СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/574/24
ун. № 757/2930/23-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року місто Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про здійснення дистанційного судового провадження у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 20.04.2022, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3 в режимі відеоконференції, -

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , якого підтримав захисник ОСОБА_5 , заявив клопотання про здійснення судового розгляду в порядку дистанційного судового провадження, за участі обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебуває на території Німеччини, з власних технічних засобів. Разом з тим, додав, що він має неповнолітню доньку, яка відповідно до рішення суду перебуває під його опікою, навчається у Німеччині. Він виїхав за межі України у законний спосіб та наразі не має можливості приїхати в Україну.

Прокурор щодо проведення дистанційного провадження заперечував, посилаючись на надуманість зазначених підстав та наявність на підставі ч.7 ст. 42 КПК України обов`язку обвинуваченого з`являтись за викликом суду.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання обвинуваченого, заяву захисника з додатками та матеріали судового провадження, дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі, яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.

Частиною 2 ст. 336 КПК України передбачено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством передбачено право, а не обов`язок суду здійснювати судове провадження у режимі відеоконференції.

У ході розгляду клопотання встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 перебуває на території Німеччини. Відтак, обвинувачений та захисник ОСОБА_5 просять провести дистанційне провадження за участі обвинуваченого ОСОБА_3 за допомогою системи «EasyCon» з власних технічних засобів.

Відповідно до ч.7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду.

Виїжджаючи до Німеччини, ОСОБА_3 був достовірно обізнаний про те, що стосовно нього розглядається кримінальне провадження в суді та про наявність у нього певних процесуальних обов`язків.

Тому суд не визнає перебування ОСОБА_3 в Німеччині поважною причиною неможливості безпосередньої участі обвинуваченого в судовому засіданні.

Судом враховуються і особливості проведення процесуальних дій поза межами території України, про що фактично ставить питання сторона захисту.

Так, відповідно до ч.1 ст. 4 КПК України кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення.

Отже КПК України закріплено загальний принцип, на основі якого діє кримінальне процесуальне законодавство України в просторових межах. Якщо кримінальне провадження здійснюється на території України, то незалежно від того, в Україні чи за її межами було вчинено кримінальне правопорушення, воно регулюється нормами КПК нашої держави. Це правове положення ґрунтується на міжнародному принципі невтручання держав у внутрішні справи інших.

Суть його полягає в тому, що жодна держава не вправі вчиняти дії юрисдикційного характеру на території інших держав без їх згоди.

Положеннями ст. 2 Конституції України визначено, що внутрішній суверенітет України обмежується її територією.

Відповідно до ст. 1 Декларації про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про захист їх незалежності та суверенітету 1965 року жодна держава не має права втручатись прямо або опосередковано незалежно від підстав у внутрішні або зовнішні справи іншої держави у будь-якій формі.

Вказаний принцип невтручання підтверджено і у Декларації про неприпустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав 1981 року.

Таким чином проведення судом України судового розгляду на території Німеччини може бути розцінене як грубе порушення суверенітету вказаної держави та невиправдане втручання у її внутрішні справи шляхом вчинення несанкціонованих дій юрисдикційного характеру на її території іншою державою.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Кримінального процесуального кодексу та інших законів України.

Таким чином проведення судового засідання у порядку, не передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, а саме у режимі відеоконференції з обвинуваченим ОСОБА_3 , який перебуває поза межами території України у Німеччині, є недопустимим і тягне за собою скасування будь-якого рішення, прийнятого судом у такий спосіб.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про проведення дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції з обвинуваченим ОСОБА_3 з власних технічних засобів не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 336, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про проведення дистанційного судового провадження із розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України в режимі відеоконференцзв`язку - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 21.06.2024.

Суддя ОСОБА_1