Провадження №1-кс/127/8697/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000035 від 11.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 301-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 11.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 301-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені дату та час, при невстановлених обставинах, однак не пізніше 23.04.2024 у ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та невстановленою на даний час слідством особою, виник злочинний умисел, направлений на виготовлення зображень порнографічного характеру, з метою збуту, шляхом створення каналу в соціальній мережі «Telegram».

З цією метою, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлена на даний час слідством особа, при невстановлених обставинах, за допомогою невстановленого на даний час слідством пристрою, та місці, виготовили відеофайли із зображеннями порнографічного характеру.

В подальшому, у невстановлені дату та час, при невстановлених обставинах, однак не пізніше 23.04.2024, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут зображень порнографічного характеру, ОСОБА_7 шляхом розміщення оголошення у соціальній мережі в «Telegram» каналі під назвою « НОМЕР_1 » за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 , від користувача на ім`я « ОСОБА_8 », використовуючи аккаунт «Darrkest777», з прикріпленим абонентським номером « НОМЕР_2 », розмістив оголошення з пропозицією про надання доступу до порнографічного контенту.

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на збут відеопродукції порнографічного характеру, ОСОБА_7 23.04.2024, перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи невстановлений пристрій, за допомогою соціальної мережі «Telegram», здійснив переписку текстовими повідомленнями із ОСОБА_9 (особа залучена до конфіденційного співробітництва) з приводу умов та можливості збуту відеопродукції порнографічного характеру. В подальшому, 23.04.2024 в період часу з 15 год. 48 хв. по 17:00 год., ОСОБА_9 здійснив грошовий переказ декількома трансакціями на загальну суму 300 гривень на банківську картку «ПУМБ» № НОМЕР_3 , для отримання відеопродукції порнографічного характеру від ОСОБА_7 .

Після отримання грошових коштів, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на збут відеопродукції порнографічного характеру, 23.04.2024 в період часу з 15 год. 50 хв. по 17:04 год., у невстановленому місці, розуміючи, що його дії посягають на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків та знаходяться в явній суперечності з існуючими в суспільстві традиціями, усвідомлюючи порнографічний зміст фото та відео, а також завдаючи шкоди моральному вихованню людей, особливо неповнолітніх, що призводить до деформації моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми, діючи в порушення вимог ст. ст. 1 і 2 Міжнародної конвенції про запобігання обороту порнографічних видань та торгівлі ними, укладеної в Женеві 12.09.1923, використовуючи невстановлений пристрій, за допомогою соціальної мережі «Telegram», через особистий чат надіслав ОСОБА_9 матеріали порнографічного характеру, а саме відеофайли: «video 435198276», «video 146288430», «video НОМЕР_4 », які згідно з висновком судової мистецтвознавчої експертизи № СЕ-19/102-24/7892-МЗ від 07.05.2024, мають порнографічний характер, тим самим ОСОБА_7 здійснив збут відеопродукції порнографічного характеру, на яких зображена ОСОБА_6 .

Крім того, у ОСОБА_6 , у невстановлені дату та час, однак не пізніше 04.04.2024, при невстановлених обставинах, виник злочинний умисел, направлений на збут зображень порнографічного характеру, з ознаками дитячої порнографії. ОСОБА_6 шляхом розміщення оголошення у соціальній мережі в «Telegram» каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 від користувача на ім`я « ОСОБА_10 », використовуючи аккаунт « ОСОБА_11 », з прикріпленим абонентським номером « НОМЕР_5 », розмістила оголошення з пропозицією про надання доступу до порнографічного контенту.

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на збут відеопродукції порнографічного характеру, з ознаками дитячої порнографії. ОСОБА_6 04.04.2024, перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи невстановлений пристрій, за допомогою соціальної мережі «Telegram», здійснила переписку текстовими повідомленнями із ОСОБА_12 (особа залучена до конфіденційного співробітництва) з приводу умов та можливості збуту фото та відеопродукції порнографічного характеру. В подальшому, в період часу з 04.04.2024 по 07.04.2024, ОСОБА_12 здійснив грошовий переказ декількома трансакціями, на загальну суму 650 гривень на банківську картку «УніверсалБанк» № НОМЕР_6 , для отримання фото та відеопродукції порнографічного характеру від ОСОБА_6 .

Після отримання грошових коштів, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на збут відеопродукції порнографічного характеру, з ознаками дитячої порнографії, в період часу з 04.04.2024 по 07.04.2024, у невстановленому місці, розуміючи, що її дії посягають на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків та знаходяться в явній суперечності з існуючими в суспільстві традиціями, усвідомлюючи порнографічний зміст відео, а також завдаючи шкоди моральному вихованню людей, особливо неповнолітніх, що призводить до деформації моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми, діючи в порушення вимог ст. ст. 1 і 2 Міжнародної конвенції про запобігання обороту порнографічних видань та торгівлі ними, укладеної в Женеві 12.09.1923, використовуючи невстановлений пристрій, за допомогою соціальної мережі «Telegram», через особистий чат надіслала ОСОБА_12 матеріали порнографічного характеру, а саме відеофайли «WhatsApp Video 2024-04-08 at 08.46.51(2)», «WhatsApp Video 2024-04-08 at 08.46.51(3)», «WhatsApp Video 2024-04-08 at 08.46.52(1)», які згідно з висновком судової мистецтвознавчої експертизи № СЕ-19/102-24/6899-МЗ від 19.04.2024, відносяться до дитячої порнографії, тим самим ОСОБА_6 , здійснила збут дитячої порнографії.

