Єдиний унікальний номер справи 185/1887/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м.Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді в режимі відеоконференції клопотання представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2023 року, за ч.4 ст.402 КК України за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, колишнього інспектора прикордонної служби 3 категорії помічника гранатометника 4 відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_2 прикордонної застави ВПС (тип С) НОМЕР_3 прикордонного загону, солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_5 ,

представника заявника - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Представник військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотання про заміну покарання, призначеного ОСОБА_4 за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 року. В обґрунтування клопотання посилається на те, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 402 КК України, та йому призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 58 КК України ОСОБА_4 замість основного покарання у виді позбавлення волі на строк два роки призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 роки із відрахуванням в дохід держави двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення. На лист Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області лист N?185/1887/23/22965/23 (вхідний N?10393-23-Вх від 04.10.2023) від 28.09.2023 щодо виконання Вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 N?185/1887/23 стосовно ОСОБА_4 було повідомлено, що даний військовослужбовець виключений зі списків особового складу та усіх видів забезпечення наказом начальника 31 прикордонного загону N?503-ОС від 05.07.2023 за підпунктом «» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у зв?язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», без права носіння військової форми одягу.

На військовий облік ОСОБА_4 направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, відповідно до положень ч. 1 ст. 58 КК України до ОСОБА_4 не може застосовуватись покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, оскільки останній був звільнений з військової служби.

Представник заявника - ОСОБА_6 підтримав клопотання.

Прокурор підтримав клопотання та просив замінити ОСОБА_4 покарання у вигляді службового обмеження на інше покарання відповідно до ст. 72 КК України.

Засуджений та його захисник не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання були повідомлені належним чином.

Заслухавши думку представника заявника, прокурора, засудженого та захисника дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 402 КК України, та йому призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 58 КК України ОСОБА_4 замість основного покарання у виді позбавлення волі на строк два роки призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 роки із відрахуванням в дохід держави двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення.

Вказаний вирок суду надійшов на виконання до ІНФОРМАЦІЯ_3 , 04.10.2023 за вхідним номером 10393-23-Вх.

ОСОБА_4 виключений зі списків особового складу та усіх видів забезпечення наказом начальника 31 прикордонного загону N?503-ОС від 05.07.2023 за підпунктом «» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у зв?язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», без права носіння військової форми одягу. Остаточною датою закінчення проходження військової служби є 05.07.2023 року.

Таким чином, з однієї сторони засуджений не може відбувати дане покарання з об`єктивних причин. Діючий КК України в ст. 84 , так і в КВК України передбачає можливість звільнення військовослужбовця, засудженого до службового обмеження, арешту або тримання в дисциплінарному батальйоні, в разі визнання їх непридатними до військової служби за станом здоров`я.

Згідно із ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Суд бере до уваги особу засудженого , проте у зв`язку з поважними причинами засуджений ОСОБА_4 був вимушенний звільнитися з військової служби , у зв`язку з цим, суд вважає що клопотання підлягає задоволенню , та засудженому ОСОБА_4 слід замінити покарання винесене вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 23.03.2023 року на підставі ст. 82 КК України, так як суд не вбачає підстав в ухиленні засудженим від відбування покарання .

Ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання (постанова Верховного Суду України від 24 грудня 2015 року у справі N 5-324кс15). Єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду, є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Крім того, суд приймає рішення щодо заміни покарання та призначення покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст. 402 КК України, та переходть до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті КК України за це кримінальне правопорушення, так як прокурор не наполягав на призначені покарання передбаченого санкцією ст. 402 ч.4 КК України. Засуджений та його захисник та представник військової частини за власною ініцативою вважали розумним та спреведливим перехід до більш м`якого виду покарання, у зв`язку з цим суд вважає , що всі умови для заміни покарання та переходу його на більш м`яккий не будуть суперечити принципам гуманності та Верховенства права.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3ст. 82 КК України). Суди під час судового засідання повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потреби в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 82 КК, ст.ст.537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про заміну покарання, призначеного ОСОБА_4 за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2023 року задовольнити.

ОСОБА_4 , засудженому Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 23.03.2023 року за ч.4 ст.402 КК України з застосуванням положень ст.69,58 КК України до покарання у вигляді двох років службових обмежень для віськовослужбовців із відрахуванням 20 відсотків грошового забезпечення на підставі ст. 69,82 КК України замінити покаранням на штраф в розмірі 3000(трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 51 000 ( п`ятдесят одну тисячу) гривень в дохід держави .

На ухвалу може бути подана скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 .