ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/8469/23 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/245/24 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,, ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 29 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000056 від 24 лютого 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

17 січня 2024 року підозрюваний ОСОБА_7 подав до суду скаргу, в якій просив скасувати повідомлення слідчого СВ Управління СБУ у Харківській області його про підозру у кримінальному провадженні №0000056 від 24.02.2023 за ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України

В обґрунтування скарги зазначав, що його безпідставно було притягнено до кримінальної відповідальності, та повідомлення про підозру вважає необґрунтованим, оскільки органом досудового розслідування не встановлено, часу, місця, способу, а також конкретних обставин кримінального провадження, не встановлено його зв`язку із іншими особами у кримінальному провадженні, доказів або належного обґрунтування мотивів вчинення кримінальних правопорушень ним, як підозрюваним оскаржуване повідомлення про підозру не містить.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 29 січня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000056 від 24 лютого 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити скаргу в повному обсязі.

В обґрунтування самої апеляційної скарги апелянт зазначає, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України, вручене ОСОБА_7 є необґрунтованим, а інформація, викладена в повідомленні про підозру, не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується жодними доказами, а також в повідомленні про підозру відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримання вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

З матеріалів судового провадження вбачається, що СВ УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000056 від 24 лютого 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України.

06.09.2023року у даному кримінальному провадженні слідчим 3 відділення СВ УСБ України в Харківській області ОСОБА_8 , за погодженням начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України, тобто у сприянні організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання засобів, за попередньою змовою групою осіб, з використанням службового становища, з корисливих мотивів; у службовому підробленні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

11.09.2023 року о 10 годині 53 хвилин ОСОБА_7 особисто вручено письмове повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000721 від 22.06.2023, складене 06.09.2023 та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_7 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувалось останнім в судовому засіданні.

Залишаючи без задоволення скаргу захисника, слідчий суддя вважала повідомлену ОСОБА_7 підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України, обґрунтованою, оскільки вона відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить всі відомості, передбачені вказаною правовою нормою.

Колегія суддів з такими висновками слідчого судді погоджується з огляду на наступне.

Відповідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз положень зазначеної норми процесуального закону дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню питання дотримання під час повідомлення про підозру положень глави 22 КПК, у тому числі і щодо відповідності підозри вимогам ст. 277-278 цього Кодексу.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

З огляду на викладене, вручене повідомлення про підозру ОСОБА_7 дає підстави стверджувати, що цей процесуальний документ за своїм змістом та формою у повній мірі відповідає вимогам ст.277 КПК, а саме містить усі передбачені вказаною статтею відомості (зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 із зазначенням часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру).

Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного з приводу необґрунтованості підозри, а також про те, що інформація, викладена в повідомленні про підозру, не відповідає фактичним обставинам справи - ґрунтуються на відомостях, які стосуються оцінки доказів, отриманих під час досудового розслідування, з точки зору їх процесуальної допустимості та належності або достатності. З огляду на це, колегія суддів не може погодитись з такими доводами, оскільки з процесуальної точки зору обґрунтованість підозри не може підмінюватись питаннями обґрунтованості обвинувачення. Питання щодо оцінки доказів, зібраних сторонами, підлягають процесуальному розгляду в порядку, передбаченому ст. 318-376 КПК України, під час судового розгляду. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Відповідно до статті 89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду, а тому сукупність інших зібраних органом досудового розслідування доказів будуть перевірятися, оцінюватися в ході судового розгляду і не дає підстав для скасування підозри.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 29 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000056 від 24 лютого 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4