За результатами розслідування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Жмеринка Вінницької області, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , громадянці України, раніше не судимій, 14.06.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 301-1 КК України, тобто збут дитячої порнографії.

Підозра ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення обґрунтовується наступними доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , від 10.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , від 10.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 10.04.2024; протоколом огляду речей, комп`ютерних даних та документів від 09.04.2024; висновком судової мистецтвознавчої експертизи № СЕ-19/102-24/6899-МЗ від 19.04.2024; протоколом про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 24.04.2024; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, від 07.04.2024; протоколом огляду речей, комп`ютерних даних та документів від 07.05.2024, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Установлено, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких являється особливо тяжким злочином, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі до 12 років, проживає в житлі, яке їй не належить, немає нерухомого майна у володінні, а тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання та під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від слідства та суду, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У ході досудового розслідування установлено, що ОСОБА_6 , при вчиненні кримінального правопорушення, діяла за попередньою змовою групою осіб, коло яких на цей час не установлене, а тому існують підстави вважати, що без застосування дієвого запобіжного заходу підозрювана може незаконно впливати на інших підозрюваних та/або свідків або знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, обставини інкримінованого кримінального правопорушення та відсутність офіційного місця роботи доводять, що єдиним джерелом доходу ОСОБА_6 , був збут порнографії, в тому числі і дитячої, що дає підстави вважати, що підозрювана може продовжити злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Наведені обставини у їх сукупності дають підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, на даний час не може запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просила клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив застосувати домашній арешт.

Підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнала, по суті клопотання підтримала думку адвоката.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваної та її захисника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваної, прийшов до наступного висновку.

Слідчим управлінням ГУНП України у Вінницькій області розслідується кримінальне провадження № № 0000035 від 11.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301, ч. 3 ст. 301-1 КК України.

Згідно підозри, оголошеної ОСОБА_6 14.06.2024 року, остання підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301 КК України, тобто у виготовленні зображень порнографічного характеру, вчинене за попередньою змовою групою осіб та особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301-1 КК України, тобто у збуті дитячої порнографії.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301 та ч. 3 ст. 301-1 КК України обґрунтована. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрювану переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, ОСОБА_6 , враховуючи воєнний стан, може безперешкодно залишити територію України, а тому існує високий ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, з матеріалів клопотання та пояснень прокурора в судовому засіданні встановлено, що кримінальне правопорушення було вчинено групою осіб, усі особи причетні до правопорушення на даний час слідством не встановлені. Враховуючи, що ОСОБА_6 відомі анкетні дані інших підозрюваних, остання може здійснювати вплив на співучасників вчинення кримінального правопорушення, яким також відомі обставини провадження, переконуючи їх давати неправдиві показання, а також узгоджувати показання між собою, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи, що під час здійснення незаконної діяльності підозрюваній стали відомі персональні дані свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на вказаних осіб, шляхом проведення зустрічей з ними, спонуканням до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для підозрюваної, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, продовжується відшукання речових доказів, без застосування дієвого запобіжного заходу, підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та доведення вини останньої, а також перешкоджати здійсненню належного досудового розслідування.

ОСОБА_6 не працевлаштована, а тому, враховуючи системність вчинення правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що вказана діяльність є єдиним джерелом її доходу, що дає підстави вважати, що підозрювана може продовжити злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрювана обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 має на утриманні малолітню дитину та раніше не судима. Разом з тим, це не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваної, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

На момент розгляду клопотання відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_6 в умовах СІЗО при ДУ «Вінницька УВП (№ 1)», зокрема, за станом здоров`я, сторонами не надано, тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним. Інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. Водночас, ЄСПЛ визнано законними та обґрунтованими дії національних судів, щодо обрання підозрюваному розміру застави, який перевищував наявні активи, поточні доходи підозрюваного, тощо, беручи до уваги особливий характер справи, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_6 підозрюється, вагомість наявних доказів вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, характер вчинених злочинів в умовах воєнного стану, систематичність злочинної діяльності, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винною, майновий стан підозрюваної та наявність дитини на утриманні, слідчий суддя приходить до переконання, що мінімальний розмір застави 80 прожиткових мінімумів, передбачений ч. 5 ст. 182 КПК України для вказаної категорії злочинів зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість, характеризуючі дані підозрюваної, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи той факт, що вчинене кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, умисний корисливий мотив, в період дії воєнного стану, слідчий суддя приходить до висновку, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, з альтернативою внесення застави в сумі 242 240 грн. здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з дня винесення ухвали суду, тобто з 15.06.2024 по 13.08.2024 включно.

Одночасно визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

?прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

?утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя