17.05.2024 Єдиний унікальний № 371/1441/23
провадження № 1-кс/371/145/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/1441/23

Провадження № 1-кс/371/145/24

Суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000148 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України,

У С Т А Н О В И В :

У провадженні Миронівського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження №0000148 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України. Головуючим суддею у кримінальному провадженні є суддя ОСОБА_5

03 квітня 2024 року представник потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_3 . адвокат ОСОБА_4 заявила відвід головуючому у кримінальному провадженні судді.

Заяву про відвід обґрунтувала тими обставинами, що в порушення правил ч. 1 ст. 318 КПК України, за якими судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, підготовче судове засідання в кримінальному провадженні призначено було лише 17 січня 2024 року, тобто майже через чотири місяці після надходження справи до суду.

Такі дії судді щодо призначення підготовчого судового засідання через чотири місяці, заявником розцінено як навмисне затягування розгляду справи.

Крім того, заявник вказала, що при прибутті у підготовче судове засідання, яке було призначено 17 січня 2024 року, розпочалася повітряна тривога. Під час повітряної тривоги суддя ОСОБА_5 розглянув справи, які було призначено до розгляду цього дня перед підготовчим судовим засіданням у даному провадженні. На її запитання щодо проведення підготовчого судового засідання секретар судових засідань ОСОБА_7 відповіла, що потрібно чекати і судове засідання обов`язково відбудеться 17 січня 2024 року після закінчення повітряної тривоги.

Проте, захисника обвинуваченої ОСОБА_6 ОСОБА_8 та саму обвинувачену секретар судового засідання, очевидно з відома судді ОСОБА_5 , який на той час знаходився в кабінеті секретаря судових засідань, чомусь відпустила, а після закінчення повітряної тривоги викликала особисто по дзвінку.

Тому, заявнику та її довірительці ОСОБА_3 довелося чекати більше 20 хвилин на появу захисника ОСОБА_8 в судове засідання та на саму обвинувачену. Такі дії секретаря судових засідань розцінює як прояв прихильності до однієї зі сторін справи.

У заяві також вказала, що у період часу з 17 грудня 2010 року до 29 січня 2018 року вона працювала секретарем судових засідань в Миронівському районному суді Київської області. Під час роботи у неї із суддею ОСОБА_5 виникали неодноразові конфлікти, вона зазнавала принижень з його сторони. У 2017 році суддя ОСОБА_5 займав посаду голови Миронівського районного суду Київської області, тому, перед днем працівників суду наказав іншому працівнику суду, а саме секретарю судових засідань ОСОБА_9 повідомити їй, що голова суду не бажає бачити її на святкуванні дня працівників суду. Така поведінка судді ОСОБА_5 спрямована на приниження її честі і гідності, тому вона має сумнів щодо справедливого розгляду суддею кримінального провадження № 0000148, в якому вона є представником потерпілої ОСОБА_3 .

Крім того, зазначила, що в період часу з 02 січня 2019 року до 01 червня 2022 року вона працювала помічником адвоката ОСОБА_10 . У вказаний період часу суддя ОСОБА_5 також мав упереджене ставлення до неї, відмовляв у доступі до матеріалів справ, які знаходилися у провадженні адвоката, доручення якого вона виконувала відповідно до своїх посадових обов`язків, з метою ознайомлення.

Під час карантинних обмежень він викликав працівника судової охорони та вимагав вивести її із залу судових засідань, застосовуючи до неї фізичну силу, вимагав заборонити пускати її у приміщення суду, при цьому той самий секретар судових засідань ОСОБА_7 не попереджала її про те, що їй заборонено перебувати в приміщенні суду чи то в залі судового засідання, а навпаки запросила до залу судових засідань, тим самим своїми діями навмисне створила конфліктну ситуацію.

17 січня 2024 року в судовому засіданні під фіксацію суддя ОСОБА_5 запитав, на який час буде зручно учасникам справи призначити судове засідання. Після її прохання призначити судове засідання в першій половині дня суддя відповів, що тоді він призначить судове засідання в другій половині дня. Хоча інші учасники процесу не заперечували щодо призначення судового засідання у першій половині дня. Такі дії судді зафіксовано на технічному записі судового засідання від 17 січня 2024 року та є підтвердженням того факту, що суддя ОСОБА_5 відчуває до неї особисту неприязнь як до людини та адвоката.

