справа № 208/5183/23
№ провадження 1-кп/208/121/24
УХВАЛА

15 травня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0000455, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпродзержинська, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

який обвинувачується за ч.4 ст. 186 КК України, розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться зазначена справа. Обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

По справі оголошено всі письмові матеріали справи, допитана потерпіла, допитуються свідки обвинувачення. В судове засідання не з`явилась свідок ОСОБА_8 . Прокурор зазначив, що явка зазначеної особи буде забезпечена в наступне судове засідання.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке аргументовано тим, що останній обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, є раніше неодноразово судимим за умисні, тяжкі злочини проти чужої власності. Байдуж не дотримується суспільних норм поведінки та моралі. З огляду на термін покарання передбачений законом за інкриміноване кримінальне правопорушення, існує ризик переховування Байдуж від суду.

На теперішній час, за вироком іншого суду від 18.09.2023 року Байдуж засуджений до покарання у виді 5-ти років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили.

Адвокат залишив розгляд клопотання прокурора на розсуд суду.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження.

ЄСПЛ у справах «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції» неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 на теперішній час обґрунтовано, а саме в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 є раніше неодноразово судимим за умисні, тяжкі, корисливі злочини, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, останній раз, зі слів, звільнившись у листопаді 2022 року. Вироком Баглійського райсудів міста від 18.09.2023 року, Байдуж засуджений за ст. 185 ч.4 КК України до 5-ти років позбавлення волі. Вирок зазначеного суду набрав законної сили.

Суд вважає про доведеність ризиків застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкриміновано.

Враховуючи засудження Байдуж до покарання у виді відбуття реального позбавлення волі, суд вважає необґрунтованими твердження обвинуваченого про можливість зміни йому запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 331 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком до 12.07.2024 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1