Справа № 201/108/23
Провадження № 1-кп/201/273/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , при секретарях судового засідання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000777 від 05.10.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, громадянина України, який має вищу освіту, неодружений, утриманців не має, працює охоронцем у ЖК «Мост-Сіті», зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

1.Обставини, які встановлені судом

ОСОБА_4 маючи умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, у невстановлений день та час, в порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995 р., також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 662 від 21.08.1998 р., та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 р., при невстановлених обставинах придбав 4 патрони калібром 7,62 мм, які є проміжними патронами зразка 1943 року, що виготовлені промисловим способом та є бойовими припасами, які придатні до стрільби, а також почав їх зберігати за місцем свого мешкання, без передбаченого законом дозволу до 05.10.2022 року.

Так, 05.10.2022 року, на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.09.2022 співробітниками ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено 4 патрони калібром 7,62 мм, які є проміжними патронами зразка 1943 року та є бойовими припасами, що виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби, які останній незаконно придбав та зберігав, без передбаченого законом дозволу.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України.

2.Позиція обвинуваченого

Під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_4 визнав свою вину у інкримінованому злочині, тобто у придбанні та зберіганні 4-х бойових патронів калібром 7,62 мм без передбаченого законом дозволу повністю та підтвердив його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

3. Докази, які досліджені судом

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у наданих прокурором та досліджених в судовому засіданні доказах, а саме:

Витягом з ЄРДР по к/п № 0000777 від 05.10.2022, який підтверджує факт внесення відомостей до ЄРДР та початок проведення досудового розслідування з відповідною правовою кваліфікацією кримінального правопорушення (т. 1 а.п. 1).

Протоколом обшуку від 05.10.2022, відповідно до якого на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2022 року співробітниками ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено 4 патрони калібром 7,62 мм (т. 1 а.п. 10-15).

В судовому засіданні досліджено відеозапис обшуку (т. 1 а.п. 16), порушень ст. 223, 233 КПК України під час його проведення судом не встановлено;

Висновком експерта від 02.11.2022 № СЕ-19/104-22/31702-БЛ, відповідно до якого чотири патрона, які вилучені 05.10.2022 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , є бойовими припасами 7,62-мм проміжними патронами зразка 1943 року, які придатні для стрільби (т. 1 а.п. 39-42);

Показами допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , який приймав участь як понятий у обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 . Свідок підтвердив, що у квартирі знайшли два предмети, схожі пістолети, ріжок до автомата ОСОБА_8 і патрони, в т.ч. 4 патрони калібром 7,62 мм;

Показами допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який суду повідомив наступне. 04.10.2022 мені як о/у стало відомо про те, що буде проводитись санкціонований обшук у осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінального проавопорушення розбою на території Шевченківського району за адресою: АДРЕСА_2 в апартаментах «Мост-Сіті». 05.10.2022 зранку ми зібралися біля Мост-сіті разом із напарниками о/у ОСОБА_10 і Швидким ОСОБА_11 . Після чого ми знаходились біля Мост-сіті (рецепшн апартаментів) і побачили як туди зайшли співробітники ДРУП та ППОП і ми зайшли за ними і побачили як біля стінки за рецепшном стоять ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . У ОСОБА_12 були тілесні ушкодження на скроні брові, схожий на крововилив. Ким вони нанесені я не бачив. Далі ми вийшли з приміщення. Співробітники ППОП (ПІБ їх я не знаю, вони були у форменому одязі і масках) супроводжували ОСОБА_12 до його місця мешкання на автомобілі десь на вул. Полігонну. Ми поїхали на іншій машині на адресу Медяника. Після чого приїхали і туди прибув заступник начальника СВ ВП № 7 ДРУП ОСОБА_14 . Далі ОСОБА_12 відкрив двері і ми почали проводити обшук (час я не пам`ятаю) в його квартирі на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського суду м. Дніпропетровська, в ході якого було вилучено три предмети, схожих на пістолети, набої схожі на травматичні у кількості 4-5 шт (точно не пам`ятаю), також патрони старого зразка калібру 7,62 (кількість не пам`ятаю), також було вилучено предмет, схожий на магазин для АК. Вилучені речі упаковано до спецпакетів і завірено підписами учасників. При обшуку були ОСОБА_12 , його матір, двоє понятих, я, Швидкий і хтось із спеціалістів. Співробітники ППОП участь у обшуку не брали. Понятих я не запрошував, вони на момент мого приїзду в Мост-сіті вже були там.

