Дата документу 12.06.2024Справа № 554/6130/24
Провадження № 1-кс/554/6590/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, капітана Державного бюро розслідувань, ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу за матеріалами досудового № 0000155 від 01.04.2024 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбачених ч. 5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000232 від 04.05.2024.

Під час досудового розслідування, 23.05.2024 в порядку передбаченому ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді сержанта командира відділення 3 взводу охорони 1 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший сержант», раніше не судимого, повідомлено про підозру у самовільному залишенні військової частини, без поважних причин вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 407 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.03.2022 №13 сержанта ОСОБА_4 із 26.03.2022 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду головного сержанта командира відділення 1 взводу охорони 1 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2023 №169, старшого сержанта ОСОБА_4 призначено на рівнозначну посаду головного сержанта - командира відділення 3 взводу охорони 1 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 та останній вважається таким що з 01.06.2023 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2023 №247, старший сержант ОСОБА_4 , вважається таким, що вибув для здійснення заходів із забезпечення надійної охорони та оборони особливо важливого об`єкту національної транспортної системи України на об`єкт охорони АД-15/57, АД-15/58 на КП Ржищів (с. Нижні Млини, Полтавського району, Полтавської області).

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, старший сержант ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу призваним під час мобілізації.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують старшого сержанта ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, старший сержант ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан.

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-IX від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

21.04.2022 Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 №259/2022 до 25.05.2022.

22.05.2022 Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/22 на 90 діб.

15.08.2022 Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб до 21.11.2022.

18.11.2022 Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.11.2022 № 757/2022, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб.

07.02.2023 Верховна Рада прийняла Закон України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

02.05.2023 Верховна Рада прийняла Закон України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

27.07.2023 Верховна Рада прийняла Закон України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

08.11.2023 Верховна Рада прийняла Закон України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Старший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Так, старший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації 26.03.2022, перебуваючи на посаді головного сержанта - командира відділення 3 взводу охорони 1 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, вибув у щорічну відпустку, терміном на 12 діб, з урахуванням 2 діб необхідних для пересування з 13 по 24.12.2023, реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, не маючи об`єктивних та поважних підстав нез`явленні вчасно на службу до розташування військової частини, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, 24.12.2023 не повернувся до місця несення служби - об`єкт охорони АД-15/57, АД-15/58 на КП Ржищів ( АДРЕСА_2 ) із відпустки та залишився у АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 , або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2023 старший сержант ОСОБА_4 , вважається таким, що самовільно залишив військову частину 24.12.2023 та останньому призупинено виплату грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення.

У подальшому, 07.05.2024 старшому сержанту ОСОБА_4 призупинено військову службу та наказом командира військової частини НОМЕР_1 №159 від 24.12.2023 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Отже, старший сержант ОСОБА_4 був незаконно відсутній у місці несення служби на об`єкті охорони АД-15/57, АД-15/58 на КП Ржищів ( АДРЕСА_2 ) у період з 24.12.2023, понад три доби, до моменту оголошення письмового повідомлення про підозру.

23.05.2024, у порядку передбаченому ч. 1 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України направлено до військової частини НОМЕР_1 та направлено до останнього відомого місця проживання ОСОБА_4 .

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

Протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 08.05.2024;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 08.05.2024;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 08.05.2024;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.05.2024;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.05.2024;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.05.2024;

Актом проведення службового розслідування від 24.01.2024 №22;

Витягом з наказу №1565 від 26.12.2023;

Витягом з наказу №13 від 26.03.2022;

Витягом з наказу №169 від 01.06.2023;

Витягом з наказу №247 від 31.07.2023;

Витягом з наказу №409 від 13.12.2023;

Витягом з наказу №423 від 24.12.2023;

Відповідями на запити слідчого, у порядку ст. 93 КПК України, отриманими з військової частина НОМЕР_1 .

Іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то це поняття означає існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Відповідно до матеріалів отриманих від оперативного підрозділу, ОСОБА_4 може проживати за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів отриманих під час досудового розслідування, місце знаходження ОСОБА_4 , на даний момент, невідомо, оскільки останній за викликами до слідчого не прибув та про причини своєї неявки не повідомив.

Також, органом досудового розслідування, разом із цим клопотанням до суду подано клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки враховуючи вже встановлені обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а так само тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчинені інкримінованого правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, є менш небезпечними, тобто покарання та процедура його відбування, ніж переховування від органу досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд у його відсутність, клопотання підтримує .

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Вивчивши суть клопотання, дослідивши надані до суду матеріали клопотання, а також заслухавши думку прокурора, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За правилами ч. 2 ст. 188 КПК України це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Таким чином, прокурором в судовому засіданні доведено, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування. Крім того, одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу може вчинити дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу. Тому слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання та надати дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131,132,189-191,335,371 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, капітана Державного бюро розслідувань, ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу за матеріалами досудового № 0000155 від 01.04.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбачених ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.

надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали 24 місяці .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1