Справа № 601/672/22
Провадження №1-кп/601/14/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець кримінальне провадження №0000086 від 20.04.2021 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, -

за участю інших учасників кримінального провадження:

-прокурора ОСОБА_4 ,

-обвинуваченого ОСОБА_3 ,

-захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кременецького районного суду Тернопільської області на розгляді знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, а кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 закрити, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого.

Прокурор не заперечив проти задоволення заявленого клопотання, вважає, що кримінальне провадження відносно обвинуваченого може бути закрито та звільнено обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_3 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України службовій недбалості, а саме в неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам, яке відбулось у період з 16 листопада по 31 грудня 2020 року та у період з 15 березня по 05 квітня 2021 року.

Згідно вимог ст. 12 КК України визначено, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 367 КК України (у редакції чинній на час його вчинення), за ступенем тяжкості є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності,якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, що події кримінального правопорушеня за ч.1 ст.367 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мали місце з 16 листопада по 31 грудня 2020 року та у період з 15 березня по 05 квітня 2021 року , тобто на даний час минуло більше 3 років, що є підставою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Зі змісту ст.ст. 284, 288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 367 КК України.

Також суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_3 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вчинений обвинуваченим кримінальне правопорушення належать за ступенем тяжкості до категорії злочинів невеликої тяжкості, строки давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 367 КК України закінчились, обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього в цій частині, а обставини щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості чи ухилення обвинуваченого від слідства або суду не виявлено.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

За змістом ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта. Оскільки у цьому кримінальному провадженні обвинувальний вирок не ухвалювався, а постановлено ухвалу, якою закрито кримінальне провадження, судові витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 283-288, 318, 368-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Судові витрати на проведення Тернопільським науково-дослідним криміналістичним центром МВС України судової інженерно-екологічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/120-21/11550-ЕЛ від 22.12.2021 на загальну суму 6 864,80 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 20 червня 2024 року.

Головуючий: