Справа № 484/4603/23
Провадження № 1-кп/484/96/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську Миколаївської області, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000564 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. смт. Криве Озеро Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродж. с. Суворовка Голопристанського району Херсонської області, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, не працюючої, не одруженої, яка має на утриманні неповнолітню доньку, зареєстрованої та проживаючої, за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, в силу ст. 89 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродж. м. Суми, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше неодноразово судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України, -

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.

13.02.2024 до суду надійшов лист прокурора про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак розглянути судом питання про продовження строку тримання під вартою було неможливо, у зв`язку із перебуванням головуючого судді ОСОБА_1 на лікарняному.

Тому, у відповідності до положень ч.6 ст.615 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважався продовженим до 15.04.2024.

В судовому засіданні 22.02.2024 прокурор подав письмове клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке підтримав в судовому засіданні, мотивуючи наявністю ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме тим, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, інших обвинувачений у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення. Обставинами, що підтверджують наявність вищевказаних ризиків, вважає те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено термін покарання на строк від 5 до 12 років позбавлення волі. Знаючи, яка міра покарання його очікує за вчинення даного злочину, він може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. ОСОБА_10 може незаконно впливати та здійснювати тиск на потерпілих, свідків та іншу підозрювану у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його. ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. ОСОБА_7 може вжити заходи до пошуку свідків та очевидців вчинення злочину, які ще не були встановлені та допитані в ході досудового розслідування та схиляння їх до дачі показів, що виправдовують його та не відповідають реальним обставинам справи. До того ж, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші злочини, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 ніде не працює, вчинені злочини не були спонтанними, а чітко підготовленими, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, тому вчинення нових злочинів з корисного мотиву може бути джерелом для його існування. Вказане підтверджується також і тим, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення ряду кримінальних правопорушень, зокрема і майнового характеру, крім того відбуваючи покарання у виді позбавлення волі за вчинення шахрайських дій, неодноразово вчиняв аналогічні злочини, які йому інкримінують.

На даний час вказані ризики актуальність не втратили, тому рахує, що застосування до ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого), не забезпечить належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду.

Копія клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як повідомив в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , вручена йому та його захиснику ОСОБА_6 21.02.2024 до обіднього часу.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні проти клопотання прокурора не заперечував, однак хотів би, щоб суд застосував до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію обвинуваченого ОСОБА_7 .

Інші учасники кримінального провадження стосовно продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечень не висловили.

Крім того, в судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про обрання щодо обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби - з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня, яке мотивував наявність ризиків, а саме тим, що ОСОБА_8 може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення. Обставинами, що підтверджують наявність вищевказаних ризиків, вважає те, що ОСОБА_8 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено термін покарання на строк від 5 до 12 років позбавлення волі. Знаючи, яка міра покарання її очікує за вчинення даного злочину, вона може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують її. До того ж вважає, що ОСОБА_8 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші злочини у зв`язку з тим, що вона ніде не працює, тому вчинення нових злочинів з корисного мотиву може бути джерелом для її існування. Вказане підтверджується також і тим, що ОСОБА_8 притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів майнового характеру.

Дані ризики мали місце при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та до цього часу не зменшились і виправдовують його застосування.

Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_11 проти застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби - з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня - не заперечували.

Інші учасники кримінального провадження стосовно застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту заперечень не висловили.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до них матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Застосування запобіжного заходу судом здійснюється у порядку, передбаченому ст.194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати суд при вирішенні цього питання. Відповідно до вимог цієї статті, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий і прокурор; і недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено термін покарання на строк до 8 років позбавлення волі. Знаючи, яка міра покарання його очікує за вчинення даного злочину, він може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, не має офіційного місця роботи та стабільного заробітку, не одружений, дітей на утриманні не має, не має стійких соціальних зв`язків, наявні ризики, зазначені ст.177 КПК України, а саме: з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладене, а також дані про особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, відсутність достатніх стримуючих факторів, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду в кримінальному провадженні та не зможе запобігти доведеним під час судового засідання вищевказаним ризикам.

Тому клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Ч.4, ч.5 ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , розмір заподіяної шкоди, який, згідно обвинувального акту, лише за ч.4 ст. 190 КК України у ОСОБА_7 складає 110315,80 грн., а також ризики, передбачені ст.177 КПК України, застава визначається у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 х 30 = 90840 грн.).

Крім цього, обираючи відносно обвинуваченого ОСОБА_7 альтернативну міру запобіжного заходу у вигляді застави, вважаю за необхідне, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора та (або) суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора або суду, повідомити їх про зміну свого місця проживання та місця роботи, спілкуватися з потерпілими у справі виключно з питань відшкодування заподіяної шкоди та/або повернення викраденого майна.

Згідно з вимогами ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово, або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Обвинувачена ОСОБА_8 має постійне місце проживання, неповнолітню дитину, досі виконувала покладені на нею ухвалою суду обов`язки, тому суд вважає, що домашній арешт у певний час доби є таким, що забезпечить належну поведінку обвинуваченої ОСОБА_8 , в зв`язку з чим, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,176-178,181,182,183,193,194,196,314-316 КПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обраний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін та продовжити на строк 60 днів, до 14.04.2024 включно.

Одночасно визначається застава розміром 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн., для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, визначених в КПК України.

Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент, на протязі дії ухвали, внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора та (або) суду; не відлучатися з АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду; повідомляти їх про зміну свого місця проживання та місця роботи; спілкуватися з потерпілими у справі виключно з питань відшкодування заподіяної шкоди та/або повернення викраденого майна.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, залишити без змін та продовжити строком на два місяця, терміном до 22.04.2024 включно, із забороною залишати житло за адресоюАДРЕСА_2 , в період часу з 22.00 год. до 06.00 год. ранку наступного дня.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_8 обов`язки, строком на два місяці, до 22.04.2024 включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати за викликом прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Контроль за поведінкою обвинуваченої покласти на співробітників Національної поліції за її місцем проживання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайоний суд Миколаївської області, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_12