Судом досліджені документи, які характеризують особу:

- довідка станом на 05.10.2022, за якою ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався (т. 1 а.п. 115). Судом також перевірені відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, в якому відсутня інформація про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності;

- довідка КП «ДБКЛ з надання психіатричної допомоги» ДМР від 26.12.2022, згідно якої ОСОБА_4 під наглядом лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.п. 117);

- довідка КП «ДБКЛ з надання психіатричної допомоги» ДМР від 26.12.2022, згідно якої ОСОБА_4 в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не значиться (т.1 а.п. 116);

4.Оцінка Суду

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 р.) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, ОСОБА_15 , заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями обвинуваченого і свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

На думку суду, винуватість ОСОБА_4 у кримінально-караному діянні є доведеною на підставі об`єктивного з`ясування обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом у їх взаємозв`язку відповідно до приписів ст. 94 КПК України.

Так, під час санкціонованого обшуку за його місцем мешкання знайдені 4 патрони, які, відповідно до висновку експерта, є бойовими припасами 7,62-мм проміжними патронами зразка 1943 року, які придатні для стрільби. У судовому засіданні ОСОБА_4 стосовно знаходження за його місцем мешкання вказаних патронів не заперечив, щиро розкаявся. Понятий і співробітник поліції, які були присутні при обшуку, також підтвердили знайдення цих патронів. Зауважень до протоколу обшуку не надійшло.

Показання свідків, надані в суді, були послідовними щодо обставин, які мали істотне значення для правильного вирішення справи, та особи, яка вчинила злочин.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у інкримінованому йому злочині.

5.Висновок суду про винуватість

Всі досліджені судом докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, вірно.

Такий висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282).

Щодо малозначності діяння.

У постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2015 року (справа № 5-221кс15) викладено такий висновок: закріплене у ч. 2 ст. 11 КК України положення передбачає встановлення малозначності лише в тому разі, коли законодавець вирішення питання про межі заподіяної шкоди залишає на розсуд правозастосувача (суду). Щодо злочинів, конструкція складів яких передбачає конкретно визначений розмір спричиненої шкоди, констатація малозначності діяння виключається.

Крім того, в цій постанові Верховного Суду України зазначено, що специфіка встановлення малозначності діяння полягає в обов`язковій сукупності трьох умов:

1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу злочину, передбаченого КК України, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) Особливої частини КК України характеризують певний склад злочину. Діяння, яке не містить хоча б однієї ознаки складу злочину, не може визнаватись малозначним;

2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного злочину. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду;

3) малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.

На думку суду, зберігання зазначеної кількості боєприпасів суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди, та крім цього кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до вимог ст. 12 цього Кодексу є тяжким злочином, тому вказане діяння не є таким, яке через малозначність не становить суспільної небезпеки.

Отже незаконне зберігання особою чотирьох патронів калібром 7,62 мм, придатних для стрільби з вогнепальної зброї, вказує на те, що це діяння не є таким, яке через малозначність не становить суспільної небезпеки, що виключає закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК за малозначністю (ч. 2 ст. 11 КК).

Вказана правова позиція викладена у постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 26.07.2023 у справі № 350/1941/19: https://reyestr.court.gov.ua/Review/112459311.

6.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Загальні положення.

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудним у розумінні ст. 19 КК України.

При призначенні покарання, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Класифікація вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України за ступенем тяжкості вчиненого злочину, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, віднесено до категорії тяжкого злочину.

Обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого.

Так, у судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся та висловлював жаль з приводу вчиненого, критично оцінив свої дії, зауважив на тому, що готовий нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається.