17 січня 2024 року розгляд справи суддею ОСОБА_5 призначено на 15 годину 00 хвилин 10 квітня 2024 року, знову з перервою у три місяці. Таким чином, за 7 місяців перебування справи у провадженні судді судовий розгляд так і не було розпочато.

На її думку, такі дії судді говорять про його упереджене ставлення до неї як до адвоката та в подальшому можуть стати причиною винесення рішення лише на підставі його особистого неприязного ставлення, що позбавить потерпілу ОСОБА_3 права на справедливий суд.

У поданих 12 квітня 2024 року доповненнях до заяви заявник зазначила, що станом на 10 квітня 2024 року її та потерпілу ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи, чи можливо про зняття з розгляду справи у зв`язку з тим, що вона подала заяву про відвід у кримінальному провадженні ніхто не повідомляв.

Вона, виконуючи свої професійні обов`язки адвоката, прибула до приміщення Миронівського районного суду Київської області о 14 годині 45 хвилин 10 квітня 2024 року. Також, до приміщення Миронівського районного суду Київської області прибула потерпіла ОСОБА_3 . Згодом до суду прибули свідки у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Як виявилося вказаних свідків також ніхто не попередив, що розгляд справи о 15 годині 00 хвилин 10 квітня 2024 року не відбудеться. Хоча, матеріали справи містять особисті номери телефонів усіх свідків.

Перебуваючи в приміщенні суду, вона запитала секретаря судових засідань Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_7 , чи відбудеться в назначений час судовий розгляд справи, на що та відповіла, що вона не має з цього приводу жодної інформації. Та повідомила, що на першому поверсі сидять люди та чекають розгляду справи, яка призначена на 14 годину 30 хвилин. При цьому вказала на групу осіб з п`яти чоловік.

Через деякий час секретар судових засідань ОСОБА_7 повідомила в грубій формі, що судове засідання у кримінальному провадженні не відбудеться у зв`язку з тим, що до суду від представника потерпілої надійшла заява про відвід судді і вказала на неї пальцем.

Перебуваючи у приміщенні суду, вона звернула увагу на список судових справ, призначених до розгляду суддею ОСОБА_5 на 10 квітня 2024 року. Відповідно до цього списку, на 14 годину 30 хвилин суддею було призначено засідання у справі ЄУН 371/1218/20, провадження №1-кп/371/15/24, за обвинуваченням ОСОБА_15 . З реєстру справ, призначених до розгляду, вона довідалась, що потерпілими у вказаному кримінальному провадженні є п`ятеро осіб.

Вважає, що суддею ОСОБА_5 призначено розгляд у кримінальних провадженнях з розривом у часі 30 хвилин незважаючи на те, що в обох справах має брати участь велика кількість осіб. Суддя ОСОБА_5 штучно створив ситуацію, за якої судове засідання, призначене на 15 годину 00 хвилин 10 квітня 2024 року в кримінальному провадженні № 0000148, не могло розпочатися вчасно, або і взагалі могло не відбутися 10 квітня 2024 року.

Потерпіла ОСОБА_3 , правничу допомогу якій вона надає, ІНФОРМАЦІЯ_1 , має повних 72 роки. Після отриманої травми голови в неї значною мірою погіршився стан здоров`я.

Неналежне відношення судді ОСОБА_5 до своїх обов`язків, штучне затягування розгляду справи та створення умов, за яких потерпілій, яка є особою похилого віку, протягом тривалого часу доводиться чекати судового засідання, спричиняє їй моральних та фізичних страждань. Потерпіла в силу свого поважного віку не може тривалий час сидіти і чекати судове засідання, оскільки спогади про нанесені їй тілесні ушкодження спричиняють їй моральні страждання, вона хвилюється, її стан здоров`я погіршується. Вона теж хвилюється за фізичне та психічне здоров`я потерпілої, тому не може не відреагувати на такі дії судді ОСОБА_5 .

У відповідь на адвокатський запит вона отримала інформацію про те, що 17 січня 2024 року суддею ОСОБА_5 на 10 годину 30 хвилин та на 10 годину 50 хвилин було призначено дві справи про визнання фізичної особи недієздатною, обидві справи розглянуто в період повітряної тривоги. Повітряна тривога не заважала судді ОСОБА_5 розглянути ці справи та винести рішення. Їм з потерпілою довелося чекати, справа не розглядалася саме через повітряну тривогу. На її думку, це підтверджує упереджене ставлення до неї та потерпілої ОСОБА_3 .

