Справа № 699/627/24
Номер провадження № 1-кс/699/142/24
УХВАЛА

щодо дозволу на реалізацію речових доказів

12.04.2024 м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

про передачу на реалізацію речових доказів у кримінальному провадженні № 0000064 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

УСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшло вищевказане клопотання про передачу на реалізацію речових доказів у кримінальному провадженні № 0000064.

Клопотання обґрунтовується наступними доводами.

10.04.2024 до відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від поліцейського СРПП відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про те, що 10.04.2024 під час патрулювання в АДРЕСА_1 , було виявлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , який за допомого забороненого знаряддя лову сіток та підсака, здійснював вилов риби.

Відомості про вказану подію внесені до ЄРДР за ч. 1 ст. 249 КК України.

Проведеним оглядом місця події виявлено та в подальшому вилучено рибу карась 3 шт. та знаряддя лову 2 сітки та підсак. Вилучене майно визнано речовими доказами.

За розрахунком органу досудового розслідування загальний розмір шкоди за відомостями органу досудового розслідування складає 4743,00 грн.

У клопотанні також вказано, що з врахуванням погоди та температури повітря вилучена риба, яка потребує спеціальних умов зберігання та піддається швидкому псуванню, передана ФОП ОСОБА_7 , який відповідно до договору від 01.04.2023 № 1/01/04/23, укладеного з ТОВ «Комбінат-Черкаси», приймає вилучені водні ресурси для подальшої реалізації.

Дізнавач просить надати дозвіл на реалізацію речових доказів, вилучених 10.04.2024 у ході проведення огляду місця події, а саме рибу карась в кількості 3 штуки, шляхом їх передачі ФОП ОСОБА_7 , АДРЕСА_3 (ІПН: НОМЕР_1 , ІВАN: НОМЕР_2 в ГРУ АТ КБ «Приватбанк», для її реалізації. Кошти від реалізації перерахувати на депозитний рахунок ГУНП в Черкаській області № UА1092650, код 40108667, банк одержувача: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні дізнавач ОСОБА_3 підтримав клопотання.

Власник вилученого майна ОСОБА_6 , будучи повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення дізнавача, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За ч. 1 ст. 249 КК України передбачена відповідальність за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

Отже, відповідальність за кримінальне правопорушення проти довкілля, передбачене ст. 249 КК України, настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду.

Відповідно до примітки до ст. 248 КК України, істотною є шкода, якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків та у двісті п`ятдесят та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Відповідно до чинного законодавства України у 2024 році розмір податкової соціальної пільги становить 1514,00 грн. (3028,00 грн. 50% = 1514,00 грн). Тобто для кваліфікації адміністративного чи кримінального правопорушення неоподатковуваний мінімум становить 1514,00 грн.

Таким чином, для кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 249 КК України необхідна наявність істотної шкоди в розмірі 378500,00 грн і більша (1514,00 х 250).

Пунктом 6 ч. 2 ст. 242 КПК визначена обов`язковість призначення експертизи щодо визначення шкоди довкіллю.

Станом на дату розгляду справи матеріали не містять висновку експерта щодо розміру завданої шкоди.

Відповідно до наявного у справі розрахунку збитків, виконаних з урахуванням такс Постанови КМУ від 06.10.2021 № 1039, розмір збитків складає 4743,00 грн.

Разом з тим, допоки у справі не проведена експертиза, на те що шкода є істотною можуть вказувати, зокрема, такі дані: знищення нерестовищ риби; вилов риби в період нересту, нечисленних її видів або тих, у відтворенні яких є труднощі; добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено, тощо. Якщо внаслідок вчинених дій істотна шкода не настала, винна особа за наявності до того підстав може нести відповідальність за ч. 3 або ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Така позиція викладена, зокрема, у постанові ВС від 21.04.2021 у справі № 708/392/18.

