Справа № 639/1042/24
Провадження № 1-кп/639/248/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000135 від 02.02.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безруки Дергачівського району Харківської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, офіційно працевлаштованого на посаді верстатника деревообробних верстатів ТОВ «Ю БІ СІ-ПРОМО», який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою спільно сумісно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що призводить до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виражається у формі втрати енергійності, втомі, втраті повноцінного сну та відпочинку.

Так, 30 травня 2023 року о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 , під час якої висловлювався брутальною лайкою, наносив удари, що не призвели до фізичних пошкоджень, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне та фізичне насильство в сім`ї. За вказані дії постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.06.2023 ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Крім цього, 31 травня 2023 року о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , порушив вимогу у виді зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи, заборони на вхід та перебування останньої, а саме: зайшов та перебував у місці проживання громадянки ОСОБА_5 . За вказані дії постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.06.2023 ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Також, 23 вересня 2023 року о 12 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 , під час якої, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив умисні дії психологічного та фізичного характеру, які полягали в образах нецензурною лайкою, стусанах, погрозах фізичною розправою, чим завдав психологічних страждань останній. За вказані дії постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.11.2023 ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи особою, неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, вчинив умисний злочин проти здоров`я особи за наступних обставин:

Так, 30 січня 2024 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_5 психологічне насильство, яке до цього носило систематичний характер, а саме: кричав на неї, ображав нецензурною лайкою, принижував людську гідність, погрожував фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої. Внаслідок таких систематичних дій з боку ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 постійно перебуває у стані емоційного пригнічення та у неї спостерігається погіршення психологічного самопочуття, зниження самооцінки, втрата позитивних емоцій та жаги до життя, погіршенні якості життя в цілому.

Таким чином, ОСОБА_4 у зазначений вище період часу вчинив кримінально-карані дії умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї дружини, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, основними складовими якого є:

- психологічне насильство у відношенні своєї дружини ОСОБА_5 в межах їх сумісного місця проживання;

- насильницька агресія, що виразилася у невмотивованій деструктивній поведінці, яка спричинила психологічні страждання потерпілій, викликавши у неї психологічний дискомфорт, тобто негативні переживання, стан напруженості, страху та пригніченості.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо пред`явленого обвинувачення

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, а також його правову кваліфікацію не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що в період з 30.05.2023 по 23.09.2023 він дійсно вчиняв домашнє насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , за що був притягнутий до адміністративної відповідальності постановами Жовтневого районного суду м. Харкова. В подальшому 30.01.2024 він знову вчинив психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , а саме: кричав на неї, ображав нецензурною лайкою, принижував людську гідність та погрожував фізичною розправою.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначає, що вину в інкримінованому злочині він визнає повністю, піддав критичній оцінці свої дії та у вчиненому щиро розкаюється.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Під час судового розгляду прокурор вважав за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ним не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_5 надала згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 надала показання, що після 30.01.2024 її чоловік ОСОБА_4 інших фактів домашнього насильства по відношенню неї не допускав, на теперішній час він офіційно працевлаштований, характеризує його позитивно.

Потерпіла ОСОБА_5 вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вона просить призначити йому покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та потерпілої, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, допитом потерпілої ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що його вина у обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо дружини, тобто особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

V. Мотиви суду при призначенні покарання

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, тяжких захворювань та інвалідності не має, має середню освіту, офіційно працевлаштований на посаді верстатника деревообробних верстатів ТОВ «Ю БІ СІ-ПРОМО», має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є нетяжким злочином, наявність пом`якшуючої покарання обставини щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, по справі відсутні обставини, які обтяжують покарання, враховуючи позицію потерпілої ОСОБА_5 , яка просила призначити обвинуваченому покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, посилаючись на той факт, що вони продовжують проживати з обвинуваченим та він не вчиняє будь-яких інших протиправних дій стосовно неї, враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі та без його ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд вважає можливим прийняти рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, із застосуванням на підставі ст. 91-1 КК України обмежувального заходу у виді направлення для проходження програми для кривдників.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався та підстав для його застосування немає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду, тобто з 23 квітня 2024 року.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

На підставі ч. 2 ст. 76, ст. 91-1 КК України зобов`язати ОСОБА_4 пройти програму для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1