Справа № 369/8298/24
Провадження №1-кс/369/1734/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

за участі захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001114 від 29.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001114 від 29.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, 28.06.2023 року приблизно о 12 годині 40 хвилин, приїхав за адресою: АДРЕСА_1 , де встановлена поруч з проїжджою частиною встановлену рекламну конструкцію по типу «Білл-борд», про яку останній заздалегідь знав та мав умисел заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, впевнившись, що ніхто з оточуючих осіб не усвідомлює зміст дій, ОСОБА_5 , за допомогою заздалегідь приготовленої спеціальної техніки, а саме автомобіля-маніпулятора, демонтував вищезазначену рекламну конструкцію. Утримуючи при собі вищезазначене майно, ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 14 000 гривень.

Слідчим СВ ВП №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області за погодженням з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області 08.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, українець, громадянинУкраїни, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України обґрунтовується доказами, які зібрані у кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням злочину (кримінального правопорушення), тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

В даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого у разі визнання його винним, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

Встановлено, що ОСОБА_5 проживає за вказаним місцем проживання орендуючи житло відносно нетривалий час, може змінювати його за необхідності у зв`язку з потребою у цьому, неодружений, не має стійких соціальних зв`язків.

Враховуючи вище зазначені обставини і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення та осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_5 буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань, так як ОСОБА_5 володіє інформацією наявною у матеріалах кримінального провадження, оскільки підозрюваному вручались їх додатки та копії. Такими своїми діями підозрюваний перешкоджатиме кримінальному провадженню, що становить ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку із цим виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який ефективно забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Підставою застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які є реальними, орган досудового розслідування приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів передбачених КПК України, аніж цілодобовий домашній арешт не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

На підставі вищевикладеного, слідча просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянинаУкраїни, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, а саме цілодобово.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд задовольнити його.

У судовому засіданні захисник та підозрюваний проти вимог клопотання заперечували, просили суд відмовити в задоволенні клопотання у зв`язку з необґрунтованістю наявності ризиків, передбачених КПК України.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування №0001114 від 29.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Як вбачається з поданого клопотання, У вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, українець, громадянинУкраїни, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України обґрунтовується доказами, які зібрані у кримінальному провадженні та долучені до поданого клопотання.

Так, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Конституція України регламентує право кожної людини на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Досліджуючи матеріали клопотання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , суддя вважає, що клопотання не містить переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази, надавши оцінку встановленим фактам щодо особи підозрюваного, наявність ризиків у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що запобіжний захід на застосуванні якого наполягає сторона обвинувачення не відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, працевлаштований, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 194 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001114 від 29.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 22.05.2024 року о 10:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_8