Аналогічні роз`яснення містяться в абз. 4 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» від 10.12.2004 № 17, згідно з якими відповідальність за злочин, передбачений ст. 249 КК України, настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду. На те, що шкода є істотною, можуть вказувати, зокрема, такі дані:

- нищення нерестовищ риби;

- вилов риби в період нересту, нечисленних її видів або тих, у відтворенні яких є труднощі;

- добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено.

З матеріалів справи вбачається. що Управлінням державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області 25.03.2024 видано наказ «Про перенесення строків заборони на добування (вилову) водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) у період нересту та затвердження переліку меж нерестовищ на водних об`єктах Черкаської області у 2024 році в районі діяльності Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області».

З наказу вбачається, що в річках та їх кореневих водах з 01 квітня по 20 травня 2024 року встановлено заборону на лов (добування) водних біоресурсів у весняно літній період природного відтворення (нересту) в 2024 році на водних об`єктах Черкаської області.

У додатку до вказаного наказу визначено Перелік меж нерестових ділянок. Так, відповідно до п. 2.1 цього Переліку, нерестовищами у річках є ділянки річки «на всьому протязі, за виключенням ділянок в адміністративних межах населених пунктів».

З доданих до клопотання у якості доказів документів (витяг з ЄРДР; постанова про доручення досудового розслідування та призначення слідчої групи від 10.04.2024; постанова про призначення групи прокурорів від 10.04.2024; рапорт від 10.04.2024; протокол огляду місця події від 10.04.2024 та фото таблиці до нього; постанова про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 10.04.2024; письмові пояснення ОСОБА_6 ; розрахунок збитків) вбачається, що подія сталася в межах населеного пункту АДРЕСА_1 .

Отже, зафіксоване у цьому кримінальному провадженні місце вилову риби вищевказаним наказом Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області від 25.03.2024 не віднесено до нерестовищ.

Проте подію дійсно було зафіксовано у визначений період нересту (період з 01.04.2024 до 20.05.2024). Однак у такому випадку про істотність шкоди можна стверджувати лише у разі, якщо вилов здійснювався щодо нечисленних видів риби або тих, у відтворенні яких є труднощі.

З матеріалів справи не вбачається, що такий вид риби як карась відноситься до зазначених категорій риб.

При цьому слід врахувати, що вилов риби карась не заборонено, а вилов у кількості 3 штук не можна вважати виловом у великому розмірі.

Верховний суд неодноразово висловлював позицію (зокрема у постанові від 27.03.2023 у справі № 950/509/23), що в кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що завдана шкода може бути істотною, оскільки вилов риби карась відбувався не на нерестовищі, а в межах населеного пункту.

З огляду на викладене органом досудового розслідування не надано доказів щодо наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:

1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;

4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

Дізнавач у клопотанні ставить питання про надання дозволу на реалізацію, тобто керується п. 2 ч. 6 ст. 100 КПК України.

Відповідно до приписів ч. 7 цієї ж статті у випадках, передбачених пунктами 2, 4, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Крім того, за приписами ч. 8 ст. 100 КПК України реалізація, технологічна переробка або знищення речових доказів у випадках, передбачених цією статтею, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а у випадках, якщо такі речові докази передані Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, - відповідно до закону та прийнятих на його виконання актів законодавства.

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 26 вказаного Порядку зберігання речових доказів у вигляді об`єктів біологічного походження, які потребують спеціальних умов зберігання, забезпечується державною спеціалізованою установою, що здійснює судово-експертну діяльність, за узгодженням з її керівництвом.

Відповідно до п. 28 вказаного Порядку речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Реалізація предметів здійснюється з дотриманням вимог Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 № 1340.

Про передачу торговельному підприємству предметів для реалізації складається акт у трьох примірниках. Перший примірник акта зберігається в матеріалах кримінального провадження, другий передається торговельному підприємству, третій - фінансовому підрозділу органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, для подальшого здійснення контролю за надходженням на депозитний рахунок уповноваженого банку сум від реалізації таких предметів.

