Справа № 188/212/24
Провадження № 1-і/188/5/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Петропавлівка клопотання прокурора Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0001105, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2023 року, обвинуваченому

ОСОБА_4 , громадянину України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є уродженець с. Великоолександрівка Васильківського району Дніпропетровської області, одружений, маючий середньо-спеціальну освіту, працює водієм на ТОВ АТП «Омега-строй», зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Петропавлівського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001105 від 10.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

23 лютого 2024 року прокурор подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому

ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на викладені в обвинувальному акті обставини, які прокурор вважає встановленими.

10 жовтня 2023 року приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в трудових відносинах з ТОВ АТП «Омега-строй», керуючи технічно справним вантажним спеціалізованим самоскидом «Кобальт АС-3257/1» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТОВ «Омега-Строй», здійснюючи рух у світлий час доби по сухому, асфальтобетонному дорожньому покриттю 1076 км+700 м автодороги М-30 Стрий-Умань -Знам`янка-Луганськ-Ізварине, проїжджа частина якої має по одній смузі для руху в кожному напрямку, з боку м. Павлоград в напрямку м. Першотравенськ, проявляючи злочинну самовпевненість, грубо порушуючи вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху України, виїхав керованим ним транспортним засобом на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення передньою частиною керованого ним вантажного автомобіля «Кобальт АС-3257/1» реєстраційний номер НОМЕР_1 з лівою бічною стороною автомобіля «Krasz G2BSFX» р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався по смузі свого руху в зустрічному напрямку, внаслідок якого ОСОБА_6 завдані тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть останнього, а пасажиру автомобіля «Krasz G2BSFX» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Вину ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення прокурор підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця ДТП та схемою до нього, висновками судово-медичних експертиз, висновками експертиз технічного стану транспортних засобів, висновком транспортно-трасологічної експертизи, протоколами проведення слідчих експериментів, висновком судово-автотехнічної експертизи та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Прокурор стверджує, що є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КАК України прокурор підтверджує тим, що ОСОБА_4 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні тяжкого неумисного кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді тримання під вартою строком до 8 років, оскільки на цей час вину в скоєному він визнає частково, шкоду, завдану потерпілим, відшкодував не усім потерпілим, а також, розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, з метою уникнення покарання може переховуватись від суду.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурор підтверджує тим, що ОСОБА_4 після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження має можливість вчинити тиск на свідків та експертів, які своїми показами та висновками експертиз фактично доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України прокурор підтверджує тим, що обвинувачений ОСОБА_4 не позбавлений посвідчення водія на право керування транспортними засобами, має можливість надалі керувати транспортними засобами, що дає змогу йому вчинити інше кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

На переконання прокурора запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З метою забезпечення дієвості вказаного запобіжного заходу прокурор вважає доцільним покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 певних передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

Посилаючись на ст. ст. 36, 131, 132, 176 - 178, 181, 184 КПК України, прокурор просить:

продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 ,у період часу з 22:00 до 06:00 протягом доби;

покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 строком на два місяці такі обов`язки:

прибувати до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області по першому виклику на визначений час;

цілодобово не залишати місце тимчасового проживання: квартиру АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Захисник і обвинувачений не заперечували проти цього клопотання.

Вислухавши думки осіб, які беруть участь у судовому провадженні, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 181 цього Кодексу (ч.2).

Частинами 1 та 2 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

Згідно з приписами ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За нормою ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором (ч.5).

Суд вважає, що стороною обвинувачення зібрані докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином.

При цьому суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з якою факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Також існують ризики, вказані у клопотанні прокурора, з огляду на міру покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, яке суд може застосувати до обвинуваченого у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Враховуючи конкретні обставини справи, відомості про особу обвинуваченого, встановлені під час досудового розслідування, існування ризику, що обвинувачений може ухилитися від суду, впливати на потерпілих, свідків, експертів, вчинити інше кримінальне правопорушення, слід продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби та продовжити дію покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України на строк два місяці після закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу, яка діє до 26 лютого 2024 року включно, тобто з 27 лютого 2024 року.

Враховуючи викладене, керуючись ч.1 ст. 331, ст.ст. 177, 181-183, 194, 369, 392-395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби на строк два місяці з 27 лютого 2024 року до 27 квітня 2024 року включно, або до зміни запобіжного заходу відповідно до положень гл.18 КПК України.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 залишати житло, де він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний час доби з 22 години до 06 години.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 на строк два місяці з 27 лютого 2024 року до 27 квітня 2024 року включно такі обов`язки:

прибувати за кожним викликом до Петропавлівського районного суду;

повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу судді може бути подана скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1