Справа №591/8506/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/89/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

Іменем України

08 травня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/8506/23 за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчої судді Зарічного районного суду м. Суми від 10.11.2023 про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність уповноваженої особи Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

представника заявника - адвоката ОСОБА_8 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчої судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_11 в повному обсязі, оскільки останній посилався на обставини, що його незаконно та безпідставно етапували до ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)» до завершення ознайомлення з матеріалами справи. Зазначає, що обласна прокуратура перевірку не провела, до матеріалів провадження не додано будь-яких документів, які б свідчили, що ОСОБА_11 завершив ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

26.09.2023 до Зарічного районного суду м. Суми від ОСОБА_11 надійшла скарга, в якій він просив зобов`язати уповноважену особу Сумської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за його заявою про кримінальне правопорушення від 25.07.2023 за фактом незаконних дій працівників ДУ «Сумський слідчий ізолятор» щодо його незаконного переведення до ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)».

Ухвалою слідчої судді Зарічного районного суду м. Суми від 10.11.2023 відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_11 . Своє рішення слідча суддя суду першої інстанції умотивувала тим, що викладені у наявній заяві обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, у ній висловлюється незгода з прийнятим рішенням службовими особами слідчого ізолятора.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчої судді, доводи представника заявника ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчої судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Порядок кримінального провадження визначений законодавцем у ст. 1 КПК, згідно якої на території України цей порядок визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК). При цьому законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права; застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено; зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 1, 4, 6 ст. 3 КК).

Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення (ст. 370 КПК).

Згідно ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 цього Кодексу на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. При цьому положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно якої підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Відповідно пп. 2 п. 3 Розділу ІІ «Положення про порядок ведення ЄРДР», затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 (зі змінами), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Оскільки закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення, тому можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора стосовно невнесення відомостей до ЄРДР у обов`язковому порядку передбачає необхідність доведення суду самого факту звернення до уповноваженого органу із відповідною заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Як убачається зі змісту скарги, ОСОБА_11 25.07.2023 звернувся до Сумської обласної прокуратури із заявою про вчинення, на його думку, незаконних дій працівниками ДУ «Сумський слідчий ізолятор» щодо незаконного його переведення до ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)». З листа Сумської обласної прокуратури він дізнався, що відомості за його заявою від 25.07.2023 не були внесені до ЄРДР.

Оскільки зазначені відомості до ЄРДР внесені не були, то ОСОБА_11 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно його заяви.

Розглянувши скаргу та ухваливши рішення про відмову у її задоволенні, слідча суддя суду першої інстанції цілком обґрунтовано дійшла висновку, що із повідомлених у заяві від 25.07.2023 відомостей не встановлено об`єктивних даних і достатніх обставин, які могли б свідчити про наявність ознак кримінально-караного діяння, а отже службовою особою Сумської обласної прокуратури не допущено бездіяльності, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР.

На переконання колегії суддів, слідчою суддею місцевого суду не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили б постановити законне та обґрунтоване рішення, а тому доводи апеляційної скарги представника заявника ОСОБА_8 колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Оскаржуване рішення слідчої судді є законним, обґрунтованим і належним чином умотивованим, внаслідок чого ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчої судді Зарічного районного суду м. Суми від 10.11.2023 про відмову ОСОБА_9 внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без змін, а апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4