Житомирський апеляційний суд
Справа №289/431/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

захисника ОСОБА_7 (дистанційно),

підозрюваного ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 лютого 2024 року, якою застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 26 квітня 2024 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що слідчім суддею не враховано, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні двох епізодів тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, неодружений, не працює, утриманців не має. Вважає, що застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти зазначеним ризикам.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що старший слідчий СВ ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 строком на 60 днів, в обґрунтування якого зазначив, що у провадженні СВ ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000043 від 13.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 восени 2023 року, перебуваючи в лісовому масиві між с. Краснобірка та с. Велика Рача Радомишльської ТГ Житомирського району Житомирської області побачив патрони, які є боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, бойовими 7,62 мм гвинтівковими патронами з кулею «ЛПС» зі сталевим осердям, одну ручну оборонно-осколкову гранату Ф-1, гвинтівку "Мосіна" та набої до неї. В цей день час та місці за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник умисел на придбання та зберігання вказаної зброї, боєприпасів та вибухових пристроїв.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 восени 2023 року (точний день та час у ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи в зазначеному місці взяв вказану зброю, боєприпаси та вибуховий пристрій та тримаючи при собі переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Після цього, 17 лютого 2024 року, близько 11-04 години, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом з метою наживи та збагачення, по АДРЕСА_1 , в порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №662 від 21.08.1998 року, п.2 «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою КМУ №576 від 12 жовтня 1992 року, про те, що до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, вихолощена мисливська нарізна і гладко ствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя (арбалети, мисливські ножі тощо) та інше; п. 2.1 Інструкції про порядок виготовлення придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумових чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, яким визначено, що здійснюючи дозвільну систему, органи внутрішніх справ відповідно до законодавства України видають громадянам дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, вихолощеної, пневматичної зброї, пристроїв та п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», відповідно до якого поліція здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ, за грошову винагороду в розмірі 3000 гривень, незаконно збув громадянину ОСОБА_11 (анкетні дані відносно якого змінені), 19 патронів, які є боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, бойовими 7,62 мм гвинтівковими патронами з кулею «ЛПС» зі сталевим осердям та одну ручну оборонно осколкову гранату Ф-1, яка належить до вибухових пристроїв військового призначення - до бойових припасів, які за результатами проведення оперативної закупки, працівниками поліції вилучено у громадянина ОСОБА_11 (анкетні дані відносно якого змінені) о 11 годині 56 хвилині в цей же день в лісовому масиві неподалік м. Радомишль Житомирського району Житомирської області за географічними координатами 50.476702, 29.27,1808.

Крім цього, ОСОБА_8 восени 2023 року перебуваючи в лісовому масиві між с. Краснобірка та с. Велика Рача Радомишльської ТГ Житомирського району Житомирської області побачив патрони, які є боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, бойовими 7,62 мм гвинтівковими патронами з кулею «ЛПС» зі сталевим осердям, одну ручну оборонно-осколкову гранату Ф-1, гвинтівку "Мосіна" та набої до неї. В цей день час та місці за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник умисел на придбання та зберігання вказаної зброї, боєприпасів та вибухових пристроїв.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 восени 2023 року (точний день та час у ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи у вказаному місці взяв вказану зброю, боєприпаси та вибуховий пристрій та тримаючи при собі переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Після цього, 25 лютого 2024 року, близько 12-20 години, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом з метою наживи та збагачення, між с. Краснобірка та с. Велика Рача Радомишльської ТГ Житомирського району Житомирської області, за грошову винагороду в розмірі 20 000 гривень, незаконно збув громадянину ОСОБА_11 (анкетні дані відносно якого змінені), 21 патрон, які є бойовими 7,62 мм та одну гвинтівку «Мосіна» з номером на затворі НОМЕР_1 та номером на прикладі 1653, які за результатами проведення оперативної закупки, працівниками поліції вилучено у громадянина ОСОБА_12 (анкетні дані відносно якого змінені) о 12 годині 45 хвилин в цей же день в приміщенні ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за адресою: м. Радомишль вул. Мала Житомирська, 11-А Житомирського району Житомирської області.

За вказаним фактом 13.02.2024 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

25.02.2024 ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 26.02.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважав, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах його тримання під вартою, а тому застосував відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000043 від 13.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

25.02.2024 ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 26.02.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра ОСОБА_8 у незаконному придбанні, зберіганні та збуті бойових припасів, вибухових пристроїв та вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні №0000043 від 13.02.2024 року доказами, копії яких містяться в матеріалах провадження.

Обґрунтованість підозри стороною захисту не оспорюється.

Вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а також під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тяжкістю можливого покарання за ч.1 ст.263 КК України, у разі доведеності його вини, а також відсутністю у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ризик незаконного впливу на свідків та інших осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні обгрунтований тим, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, і вказані особи ще не допитані судом.

Ризик вчинення нових кримінальних правопорушень зумовлений тим, що ОСОБА_8 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, знову підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, а також офіційно не працює та постійного джерела доходу не має, а тому він може вчинити нові кримінальні правопорушення.

В засіданні апеляційного суду прокурор підтвердив наявність вказаних ризиків.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належним чином не мотивувавши своє рішення.

Більш того, слідчій суддя не врахував вимоги ч.2 ст.194 КПК України, якою передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема і наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

А тому в порушення вимог кримінального процесуального закону застосував до підозрюваного запобіжний захід.

З наведеними висновками слідчого судді щодо відсутності ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів не погоджується, та вважає, що вказані ризики знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, з урахуванням особи підозрюваного та тяжкості кримінального правопорушення, в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 .

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Таким чином, під час апеляційного розгляду, з урахуванням наданих матеріалів клопотання слідчого, прокурором було доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави апеляційному суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших осіб причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення чи вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри, встановлених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного ОСОБА_8 який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а також характер інкримінованого кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом зброї під час повномасштабної війни, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На думку колегії суддів, висновки слідчого судді про те, що до підозрюваного ОСОБА_8 достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, є необґрунтованими, оскільки, в ухвалі не наведено наявності достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого слід задовольнити частково та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням, відповідно до положень ч.3 ст. 183 КПК України, розміру застави, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 лютого 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 26 квітня 2024 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України- скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в житомирській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 квітня 2024 включно.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України визначити підозрюваному ОСОБА_8 заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою на відповідний депозитний рахунок (Одержувач коштів: Житомирський апеляційний суд, код одержувача: 42261525, МФО: 820172, Банк: ДКСУ у м. Києві, рахунок: UA0085932).

3 моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у даному кримінальному провадженні за першим викликом та до суду за кожною вимогою;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади (Державної міграційної служби України її підрозділу) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

У разі внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали до 26.04.2024 включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: