ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6443/24
провадження № 1-кп/753/1369/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі суду головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вікторівка Ніжинського р-ну, Чернігівської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта професійно-технічна, працюючого на посаді поліцейського взводу № 3 роти охорони об`єктів та публічної безпеки Печерського районного відділу Управління поліції охорони в м. Києві, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 з 26.09.2017 р. по 12.01.2024 р. року проходив службу в Національній поліції України, а з 01.12.2019р по 12.01.2024р перебував на посаді поліцейського взводу № 3 роти охорони об`єктів та публічної безпеки Печерського районного відділу Управління поліції охорони в м. Києві.

11 січня 2024 року, приблизно в 00 годин 01 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем KIA CERATO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на проїзній частині проспекту Петра Григоренка, 15 в Дарницькому районі міста Києва, скоїв дорожньо-транспортну пригоду внаслідок допущених порушень вимог пунктів 1.3, 1.5, підпункту «б» пункту 2.3, підпункту «а» пункту 2.9 та пунктів 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), відповідно до яких:

п. 1.3 - «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 - «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі»;

п. 2.9 - «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

п. 12.1 - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п. 12.4 - «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».

Порушення вищевказаних вимог ПДР з боку водія ОСОБА_4 виразилися у тому, що він 11 січня 2024 року, приблизно 00 годин 01 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем КІА CERATO реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пасажиром ОСОБА_7 рухався проїзною частиною проспекту Петра Григоренка в Дарницькому районі міста Києва по напрямку від вулиці ОСОБА_8 до вулиці Олени Пчілки з швидкістю 93,2…109,4 км/год, чим порушував встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів в населених пунктах та вже створював потенційну загрозу безпеці дорожнього руху.

Діючи таким чином необережно, ОСОБА_4 при подоланні перехрестя з вулицею ОСОБА_9 проявив неуважність до дорожньої обстановки та не врахував її під час вибору швидкості руху керованого автомобіля, внаслідок чого втратив контроль над рухом транспортного засобу та можливість безпечно керувати ним і в районі будинку АДРЕСА_3 допустив наїзд на припаркований біля правого краю проїзної частини автопоїзд в складі сідлового тягача RENAULT MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом SCHMITZ SCS24L, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля КІА CERATO реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяно: тяжкі тілесні ушкодження, а саме - закрита черепно-мозкова травма: рани (визначені клінічними лікарями як забійні, без опису морфології, всі на глибину до апоневрозу та кісток) - у правій лобній ділянці та повіки (довжиною ~ 6,0 (см), у лівій лобній ділянці (довжиною~5,0(см), у лівій лобно-скроневій ділянці (довжиною~5,0(см); переломи в дільниці 2-3 зуба; 2-1-1 зубів; субарахноїдальний крововилив; дифузне аксональне ураження головного мозку; субдуральні гідроми над обома півкулями головного мозку, яка (травма) обумовила розвиток небезпечно-загрозливого для життя стану - шоку (зафіксоване падіння артеріального тиску до рівня 60/40 мм рт.ст., прискорення пульсу до 130-100 уд. за хв., частота дихання до 26-24 за хвилину); середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, а саме - закрита травма грудної клітки: перелом 1 ребра справа (зі зміщенням); легкі тілесні ушкодження, а саме - синець (без опису морфології) у ділянці лівого стегна.

Отже, порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, підпункту «б» пункту 2.3, підпункту «а» пункту 2.9 та пунктів 12.1, 12.4 ПДР з боку водія ОСОБА_4 знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України визнав в повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування. Обвинувачений показав, що дійсно 11.01.2024 перебував у стані алкогольного сп`яніння та керував автомобілем KIA CERATO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на проїзній частині АДРЕСА_3 , порушив правила дорожнього руху, що призвело до травмування ОСОБА_7 , з якою проживав разом та мав спільний побут. Усвідомлює, що вчиняв протиправні дії. Запевнив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. У скоєному щиро розкаявся, жалкує, що так сталося, запевнив, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде. Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позиції.

Потерпіла ОСОБА_7 направила до суду заяву, в якій просила розглядати дане кримінальне провадження без її участі. Також, зазначила, що завдану шкоду їй відшкодовано та претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 вона не має. Крім того, представник потерпілої в судовому засіданні просив суд призначити обвинуваченому покарання не пов`язене з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам процесу порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданих збитків потерпілій.

Обставин, що обтяжують покаранняОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286-1 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, який характеризується необережною формою вини; конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого - вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував заподіяну шкоду, активно сприяв досудовому розслідуванню; дані про його особу, зокрема: з професійно-технічною освітою, працював на посаді поліцейського взводу № 3 роти охорони об`єктів та публічної безпеки Печерського районного відділу Управління поліції охорони в м. Києві, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, порушень службової дисципліни не допускав, спокійний, врівноважений, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, також, за місцем проживання характеризується позитивно, активно приймав участь у житті суспільства, спортсмен, крім того, на момент вчинення злочину проживав разом з потерпілою та мав з нею спільний побут; під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; наявність декількох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставини.

Згідно з вимогами ст. 69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Застосування ст. 69 КК України можливе за наявності у кримінальному провадженні виняткових обставин, які дають підстави розраховувати на досягнення мети покарання. При цьому, наявні обставини, що пом`якшують покарання, мають істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого. Ці обставини надають специфічних особливостей, які свідчать, що вчинене діяння виходить за межі типових злочинів такого виду і ступінь його тяжкості порівняно з ними значно менший.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому.

Суд зазначає, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

З огляду на викладене, враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне добровільне відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, відсутність претензій потерпілої, з якою обвинувачений проживав та мав спільний побут, вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та проживання), з урахуванням критичного ставлення особи до вчиненого, позиції сторони захисту та представника потерпілої, які просили суд суворо обвинуваченого не карати, врахувати наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає зазначені обставини такими, що істотно знизили ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченим, тому у даному конкретному випадку призначення ОСОБА_4 основного покарання у виді позбавлення волі навіть на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 286-1 КК України є занадто суворим.

Тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Обговорюючи питання призначення додаткового покарання, суд враховує обставини вчинення злочину, тяжкі наслідки, разом з тим, раніше до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху обвинувачений не притягувався, а відтак визнає за можливе застосовувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами в мінімальному розмірі, що передбачений санкцією ч. 2 ст. 286-1 КК України, оскільки обвинувачений вперше грубо порушив Правила дорожнього руху України, дозволив собі вживати алкогольні напої, керувати транспортним засобом і наражати на небезпеку оточуючих осіб, в тому числі учасників дорожнього руху. Вказане додаткове покарання сприятиме виправленню обвинуваченого в частині суворого дотримання в подальшому Правил дорожнього руху України.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ураховуючи викладене, суд уважає за необхідне скасувати арешт на майно, яке накладено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.01.2024, - транспортний засіб марки KIA CERATO, державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_10 .

Цивільний позов не заявлено. Судові витрати по оплаті судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання із застосування ст. 69 КК України у виді двох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на п`ять років.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 11.01.2024.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» - залишити без змін.

Арешт на транспортний засіб марки KIA CERATO, державний номерний знак НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_10 , накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.01.2024 - скасувати.

Речові докази: автомобіль «KIA CERATO», державний номер НОМЕР_1 , який поміщено до спецмайданчику для тимчасового затриманих транспортних засобів ( АДРЕСА_4 ) - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 13 585 гривень 80 копійок на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