Справа № 683/1613/24
УХВАЛА
30 травня 2024 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпрорудне, Василівського району, Запорізької області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, депутатом не обирався, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,-
за ч.2 ст.307, ч.2 ст.316 КК України,
У підготовчому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 діб, посилаючись на те, такий закінчується 03 червня 2024 року, до цього часу розгляд справи завершити неможливо, не зменшились ризики, визначені ст.177 КПК України, доведені прокурором при обранні запобіжного заходу. Так, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.307, ч.2 ст.316 КК України, за найтяжче із них передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, та за відсутності обставин, які можуть свідчити про те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 не порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки та не займатиметься злочинною діяльністю, уважав відсутні підстави для застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі.
Тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на переконання прокурора, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, відтак більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні, їх існування не зменшилось.
Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_5 проти клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою не заперечують. Захисник звертав увагу суду, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ст.184 КПК України, оскільки в ньому не зазначено, які саме ризики, передбачені ст.177 КПК України враховувались при обранні обвинуваченому запобіжного заходу і чи вони продовжують існувати, відсутні будь-які докази на їх підтвердження.
Заслухавши думку учасників провадження, суд уважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню і обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою.
У відповідності з приписами ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.
Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, Європейський суд з прав людини зазначав, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Суд враховує, що ризики, які були доведені прокуроромв суді при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились й більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належної процесуальної поведінки та виконання ним процесуальних рішень по справі.
При цьому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачуються, зокрема у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, неодружений, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, офіційно не працює, не має власного житла, тривалий час вживає наркотичні засоби, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.
Зазначені обставини свідчать про наявність вагомих ризиків, передбачених пунктами 1,3, та 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, які прокурором доведені.
За таких обставин уважаю, що суспільний інтерес у завершенні неупередженого розгляду даного кримінального провадження слід визнати виключними обставинами, згідно з якими лише продовження строку дії обраного раніше запобіжного заходу зможе запобігти ризикам можливого ухилення від суду обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначений ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду від 05 квітня 2024 року ОСОБА_4 закінчується 03 червня 2024 року.
З урахуванням викладеного, суд уважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, до 28 липня 2024 року включно.
Керуючись ст.ст.314-316, ч. 3 ст. 331, ст. 372 КПК України,-
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, до 28 липня 2024 року включно.
Ухвала в частині продовження обвинуваченим строку тримання під вартою може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому, копії ухвали суду.

Суддя