Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 398/3271/16-к
Номер провадження 1-в/711/105/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника СІЗО № 30 ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання адвоката ОСОБА_5 , про вирішення можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

08.05.2019 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст. 187, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 23.05.2016 по 16.07.2019 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про вирішення можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивує тим, що 08.05.2019 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області було винесено вирок у справі № 398/3271/16-к за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.1 ст.263 КК України. Останнього засуджено до 8 років позбавлення волі і зараховано відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015, строк попереднього ув`язнення з 23.05.2016 по 16.07.2019, в строк відбутого ним покарання із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. 05.10.2023 Полтавським апеляційним судом було винесено ухвалу суду, відповідно до якої вищевказаний вирок суду було змінено, проте в частині призначення покарання стосовно ОСОБА_6 змінено не було. У відповідності до інформації наданої ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий та доставлений до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» 14.12.2023 на підставі вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.187, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі і зараховано відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015, строк попереднього ув`язнення з 23.05.2016 по 16.07.2019, в строк відбутого ним покарання із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Для відбування покарання ОСОБА_6 визначена державна установа «Старобабанівська виправна колонія (№92)», в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» вищезазначений засуджений тимчасово залишений згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.12.2023, на час розгляду кримінального провадження №0000943. Засуджений ОСОБА_6 з 19.12.2023, виявив бажання залучитися до безоплатних робіт на території державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», за виконання даних робіт був заохочений правами начальника державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» 22.03.2024, у вигляді «Подяки». На день надання відповіді на запит, ОСОБА_6 залишилось відбути за вищевказаний вироком 1 рік і 3 місяці. Отже останній відбув 2/3 строку. Приймаючи до уваги положення ст.81 КК України та ст.6 КВК України та з огляду на наведені вище обставини, вважає, що засуджений став на шлях виправлення, виправився раніше визначеного йому вироком суду строку, а відтак до нього в даний час можливо застосувати інститут умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та звільнити ОСОБА_6 умовно-достроково. Тому звернувся до суду з даним клопотанням, в якому просив звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 08.05.2019 на підставі вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, за ч. 2 ст. 187, ч.1ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі від основного покарання умовно-достроково на невідбутий строк покарання.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_6 був засуджений 08.05.2019 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за ч.2 ст.187, ч.1 ст.263 КК України до 8 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 в строк відбутого ним покарання зараховано строк попереднього ув`язнення, а саме з 23.05.2016 по 16.07.2019, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. На сьогоднішній день ОСОБА_6 відбув більшу частину призначеного покарання, тобто 2/3 строку, що дало підставу звернутися до суду з відповідним клопотанням. Під час вирішення клопотання, просив суд врахувати той факт, що під час відбування покарання ОСОБА_6 зарекомендував себе з позитивної сторони, ніяких нарікань з боку установи, де він утримується, немає. ОСОБА_6 залучений до суспільно-корисної роботи, за що має заохочення. Ніяких порушень фактично не здійснює, що є підтвердженням того, що засуджений став на шлях виправлення і на даний час має право на умовно-дострокове звільнення. Крім того, СІЗО надало характеристику, що і в інших установах ОСОБА_6 порядку утримання не порушував. Вважає, що всі ці підстави, дають законне та обґрунтоване право на застосування умовно-дострокового звільнення стосовно ОСОБА_6 , тому просить суд задовольнити клопотання.

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника. Зазначив, що законом передбачено умовно-дострокове звільнення для того, щоб людина виправилася та мала змогу, як найшвидше потрапити до сім`ї. Він цього притримується і робить все, що від нього залежить, тому просить суд не відмовити йому в умовно-достроковому звільненні. Крім того, зазначив, що він має сім`ю, а саме цивільну дружину, у якої є дитина, яку вони виховують, хоча вона і не їх спільна. В СІЗО наразі він утримується на підставі ухвали Придніпровського районного суду м.Черкаси від 21.12.2023, в зв`язку з розглядом кримінального провадження за ч.3 ст.190 КК України, в статусі обвинуваченого. Справа перебуває на стадії судового розгляду, допиту свідків та дослідження матеріалів справи. Для відбування покарання не направлявся, а перебуває в Черкаському СІЗО в зв`язку з розглядом справи, тому не може бути залучений до оплачуваної роботи. За власним бажанням залучався до безоплатної праці, різноробочим, за що має одне заохочення.

