Справа № 401/1938/24
Провадження № 1-кс/401/557/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року Слідчий суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області в дистанційному режимів відеоконференції клопотання слідчого СВ ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч.ч. 1, 2 ст. 361 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2024 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджено прокурором Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , та просить слідчого суддю застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 липня 2024 року.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 потворно скоїв умисні корисливі злочини проти власності, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , потворно скоїв умисні корисливі злочини проти власності, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та який триває по теперішній час на підставі Указів Президента України, прийнятих упродовж 2023 - 2024 років.

Так, в кінці грудня місяця 2023 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 проходив повз домоволодіння АДРЕСА_1 .

В цей час, ОСОБА_6 , помітив на території вищевказаного домоволодіння велосипед фірми «СПОРТ ХВ3» синього кольору, який привернув його увагу, як предмет незаконного збагачення, який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

В подальшому, у ОСОБА_6 з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення вказаного велосипеду, що знаходився на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, з корисливих мотивів, за допомогою власної фізичної сили, відчинив хвіртку до вказаного домоволодіння, таким чином незаконно проник на території домоволодіння, яке є сховищем.

Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи незаконно на території домоволодіння, яке розташована за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 переконавшись, що його злочинні дії нікому не помітні, повторно таємно викрав велосипед фірми «СПОРТ ХВ3» синього кольору, вартістю 1975 гривень 00 копійок.

В подальшому ОСОБА_6 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1975 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, в кінці грудня місяця 2023 року, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , після вчинення ним таємного викрадення велосипеда фірми «СПОРТ ХВ3», з метою його продажу, разом з ОСОБА_8 прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить останньому.

Перебуваючи з дозволу власника у приміщенні житлової кімнати, вищевказаного будинку, ОСОБА_6 отримав за продаж вказаного велосипеда, від ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 500 гривень, які останній дістав з гаманця, в якому ОСОБА_6 помітив інші грошові кошти, що привернули увагу останнього, як предмет незаконного збагачення.

В цей час у ОСОБА_6 з корисливих мотивів, виник прямий злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення вищевказаних грошових коштів, які належать ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 користуючись тим, ОСОБА_9 , за його проханням принести води, вийшов у приміщення іншої кімнати вказаного будинку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, підійшов до столу, де знаходився гаманець, та таємно повторно викрав з нього грошові кошти у сумі 16000 гривень, купюрами номіналом по «500».

У подальшому ОСОБА_6 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на суму 16000 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення відповідальність за яке передбачена частиною 4 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, у період з 27 грудня 2023 року о 23 годині 00 хвилин по 28 грудня 2023 року о 06 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 проходив повз магазину «Продукти», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

В цей час, у ОСОБА_6 з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення виник злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення будь-якого майна, що знаходилося у вищевказаному магазині, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_10 .

Реалізуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, з корисливих мотивів шляхом віджиму метало пластикового вікна, проник до середини приміщення магазину «Продукт», розташованого за вищевказаною адресою.

Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи незаконно в приміщенні магазину, який розташований за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 переконавшись, що його злочинні дії нікому не помітні, таємно повторно викрав:

-грошові кошти на суму 9000 гривень;

-пляшки коньяку марки «AZNAURI» 5 зірок, об`ємом 0,5 літрів, з акцизною маркою, у кількості 3 штук, вартість однієї становить 172 гривні 23 копійки, загальною вартістю 516 гривень 69 копійок;

-пляшки горілки марки «Гетьман», об`ємом 1 літр, з акцизною маркою, у кількості 3 штук, вартість однієї становить 241 гривню 63 копійок, загальною вартістю 724 гривні 89 копійок.

В подальшому ОСОБА_6 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 10241 гривня 58 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 27 січня 2024 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 проходив повз домоволодіння АДРЕСА_4 , де була незачинена хвіртка.

В цей час, у ОСОБА_6 з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення виник злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення будь-якого майна, що знаходилося на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, з корисливих мотивів, за допомогою власної фізичної сили, відчинив хвіртку до вказаного домоволодіння, таким чином незаконно проник на території домоволодіння, яке є сховищем.

Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи незаконно на території домоволодіння, яке розташована за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 переконавшись, що його злочинні дії нікому не помітні, підійшов до приміщення гаражу та користуючись тим, що вхідні двері гаражу не оснащенні запірною системою, незаконно проник до його приміщення звідки таємно повторно викрав:

-електричну пилку марки «Forte», моделі «FES 24-40», вартістю 2864 гривні 47 копійок;

-ударну дриль марки «Forte», моделі «PLRH 32-16 RV», вартістю 1700 гривень 00 копійок;

В подальшому ОСОБА_6 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 4564 гривні 47 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища та іншого приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 27 січня 2024 року, близько 18 години 00 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 проходив повз домоволодіння АДРЕСА_5 .

В цей час, у ОСОБА_6 з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення виник злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення будь-якого майна, що знаходилося на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, з корисливих мотивів, за допомогою власної фізичної сили, відчинив хвіртку не оснащену запірною системою, та незаконно проник на територію домоволодіння, яке є сховищем.

Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи незаконно на території домоволодіння, яке розташована за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 переконавшись, що його злочинні дії нікому не помітні, підійшов до житлового будинку та користуючись тим, що вхідні двері не зачинені, незаконно проник до приміщення спальної кімнати, звідки таємно повторно викрав кутову шліфувальну машинку марки «Einhell», моделі «BWS 115-2-500 WT» вартістю 626 гривень 67копійок.

В подальшому ОСОБА_6 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 626 гривень 67копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища та житла, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 10 лютого 2024 року, у денний час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 маючи постійну потребу у грошах, прийшов до ОСОБА_13 , у якої винаймає кімнату, квартири АДРЕСА_2 .

В цей час, у ОСОБА_6 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, виник злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння шляхом вчинення шахрайських дій, будь-якого майна, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, повідомив ОСОБА_13 неправдиві відомості, про те, що потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, та для відшкодування завданих ним збитків, потрібні грошові кошти, при цьому запевнивши ОСОБА_13 , що він віддасть їх пізніше.

В подальшому, ОСОБА_13 , будучи введена в оману відносно дійсних намірів ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю в неї грошових коштів, добровільно передала останньому належну їй каблучку зроблену із золота 585 проби, вагою 1,04 грамів, вартістю 1919 гривень 20 копійок.

Незаконно заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 1919 гривень 20 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 10 лютого 2024 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де винаймав кімнату.

Знаходячись в приміщенні житлової кімнати зазначеної квартири, ОСОБА_6 помітив електричний подрібнювач марки «LexicalChopper 2L», моделі «LCH-1903», що знаходився у фірмовому пакуванні, який привернув його увагу, як предмет незаконного збагачення, котрий на праві приватної власності належить ОСОБА_13 .

В цей час, у ОСОБА_6 , з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення виник злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення вказаного майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочині дії нікому не були помітні, таємно повторно викрав подрібнювач марки «LexicalChopper 2L», моделі «LCH-1903» вартістю 435 гривень 00 копійок.

У подальшому ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 435 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 12 лютого 2024 року, у денний час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 маючи постійну потребу у грошах, прийшов до ОСОБА_13 , у якої винаймає кімнату, квартири АДРЕСА_2 .

В цей час, у ОСОБА_6 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, виник злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння шляхом вчинення шахрайських дій, будь-якого майна, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, повідомивши ОСОБА_13 неправдиві відомості, про те, що потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, та для відшкодування завданих ним збитків, йому потрібні грошові кошти, при цьому запевнивши ОСОБА_13 , що він віддасть їх пізніше.

В подальшому, ОСОБА_13 , будучи введена в оману відносно дійсних намірів ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю в неї грошових коштів, добровільно передала останньому належні їй сережки зроблені із золота 585 проби, вагою 1,68 грамів, вартістю 3118 гривень 03 копійок.

