Єдиний унікальний номер 333/3224/24
Провадження №1-кс/333/1639/24
УХВАЛА

Іменем України

31 травня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисниці підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000423 від 29.01.2024, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Лисиничі Пустомитівського району Львівської області, громадянина України, який має середню технічну освіту, перебуває на посаді стрільця-санітара 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 6-ї стрілецької роти 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

30.05.2024 захисниці підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , звернулася до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000423 від 29.01.2024, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі перебуває кримінальне провадження № 0000423 від 29.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі 20 мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 грн.

Так, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме за самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно пред`явленої підозри, наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 11 липня 2023 року № 193 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця-санітара 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 6-ї стрілецької роти 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

За позицією ОСОБА_5 , останній залишив місце служби саме через поганий стан здоров`я. І як тільки він дістався додому, зразу почав проходити медичне обстеження. Результати медичного обстеження були незадовільними.

09 травня 2024 року за результатами медичного огляду гарнізонна військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_2 за розпорядженням керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони на підставі статті 2-а, 5-а графи ІІ Розкладу хвороб ОСОБА_5 визнаний непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Отже, ОСОБА_5 виключається з військового обліку.

Крім того, ОСОБА_5 має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, має неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім цього, згідно характеристики з місця проживання, ОСОБА_5 характеризується виключно позитивно.

До того ж, відсутні у підозрюваного ОСОБА_5 наміри вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 самостійно з`явився до слідчого, також за першим же викликом самостійно з`явився і до суду, коли останньому обирався запобіжний захід.

Вчиняти інше кримінальне правопорушення ОСОБА_5 також не збирається і протилежному немає жодних доказів.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисниця ОСОБА_6 просили задовольнити клопотання.

В судовому засіданні, прокурор ОСОБА_7 та слідчий ОСОБА_4 просили вирішити це питання на розсуд суду.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, підозрюваного, захисниці, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом було встановлено, що 29.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.5 ст. 407 КК України (кримінальне провадження №0000423).

Клопотання слідчого, погодженого із прокурором оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

07.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допиту свідків військовослужбовців військової частини; матеріалами службового розслідування; іншими матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.

При розгляді клопотань учасників процесу, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Відповідно до положень п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (Vlasov v. Russia), №78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , суд враховує, що він підозрюється у вчинені тяжкого злочину, має важке захворювання та інше.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Однак, в судовому засіданні судом встановлено, що на момент розгляду клопотання, слідчим проведено всі необхідні слідчі дії для закінчення розслідування кримінального провадження та в подальшому переходу до виконання вимог ст. ст. 290, 291 КПК України. Крім цього, слідчим та прокурором не наведено жодних підстав, які б підтверджували, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, враховуючи обставини справи, суд вважає, що клопотання захисниці підозрюваного адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання захисниці підозрюваного адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000423 від 29.01.2024, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України задовольнити частково.

Скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та звільнити з під варти в залі суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського

районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1