ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5150/24
провадження № 1-кс/753/941/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просив зобов`язати слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , уповноваженого здійснювати досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0003488, внесеного до ЄРДР 08.09.2023, повернути мобільний телефон Iphone 13 Pro Max IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 власнику ОСОБА_5 , вилучений під час проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 31.01.2024 № 753/2101/24.

Скарга мотивована тим, що тимчасово вилучивши під час проведення обшуку вказаний мобільний телефон, слідчий не звернувся у визначений ст. 171 КПК України строк до слідчого судді з клопотанням про арешт такого майна, а тому воно має бути повернуто особі, у якої воно вилучено. Однак слідчий таке майно ОСОБА_5 не повернув, допустивши бездіяльність, яка є предметом оскарження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно із протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 12 березня 2024 року заяву було передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити з підстав у ній викладених.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що дозвіл на вилученням мобільного телефону був наданий в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Так, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 31 січня 2024 року у справі №753/2101/24 надано дозвіл на проведення обшуку в рамках кримінального провадження, внесеного 08.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003488 за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_7 , з метою відшукання та вилучення підробленої документації, зокрема, посвідчень військовозобов`язаних, в тому числі тимчасових, довідок військово-лікарської комісії, печатки, чорнові записи та документацію, за допомогою яких могла здійснюватися злочинна діяльність, електронні носії інформації (ноутбуки, мак буки, нетбуки, планшети, мобільні телефони, флеш-носії), банківські картки.

Як слідує з протоколу обшуку від 02 лютого 2024 року, під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено зокрема мобільний телефон марки Iphone 13 Pro Max IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , який поміщено до спецпакету, який поміщено до спецпакету PSP 3220585.

Частиною першою статті 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підстави та порядок здійснення стороною обвинувачення своїх повноважень, пов`язаних із вилученням під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження документів, речей, електронних інформаційних систем або їх частин та іншого майна, а також його правомірним утриманням для встановлення обставин кримінального провадження регламентується вимогами статей 167-169, 170-174, 234-236 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Статтею 169 КПК України передбачено , що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, уразі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Водночас, як передбачено ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як слідує зі змісту ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 31 січня 2024 року у справі №753/2101/24, вилучений під час обшуку мобільний телефон належить до переліку речей, дозвіл на відшукання якого прямо надано в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку.

Таким чином, вказані речі не можуть вважатися тимчасово вилученим майном відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України, у зв`язку з чим відсутні підстави для прийняття рішення про його повернення особі, в якої він був вилучений.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що у цьому випадку бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна відсутня, а тому у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1