Справа № 134/195/24
Провадження №11-кп/801/401/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого в режимі відеоконференції ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2024 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воєводченці, Могилів Подільського району, Вінницької області, до засудження жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, засудженого:

-31.10.2022 Могилів Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 296 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки,

про застосування Закону України про амністію та звільнення його у зв`язку із закінченням строку відбування покарання, -

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

До Крижопільського районного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України про амністію та звільнення його у зв`язку із закінченням строку відбування покарання. Заява мотивована тим, що він підпадає під звільнення відповідно до Закону України про амністію, оскільки у нього не важка стаття покарання та фактично строк відбування покарання закінчився 27.10.2023.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2024 року відмовлено засудженому у задоволенні вищезазначеного клопотання.

Мотивуючи прийняте рішення суд вказав, що повне або часткове звільнення від покарання певної категорії осіб, винних у вчиненні злочинів, здійснюється тільки актом верховної влади. Оскільки ні 2022 році, ні у 2023 році відповідний законодавчий акт, про застосування якого засудженим подане клопотання, не приймався, суд не вбачав підстав для задоволення вимог ОСОБА_7 . Крім того, закінчення строку відбування покарання у засудженого ОСОБА_7 , закінчується 05.04.2025, підстав щодо невірного зарахування строку відбування покарання не встановлено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2024 року. Просить винести своє рішення, яким задовольнити його клопотання про застосування Закону України про амністію та звільнення його у зв`язку із закінченням строку відбування покарання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконна, винесена без урахування всіх фактичних обставин справи, вважає що він відбув покарання та може бути звільнений на підставі Закону України «Про амністію».

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Засуджений ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги, з підстав викладених в ній та просив її задовольнити.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_8 подала заяву про розгляд апеляційної скарги у її відсутності.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Висновки суду про відмову у задоволенні клопотання засудженого про застосування Закону України про амністію та звільнення його у зв`язку із закінченням строку відбування покарання є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні кримінального правопорушення обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в України» від 01.10.1996 № 392/96-ВР амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Таким чином, повне або часткове звільнення від покарання певної категорії осіб, винних у вчиненні злочинів, здійснюється тільки актом верховної влади.

Як вбачається з матеріалів клопотання, вироком Могилів Подільським міськрайонним судом Вінницької області від 31.10.2022 ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати йому у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 27.03.2022 по 06.10.2022 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Вирок набув законної сили 19.01.2023 відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду.

Ухвалою Могилів Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25.04.2023 надано дозвіл Могилів Подільському РВП ГУНП у Вінницькій області на затримання засудженого ОСОБА_7 та зарахувавши строк відбування покарання час із моменту затримання ОСОБА_7 та доставки під вартою до виправного центру з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

ОСОБА_7 , був затриманий Могилів Подільським РВП ГУНП у Вінницькій області 17.05.2023 відповідно до протоколу затримання особи на виконання ухвали (вироку) суду.

В державну установу «Крижопільський ВЦ (№113)» засуджений ОСОБА_7 прибув 09.06.2023.

Відповідно до наданої характеристики, початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахується з 09.06.2023, кінець строку відбування покарання ОСОБА_7 закінчується 05.04.2025.

Таким чином, закінчення строку відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , закінчується 05.04.2025, підстав щодо невірного зарахування строку відбування покарання не встановлено.

Також судом першої інстанції вірно зазначено, що 2022 -2023 роках відповідний законодавчий акт, про застосування якого засудженим подане клопотання, не приймався, тому, відсутні підстави для задоволення його клопотання.

На підставі викладеного, підстав для скасування ухвали суду за наведеними в апеляційній скарзі мотивами немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2024 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 , засудженого вироком Могилів Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 03.10.1983 року за ч. 2 ст. 296 КК України про застосування Закону України про амністію та звільнення його у зв`язку із закінченням строку відбування покарання залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: