печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000091 від 20.01.2022, -

Учасники судового провадження:

представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

10.04.2024 адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.11.2023 у справі № 757/51680/23-к, на автомобіль MERCEDES-BENZ C 63 2019 року випуску, VIN: НОМЕР_1 ; автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 2021 року випуску, VIN: НОМЕР_2 .

У клопотанні адвокат зазначає, що арешт на майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 накладено необґрунтовано, оскільки вони є добросовісними набувачами вказаного майна та придбали його у законний спосіб. Також вказує, що вказане майно, не є доказами злочину, засобами чи знаряддями його вчинення, відтак не відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України з метою збереження якого накладено арешт. Окрім цього зазначає, що власники майна не мають відношення до кримінального правопорушення, відповідно - відсутні підстави їхньої відповідальності за незаконні дії третіх осіб.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, вказавши що воно є необґрунтованим, адже вказане майно здобуте фігурантами кримінального провадження за кошти отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а вказані власники транспортних засобів є «фіктивними».

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 20.01.2022 за ч. 3 ст. 190, ч 2 ст. 209 КК України.

У даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.11.2023 у справі № 757/51680/23-к, серед іншого, накладено арешт на автомобіль MERCEDES-BENZ C 63 2019 року випуску, VIN: НОМЕР_1 ; автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 2021 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , як на речовий доказ накладено арешт.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.11.2023 задовольняючи клопотання прокурора слідчий суддя виходив з доводів прокурора, що арешт транспортних засобів необхідний з метою їх збереження як речових доказів, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, адже належать власникам на підставі протиправних дій вчинених шахрайським шляхом, тобто набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, з наданих слідчому судді доказів, встановлено, що підозра жодній особі у кримінальному провадженні не пред`явлена, цивільний позов не заявлено.

Таким чином, зважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється на протязі тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави вважати що вказане майно є доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, отже відсутні підстави для збереження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Згідно положень ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25.03.1999). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994, «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

За наведеного, враховуючи те, що накладений арешт є надмірно обтяжливим та неспівмірним із завданнями кримінального провадження і порушує право заявника на мирне володіння своїм майном, встановлене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.11.2023 у справі № 757/51680/23-к, із забороною розпорядження, на:

- автомобіль MERCEDES-BENZ C 63 2019 року випуску, VIN: НОМЕР_1 ;

- автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 2021 року випуску, VIN: НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7