Справа № 496/1514/24
Провадження № 1-кс/496/811/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка скаргу адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000222 від 26.02.2024 року, за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду із скаргою на бездіяльність посадових осіб СД ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000222 від 26.02.2024 року, за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України. 24.02.2024 року слідчим СВ ОРУП № 2 ОСОБА_6 на КрП «Маяки» у ОСОБА_5 , було вилученого тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 10.06.2022 р. та довідку ВЛК № 95 від 10.06.2022 р. видані ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які 24.02.2024 р.

Зазначає, що тимчасове вилучення майна у володільця майна було здійснено 24.02.2024 року, в суботу, без ухвали слідчого судді, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна слідчий повинен був подати не пізніше наступного робочого дня, понеділка 26.02.2024 року, станом на момент подачі даної скарги клопотання дізнавача з порушенням строків встановлених ч. 5 ст. 171 КПК України подане 27.02.2024 року, визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , присвоєно єдиний унікальний номер 496/1514/24, провадження № 1-кс/496/792/24.

27.02.2024 року дізнавачем також було зокрема вручено представнику витяг з ЄРДР який не підписаний. 29.02.2024 року слідчим суддею Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 за участі представника адвоката ОСОБА_4 , було повернуто прокурору клопотання про накладення арешту на майно на усунення недоліків. За відсутності судового рішення про арешт майна в порядку ст. 170, ч. 5 ст. 171 КПК України, воно вважається тимчасово вилученим та підлягає негайному поверненню. У зв`язку з вказаним, просить суд зобов`язати дізнавачів сектору дізнання Одеського районного управління поліції №2, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000222 від 26.02.2024 року негайно повернути ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 тимчасово вилучене майно, а саме: довідку військово-лікарської комісії від 10.06.2022 за № 95 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 .

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягав на задоволенні скарги, підтвердив обставини викладенні у скарзі, а саме, що за обставин події, яка мала місце в суботу 24.02.2024 року, у його клієнта було вилучено документи. В порядку ч. 5 ст. 171 КПК України, із клопотанням про арешт вказаних документів. не пізніше наступного робочого дня 26.02.2024 року (понеділок), слідчий звернувся до суду. Ухвалою слідчого судді від 29.02.2024 року, вказане клопотання було повернуто прокурору для усунення недоліків. Відповідно ч. 6 ст. 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше 72 годин із дня надходження до суду клопотання про арешт вказаного майна. За таких обставин, враховуючи, що на документи впродовж 72 годин не було накладено арешт, просить зобов`язати дізнавачів СД ОРУП №2, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000222 від 26.02.2024 року, повернути документи.

Прокурор Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти скарги, оскільки, у відповідності до ст. 173 КПК України, якщо клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, суд постановляє ухвалу про повернення клопотання, та надає 72 години з моменту отримання ухвали про повернення клопотання, для усунення його недоліків. Так, станом на теперішній час, строк для подання виправленого клопотання не минув, просить відмовити у скарзі адвоката.

Заслухавши адвоката, прокурора, ознайомившись із матеріалами скарги, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

27.02.2024 року шляхом почтового направлення до канцелярії суду надійшло клопотання дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000222 від 26.02.2024 року, за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України. Відповідно до поштового повідомлення доданого до клопотання, дізнавачем у межах строків передбачених ст. 171 КПК України відправлено клопотання до суду поштою. При цьому суд не погоджується з зауваженням захисника, що з копії поштового відправлення не вбачається зміст направленого до суду листа, оскільки клопотання до суду надійшло і розглядалось.

Ухвалою слідчого судді від 29.02.2024 року було постановлено ухвалу, із складанням вступної та резолютивної частини, про повернення матеріалів клопотання прокурору для усунення недоліків, оголошення повного тексту було призначено на 01 березня 2024 року о 11.50 годинні.

Відповідно матеріалів справи № 496/1514/24/, провадження 1-кc/496/792/24, вступну та резолютивну частини ухвали слідчого судді від 29.02.2024 року, прокурором було отримано 04.03.2024 року о 16.23 год.

Повний текст ухвали слідчого судді від 29.02.2024 року у справі № 496/1514/24/, провадження 1-кc/496/792/24, з обґрунтуванням виявлених недоліків разом з матеріалами клопотання про арешт майна, прокурором під особистий підпис, було отримано 05.03.2024 року о 16.52 год.

Визначені, ч. 3 ст. 172 КПК України, 72 години з моменту отримання повного тексту та матеріалів клопотання, прокурором не було пропущено та клопотання дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000222 від 26.02.2024 року, за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України, повторно після дооформлення надійшло до канцелярії 06.03.2024 року та відповідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.03.2024 року, передано на розгляд слідчого судді ОСОБА_1 .

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, до реалізації мети та підстав такого арешту, а саме проведення експертного дослідження з метою встановлення складу кримінального правопорушення.

За вказаних обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 про зобов`язання дізнавачів сектору дізнання Одеського районного управління поліції №2, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000222 від 26.02.2024 року негайно повернути ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 тимчасово вилучене майно, а саме: довідку військово-лікарської комісії від 10.06.2022 за № 95 та тимчасове посвідчення військовозобов?язаного серії НОМЕР_1 .

В діях дізнавачів не вбачаються порушення.

Керуючись ст. 303 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000222 від 26.02.2024 року, за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї може бути подано відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 06 березня 2024 року о 11:50 годинні в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області в кабінеті № 13.

Слідчий суддя ОСОБА_1