСОБА_4 зайшов у дитячу кімнату, де в мішок склав одяг та іграшки власного сина, який раніше проживав в даному будинку та почав переносити їх до свого господарства, однак був викритий сусідами.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному.

Потерпіла у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, при обранні міри покарання ОСОБА_4 поклалася на розсуд суду.

Учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи та правильно розуміють їх зміст. У суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 162 КК України, як умисні дії, які виразились в незаконному проникненні до житла.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав повністю, щиро кається в скоєному, має посередню характеристику за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу, в межах санкції статті закону, оскільки таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався та суд не вбачає підстав для його обрання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Головуючий ОСОБА_1