В судовому засіданні представник ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 надала пояснення, що засуджений ОСОБА_6 в установі «Черкаський слідчий ізолятор», не відбуває покарання, а залишений на час розгляду іншого кримінального провадження, відповідно до ухвали суду. Залучений до неоплачуваних робіт по організації санітарних умов тримання. Має 1-е заохочення від 22.03.2024 за виконання обов`язків чергового по камері. Стягнень немає. З засудженим ОСОБА_6 заходи передбачені ст.123 КВК України не проводяться, оскільки він тимчасово утримується в установі, а не відбуває покарання. Щодо вирішення клопотання - покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 , щодо застосування стосовно ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення заперечила. Зазначила, що засуджений ОСОБА_6 на даний час залишений в СІЗО на час розгляду кримінального провадження стосовно нього. Він не є особою, яка відбуває покарання, як наслідок з ним не проведено заходів, які мають бути проведені і особами засудженими до позбавлення волі. Весь той комплекс заходів, який має бути проведений з відповідними особами, наразі не проведено. За період перебування в установі засуджений має 1-е заохочення, але це заохочення видане начальником установи за виконання обов`язків чергового по камері. У відповідності до ст. 107 КВК України - це є обов`язком засудженого, виконувати режим установи в якій він утримується кожного дня, повсякчасно. Для того, щоб казати, що особа довела своє виправлення, має бути не одне заохочення і за сумлінне ставлення до праці, щоб особа своєю працею довела своє виправлення. Те, що засуджений не має жодних стягнень, не є показником виправлення. Крім того, те, що особа відбула 2/3 частини призначеного покарання, не є безперечною підставою для умовно-дострокового звільнення. В зв`язку з викладеним, просить суд відмовити в задоволенні клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, зокрема особову справу та характеристику на ОСОБА_6 , приходить до наступного.

Судом встановлено, що вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.05.2019 (справа № 398/3271/16-к) ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст.263 КК України та засуджено до 8 років позбавлення волі. Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року), у строк відбутого ним покарання із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зараховано строк попереднього ув`язнення з 23.05.2016 року по 16.07.2019 року.

Початок строку -14.12.2023. Кінець строку - 28.08.2025.

Для відбування покарання ОСОБА_6 визначена державна установа «Старобабанівська виправна колонія (№92)», однак згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.12.2023 засуджений ОСОБА_6 тимчасово залишений в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» на час розгляду кримінального провадження №0000943, в якому він має статус обвинуваченого.

В ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» засуджений ОСОБА_6 перебуває з 14.12.2023 по теперішній час.

Станом на день розгляду даного клопотання засуджений ОСОБА_6 відбув 2/3 частини призначеного йому покарання за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.05.2019.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, під сумлінною поведінкою слід розуміти свідоме і беззаперечне дотримання засудженим умов відбування покарання та виконання всіх обов`язків покладених на нього нормативно-правовими актами. Вона передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, але й те, що засуджений подає позитивний приклад поведінки для інших засуджених. Не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого не знятих чи не погашених заходів стягнення, оскільки дотримання порядку та умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи. Воно передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, а також відшкодування збитків завданих злочином.

Крім того, у відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як зазначено у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року №2 «Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Як встановлено в судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 на даний час перебуває в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» з 14.12.2023 по теперішній час, де залишений на час розгляду іншого кримінального провадження стосовно нього, де він має статус обвинуваченого, а не для відбування покарання призначеного вироком суду. В зв`язку з викладеним, з засудженим ОСОБА_6 не проводяться заходи, які передбачені ст.123 КВК України, які мають бути проведені і особами засудженими до позбавлення волі. Крім того, згідно характеристики на особу засудженого та його особової справи встановлено, що за весь період перебування в установі засуджений має 1-е заохочення, але це заохочення видане начальником установи за виконання обов`язків чергового по камері, тобто за дотримання режиму установ, що на думку суду є обов`язком останнього. За таких обставин суд приходить до висновку, що на даний час ОСОБА_6 не довів свого виправлення, оскільки його поведінка та ставлення до праці за весь період відбутого покарання не носять системного характеру та не дають безумовних правових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, з урахуванням того, що останній на даний час так і не виявляє ознак каяття у вчиненні злочинів, за які відбуває покарання.

На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про вирішення можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1