Про розгляд заяви про відвід судді повідомлено учасників судового провадження.

Учасники судового провадження в судове засідання на розгляд заяви про відвід не з`явились. Їхня неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Прокурор та захисник обвинуваченої у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подали заяви про розгляд справи за заявою про відвід без їх участі. Захисник обвинуваченої у заяві зазначив, що заперечує проти задоволення відводу судді, наведені заявником мотиви є надуманими, під час підготовчого судового засідання були задоволені всі клопотання сторони захисту.

Судді ОСОБА_5 , як головуючому судді у кримінальному провадженні, згідно правил ч. 3 ст. 81 КПК України, було запропоновано надати пояснення з приводу заявленого відводу, які сприятимуть з`ясуванню питання про те, чи дійсно є обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, і прийняттю рішення щодо заявленого відводу.

На таку пропозицію суддя ОСОБА_5 не відреагував, правом надати пояснення з приводу заявленого відводу не скористався.

Доводи представника потерпілої, викладені у заяві про відвід та наведені у судовому засіданні, вказують на відсутність підстав для задоволення заяви.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Якщо в учасника справи виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, то у нього, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб?єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Підстави відводу це юридичні факти матеріально-правового або процесуально-правового характеру, при встановленні яких за допомогою доказів для забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення із розгляду справи усувається суддя.

З метою підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних суб?єктивних та/або об?єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв?язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Для відведення судді з підстав упередженості або необ`єктивності необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість або необ`єктивність судді, підтвердити їх доказами, у заяві про відвід неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу

Положеннями частини 1 статті 75 КПК України встановлений вичерпний перелік підстав, які перешкоджають подальшому розгляду слідчим суддею кримінального провадження, зокрема: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, суду для розгляду справи.

Відповідно до частин 3 і 4 статті 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Правилами частини 5 статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі в судовому провадженні.

Судом встановлено такі обставини.

У провадженні судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_5 з 26 вересня 2023 року перебуває кримінальне провадження № 0000148 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України, судове провадження ЄУН 371/1441/23. Ці обставини підтверджуються даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

За даними обліково-статистичної картки на кримінальне провадження, підготовче судове засідання в кримінальному провадженні було призначено на 11 годину 17 січня 2024 року, тобто майже через чотири місяці після надходження справи до суду. Такі дії судді щодо призначення підготовчого судового засідання через чотири місяці заявником розцінено як навмисне затягування розгляду справи.

Як на підстави для відведення судді заявник послалася на поведінку секретаря судових засідань 17 січня 2024 року, яка на думку заявника свідчила про прояв прихильності до однієї зі сторін кримінального провадження, та на факт розгляду судом у складі судді ОСОБА_5 двох цивільних справ у період, коли тривала повітряна тривога і вона з потерпілою вимушені були чекати її закінчення.

Щодо вказаних мотивів суд зазначає, що поведінка секретаря судових засідань не вказує на особисте переконання та поведінку судді у справі та беззаперечно не вказує на ті обставини, що суддя з підстав неналежної чи нетактовної поведінки секретаря є упередженим. Докази, що секретар діяла з відома судді, відсутні.

До доповнень до заяви про відвід заявник додала докази розгляду судом під головуванням судді ОСОБА_5 цивільних справ, розгляд яких було призначено на 10 годину 30 хвилин та 10 годину 50 хвилин 17 січня 2024 року, ЄУН 371/750/23 та ЄУН 371/1288/23.

У вказаних справах були прийняті судові рішення, проте за змістом рішень вони ухвалені за відсутності учасників справ, які до суду не зявилися.

До заяви не додані докази на підтвердження обставин щодо часу початку та закінчення повітряної тривоги 17 січня 2024 року.

Судом досліджено технічний носій із записом підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, яке мало місце 17 січня 2024 року. Засідання розпочалося о 13 годині 04 хвилини.