Отже, законодавством передбачено, що слідчий суддя вирішує питання про передачу речових доказів на реалізацію виключно у випадку, якщо власник речового доказу на надав на це письмової згоди.

Відповідно до приписів ст. 3 закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є дикі тварини хордові, у тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.

Відповідно до абзаців 1-3 ст. 5 цього закону право власності на об`єкти тваринного світу набувається та реалізується відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України. Об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника об`єктів тваринного світу, які є природним ресурсом загальнодержавного значення, здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

З Положення про Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області, затвердженого наказом Держрибагентства від 15.07.2016 № 229, вбачається, що Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області (далі - Черкаський рибоохоронний патруль) є територіальним органом Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм України (Держрибагентства), діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Черкаського рибоохоронного патруля поширюються на Черкаську область, територію та акваторії водних об`єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством (далі район діяльності).

Основним завданням Черкаського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, меліорації земель.

Черкаський рибоохоронний патруль в районі діяльності та відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого:

- видає, переоформляє, видає дублікати та анулює дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) та підтвердження законності вилучення водних біоресурсів із середовища їх існування та перероблення продуктів лову (у разі необхідності суб`єкту господарювання для здійснення зовнішньоторговельних операцій) відповідно до законодавства;

- видає та скасовує передбачені законодавством документи на право добування водних біоресурсів, а також на право переселення та утримання в неволі чи напіввільних умовах водних біоресурсів;

- забезпечує здійснення державного нагляду (контролю) у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів;

- здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів;

- здійснює контроль за дотриманням правил рибальства;

- виконує інші завдання, визначені законодавством (пункт 5 Положення про Черкаський рибоохоронний патруль).

З огляду на викладене слід дійти висновку, що Черкаський рибоохоронний патруль в межах території Черкаської області є органом державної влади, який уповноважений здійснювати права власника об`єктів тваринного світу від Українського народу, у тому числі вирішувати питання щодо збуту (реалізації) цих об`єктів.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що орган досудового розслідування звертався до Черкаського рибоохоронного патруля як до власника об`єктив тваринного світу з питання отримання дозволу на реалізацію вилученої риби.

Проте в матеріалах справи наявна накладна від 11.04.2024 № 8, за змістом якої Черкаським рибоохоронним патрулем через ОСОБА_8 (провідного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль») передано ФОП ОСОБА_7 рибу карась 3 шт.

Передача вилученої риби обґрунтована долученою до клопотання копією договору від 01.04.2023 № 1/01/04/23, укладеним між ТОВ «Комбінат-Черкаси» (сторона 1) та ФОП ОСОБА_7 (сторона 2), яким сторона 2 за дорученням сторони 1 надає послуги із приймання водних ресурсів вилучених Управлінням Державного агентства рибного господарства у Черкаській області; сторона 2 приймає водні ресурси для подальшої реалізації.

Відповідно до п. 6.1, 6.3 вказаного Договору цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2023. Якщо у місячний термін до закінчення строку дії договору, жодна зі сторін не звернулась до другої сторони з письмовою заявою про розірвання цього договору, то цей договір вважається автоматичного пролонгованим на той самий строк і на тих самих умовах.

Таким чином, з наданих доказів неможливо однозначно встановити чи діє на даний час указаний договір.

Дізнавач ОСОБА_3 листом від 10.04.2024 № 5323/57/2024 звертався до ТОВ «Комбінат-Черкаси» про надання інформації щодо продовження дії вказаного договору. Однак відповіді на лист до матеріалів справи не додано.

Разом з тим, за вказаних обставин накладна від 11.04.2024 № 8 свідчить про те, що Черкаський рибоохоронний патруль, як власник указаної риби, уже вирішив питання щодо її збуту.

З огляду на викладений аналіз законодавства та поданих доказів внесене клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі ст. 98, 100, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про передачу на реалізацію речових доказів у кримінальному провадженні № 0000064 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 15.04.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1