Справа № 206/890/24
Провадження № 1-кп/206/129/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024 Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000028 від 31.01.2024 та угоду про визнання винуватості від 04.03.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_3 захисник-адвокат ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 27.01.2024, у невстановлений в ході досудового розслідування час, в привезеному із зони бойових дій з Донецької області несправному автомобілі на задньому сидінні побачив предмет конструктивно оформлений зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової оборонної гранати Ф-1 іноземного виробництва, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, та предмет модернізований уніфікований запал ручних гранат типу UZRGM (УЗРГМ), іноземного виробництва, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху, після чого у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на придбання та носіння вказаних предметів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 взяв та присвоїв вищезазначені знайдені ним у автомобілі корпус гранати та запал, які поклав до кишені одягненої на нього куртки, після чого носив їх при собі в лівій кишені одягненої на нього куртки, без передбаченого законом дозволу.

Так, відповідно до положень п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 8.1, 8.2, 8.9, 9.2 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Так, ОСОБА_3 близько 14 год. 30 хв. 31.01.2024, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на носіння предмету конструктивно оформленого зарядом вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової оборонної гранати Ф-1 іноземного виробництва, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, та предмет модернізований уніфікований запал ручних гранат типу UZRGM (УЗРГМ), іноземного виробництва, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху, без передбаченого законом дозволу, знаходився на пішохідному переході залізничної станції Нижньодніпровськ-Вузол, розташованого біля буд. 2 по вулиці Масивна, м. Дніпро, де був зупинений працівниками поліції відділення поліції №12 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Під час перевірки працівниками поліції документів, що посвідчують його особу на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», на запитання, чи має він, ОСОБА_3 , при собі предмети, обіг яких заборонений, останній повідомив, що має при собі в кишені одягненої на нього куртки вибухову речовину та вибуховий пристрій, які він погодився самостійно видати.

У подальшому, під час проведення слідчим огляду місця події, у період часу з 15 год. 10 хв. по 15 год. 50 хв. 31.01.2024, у присутності понятих, ОСОБА_3 добровільно видав із кишені одягненої на ньому куртки один предмет конструктивно оформленого зарядом вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової оборонної гранати Ф-1 іноземного виробництва, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, та один предмет, який є модернізованим уніфікованим запалом ручних гранат типу UZRGM (УЗРГМ), іноземного виробництва, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху.

Отже, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу з 27.01.2024 по 15:20 год. 31.01.2024 придбав та носив при собі один предмет конструктивно оформлений зарядом вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової оборонної гранати Ф-1 іноземного виробництва, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, що підтверджено висновком експерта, та один предмет, який є модернізованим уніфікованим запалом ручних гранат типу UZRGM (УЗРГМ), іноземного виробництва, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху, що підтверджено висновком експерта, тобто вчинив носіння та придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу - кримінального правопорушення, склад якого передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

04.03.2024 між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні під №0000028 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. 467, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також сторонами угоди визначено покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:повідомляти уповноважений орган державної установи центру пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу державної установи центру пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а також інші покладені судом обов`язки.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а тому просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник-адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просять вказану угоду з прокурором затвердити та призначити йому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, яке виразилось у носінні та придбанні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання щодо речових доказів у відповідності до ст. 100 КПК України, судом не вирішувалось у зв`язку із їх відсутності.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 36,314,124,373,374,474-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04.03.2024 між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні під № 0000028.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 04.03.2024 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1(одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України витрати за проведення судової вибухово-технічної експертизи, оформленої висновком експерта під № СЕ-19/104-24/4685-ВТХ від 09.02.2024 у сумі 3786,40 гривень, код бюджетної класифікації 24060300 (т.1 а.п.20).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1