Активне сприяння розкриттю злочину виразилось в тому, що ОСОБА_4 правдиво розповідав про зберігання ним чотирьох патронів за місцем свого мешкання, надавши допомогу органам досудового розслідування і суду в установленні невідомих обставин справи, добровільно надав свідчення з приводу обставин вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення (зберігання чотирьох патронів).

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, стать та вік, неперебування на обліку у лікарів нарколога і психіатра, рівень культури та освіти, соціально-психологічні риси.

У відповідності з ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин його вчинення (придбання та зберігання невеликої кількості, а саме 4-х бойових патронів калібром 7,62 мм без передбаченого законом дозволу), наслідків вчиненого (тяжкі наслідки не настали), а також даних про особу обвинуваченого, який має вищу освіту, має постійне місце реєстрації і проживання, раніше не судимий, працює офіційно, свою вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину і критично ставиться до скоєного, разом з двома обставинами, які пом`якшують покарання і відсутності обтяжуючих покарання обставин, відсутність завданих збитків та зважаючи на те, що ці обставини в сукупності з даними про особу істотно знижують ступінь тяжкості злочину, рівень небезпечності, дає суду підстави при призначенні покарання застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді штрафу.

Підсумок.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його, як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають, як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається, як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

7.Вирішення цивільного позову

У даному кримінальному провадженні представником потерпілого до обвинуваченого цивільного позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином, не пред`явлено.

8.Вирішення питання про долю речових доказів

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

9.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

05.10.2022 ОСОБА_4 затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України (т. 1 а.п. 121-123).

07.10.2022 слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту (т. 1 а.п. 142), який на дату винесення цього вироку втратив дію.

Враховуючи призначене судом покарання у виді штрафу, суд в порядку виконання вироку не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу.

Розмір витрат на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування по інкримінованому ОСОБА_4 злочину, які підлягають стягненню з нього, складають 755,12 грн по висновку експерта № СЕ-19/104-22/31702-БЛ щодо чотирьох патронів (т. 1 а.п. 38).

Цивільний позов не заявлено.

Спеціальна конфіскація не застосовується.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (КБК 24060300) витрати на проведення судової експертизи в сумі 755,12 грн.

Запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази:

- мобільні телефони Samsung сіро-чорного кольору та Iphone 5, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_16 , - залишити останньому за належністю;

- магазин для АК 74, поміщений у спецпакет № НОМЕР_1 і переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 5269 від 05.10.2022; пістолет з маркуванням «TIEDMONT XR by Retay Arms Turkey Cal 9 mm Р. А.» заводський № НОМЕР_2 та 6 патронів, які знаходяться в магазині пістолету, калібру 9 ОСОБА_17 , які поміщені до спец пакету № 1266 і передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 5267 від 06.10.2022; 4 патрони калібром 7,62 мм, які поміщені до спец пакету № 3896722 і передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 5302 від 03.11.2022, - передати для постановлення на облік на використання у службовій діяльності в/ч НОМЕР_3 ;

- 14 патронів для гладкоствольної мисливської вогнепальної зброї 410 калібру, які поміщені до спец пакету № 3896711 і передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 5284 від 04.11.2022; багатозарядний газобалонний пневматичний пістолет моделі «Umarex Beretta 90 Two» заводський № НОМЕР_4 », який поміщено до спец пакету № WAR1092892 і переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 5281 від 05.10.2022; револьвер моделі «TROOPER 2.5» калібру 4 мм (Flobert) заводський № НОМЕР_5 », який поміщено до спецпакету № WAR1092889 і переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 5280 від 05.10.2022; багатозарядний газобалонний пневматичний пістолет моделі «JERICHO 941» заводський № НОМЕР_6 , який поміщено до спец пакету № WAR1092896 і переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 5303 від 08.11.2022, - повернути ОСОБА_4 або його уповноваженому представнику;

- дактилокарта на ім`я ОСОБА_4 , яка передана на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 5268 від 06.10.2022, - знищити;

Роз`яснити засудженому, що він зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально - виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у вказаний строк, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати не сплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя ОСОБА_1