Справа № 727/1580/24
Провадження № 1-в/727/47/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

За участю

секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_3 про повернення речових доказів у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000521 від 24.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.02.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і за його вчинення призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнено від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

22.03.2024 року до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про повернення речових доказів, а саме: телефону, навушників, паспорту громадянина України, військова форма та гаманець.

Прокурор у судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання, в якому просив розглянути заяву про повернення речових доказів у його відсутності. Не заперечує, щодо повернення речових доказів.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив розглянути заяву про повернення речових доказів у його відсутності. Заяву підтримав та просив задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За змістом п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. До питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок, відноситься питання щодо речових доказів і документів, якщо їх не вирішено вироком суду.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження постановою лейтенанта поліції СВР ЗЗКС СВ ЧРУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 про визнання та прилучення до матеріалів провадження речових доказів від 29.01.2024 року, військову форму, а саме: штани та кітель, які упаковано до сейф пакету №WAR1821016, визнано речовим доказом по кримінальному провадженні №0000521 від 24.01.2024 року. Вказаний речовий доказ передано на зберігання до камери схову Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області (а.с.105-106 Том 1).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно вимог ст.368 ч. 1 п.12 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що при ухваленні вироку від 16.02.2024 року судом не вирішено питання щодо частини речових доказів, а саме: військової форми (штани та кітель).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що заява засудженого про повернення речового доказу в частині повернення військової форми підлягає задоволенню.

Щодо вимог заяви про повернення засудженому ОСОБА_3 речових доказів: телефону, навушників, паспорту громадянина України та гаманця, суд зазначає, що в матеріалах кримінального провадження внесеному в ЄРДР за №0000521 від 24.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України відсутні постанови про визнання вказаних речей речовими доказами.

Отже, телефон, навушники, паспорт громадянина України та гаманець не мають статусу речових доказів у даному кримінальному провадженні, а тому заява засудженого в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.100, 537, 539 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_3 про повернення речових доказів у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000521 від 24.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити частково.

Речовий доказ: військову форму, а саме штани та кітель, які упаковано до сейф пакету №WAR1821016, який переданий на зберігання до камери схову ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області повернути ОСОБА_3 .

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 в частині повернення йому телефону, навушників, паспорту громадянина України та гаманця відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_1