При вирішенні питання про дату та час судового засідання на запитання головуючого у першій чи другій половині дня призначати судовий розгляд, представник потерпілої повідомила про зручність явки в судове засідання саме в першій половині дня. Отримавши відповідь на запитання, не дочекавшись відповіді інших учасників судового розгляду та не визначивши дату судового засідання, у яку б у першій половині дня були перешкоди до призначення засідання, головуючий в судовому засіданні констатував, що засідання буде призначене в другій половині дня.

Такі дії судді зафіксовано технічним записом судового засідання від 17 січня 2024 року та сформували у заявника сумніви в неупередженості судді.

Як зазначено у коментарі до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, відчуття упередженості це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.

Для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи. Цю думку Велика Палата Верховного Суду розкрила в ухвалі у справі № 908/137/18 щодо процедури «сквіз-аут».

Констатація суддею факту, що засідання у кримінальному провадженні буде призначене в другій половині дня, не є достатньою підставою вважати, що судді бракує неупередженості під час розгляду справи.

За результатами підготовчого засідання 17 січня 2024 року розгляд справи суддею ОСОБА_5 призначено на 15 годину 00 хвилин 10 квітня 2024 року, з перервою у три місяці. Підтвердженими є мотиви заявника про те, що за сім місяців перебування справи у провадженні судді судовий розгляд так і не було розпочато.

Судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Категорія «розумних строків» в кримінальному процесі визначена в КПК України як одна із засад кримінального провадження.

Розумним строком слід вважати об`єктивно обґрунтований період часу, встановлений на підставі норм кримінального процесуального законодавства, під час якого учасники кримінального провадження виконують певні процесуальні дії чи приймають певні процесуальні рішення, спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження.

Не вдаючись на оцінки дотримання судом такої засади кримінального провадження як «розумність строків», суд зазначає, що призначення засідань у наведені терміни беззаперечно не вказують на упереджене ставлення судді до одного з учасників судового провадження.

Щодо факту неповідомлення секретарем судових засідань учасників судового провадження у даному кримінальному провадженні про відкладення розгляду справи 10 квітня 2024 року, чи про зняття справи з розгляду у зв`язку з поданням заяви про відвід, то відповідний обов`язок з вчинення таких дій відсутній.

Спілкування секретаря судових засідань в грубій формі може мати наслідком її відповідальність та не є підставою для усунення судді від розгляду справи.

Відповідно до даних списку судових справ, призначених до розгляду суддею ОСОБА_5 на 10 квітня 2024 року, на 14 годину 30 хвилин суддею дійсно було призначено розгляд кримінального провадження ЄУН 371/1218/20, провадження № 1-кп/371/15/24, за обвинуваченням ОСОБА_15 , потерпілими у вказаному кримінальному провадженні є п`ятеро осіб.

З огляду на відсутність даних щодо стадії розгляду кримінального провадження та обсягу процесуальних дій, які мали бути вчинені у цьому засіданні, відсутні підстави констатувати факт, що суддя ОСОБА_5 штучно створив ситуацію, за якої судове засідання, призначене на 15 годину 00 хвилин 10 квітня 2024 року в кримінальному провадженні ЄУН 371/1441/23, не могло розпочатися вчасно, або і взагалі могло не відбутися 10 квітня 2024 року.

Той факт, що захисник потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_3 . ОСОБА_4 з 17 грудня 2010 року до 29 січня 2018 року займала посаду секретаря судових засідань Миронівського районного суду Київської області підтверджується даними трудової книжки, копія якої долучена до заяви про відвід.

На підтвердження тих обставин, що під час роботи в суді із суддею ОСОБА_5 у заявника виникали неодноразові конфлікти, вона зазнавала принижень з його сторони, докази не надано.

Також не доведені факти упередженого ставлення судді ОСОБА_5 до заявника у період, коли вона мала статус помічника адвоката та виконувала його доручення.

Аналізуючи мотиви, які наведені заявником як такі, що стали підставою відводу судді, суд дійшов висновку, що заява не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

Відповідно до приписів статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 9 наведеного Закону, суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Згідно положень пункту 1 частини 7 статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді. Таке положення закріплене в статті 15 Кодексу суддівської етики.

За відсутності обставин, визначених в статті 75 КПК України, підстав для відводу судді ОСОБА_5 не вбачається, заява про відвід не може бути розцінена як обґрунтована.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80 - 82, 369 - 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000148 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1