Незаконно заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 3118 гривень 03 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 08 березня 2024 року близько 10 години 15 хвилин, ОСОБА_6 з дозволу власника ОСОБА_14 перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_6 , користуючись відсутністю останнього, шляхом вільного доступу взяв належний ОСОБА_14 мобільний телефон марки «ZTE» моделі «A7020».

В цей час, у ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, виник прямий умисел направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж та в подальшому викрадення грошових коштів з банківської картки ОСОБА_14 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на здійснення протиправних дій у сфері автоматизованих систем, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи ціль на незаконне збагачення та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи мобільний телефон марки «ZTE» моделі «A7020» при перегляді додатків, які інстальовані на телефоні, виявив додаток до автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», яка згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом і відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, через всесвітню мережу Інтернет шляхом вводу до автоматизованої системи електронного комплексу персонального ідентифікаційного коду, авторизувався від імені ОСОБА_14 без його дозволу, що дало можливість ознайомлюватись з інформацією, яка охороняється законом і має обмежений доступ.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними протиправними діями вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 КК України.

Крім того, 08 березня 2024 року близько 10 години 15 хвилин, ОСОБА_6 , після вчинення ним за вищенаведених обставин, несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_14 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи мобільний телефон марки «ZTE» моделі «A7020», за допомогою автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», повторно таємно викрав грошові кошти в розмірі 7000 гривень, здійснивши транзакцію о 10 годині 18 хвилин, з банківського рахунку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 та перевів їх на банківську картку емітовану АТ «УКРСІББАНК» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_15 .

Заволодівши у такий спосіб зазначеними вище коштами, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми умисними протиправними діями власнику банківського рахунку ОСОБА_14 матеріальну шкоду в сумі 7000 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 10 березня 2024 року, у період часу з 19 години 20 хвилин по 20 годину 12 хвилин, ОСОБА_6 з дозволу власника ОСОБА_14 перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_6 , користуючись відсутністю останнього, шляхом вільного доступу взяв належний ОСОБА_14 мобільний телефон марки «ZTE» моделі «A7020».

В цей час, у ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, виник прямий умисел направлений на повторне несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж та в подальшому повторне викрадення грошових коштів з банківської картки ОСОБА_14 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на здійснення протиправних дій у сфері автоматизованих систем, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи ціль на незаконне збагачення та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи мобільний телефон марки «ZTE» моделі «A7020» при перегляді додатків, які інстальовані на телефоні, виявив додаток до автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», яка згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом і відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, через всесвітню мережу Інтернет шляхом вводу до автоматизованої системи електронного комплексу персонального ідентифікаційного коду, авторизувався від імені ОСОБА_14 без його дозволу, що дало можливість ознайомлюватись з інформацією, яка охороняється законом і має обмежений доступ.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними протиправними діями скоїв несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, вчинене повторно тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.361 КК України.

Крім того, 10 березня 2024 року, у період часу з 19 години 20 хвилин по 20 годину 12 хвилин, ОСОБА_6 , після вчинення ним, за вищенаведених обставин, повторного несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_14 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи мобільний телефон марки «ZTE» моделі «A7020», за допомогою автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», таємно викрав грошові кошти, здійснивши дві транзакції, першу о 19 годині 21 хвилину з банківського рахунку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , перерахувавши на банківську картку емітовану АТ «УКРСІББАНК» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_15 на суму 1900 гривень, та другу о 20 годині 12 хвилин з банківського рахунку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_3 , перерахувавши на банківську картку емітовану АТ «УКРСІББАНК» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_15 на суму 200 гривень.

Заволодівши у такий спосіб зазначеними вище коштами, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядилася на власний розсуд, спричинивши своїми умисними протиправними діями власнику банківського рахунку ОСОБА_14 матеріальну шкоду в сумі 2100 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 11 березня 2024 року в денний час, ОСОБА_6 з дозволу власника ОСОБА_14 перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_6 .

В подальшому, перебуваючи у приміщенні житлової кімнати ОСОБА_6 помітив ноутбук марки «Toshiba» чорного кольору, який привернув його увагу, як предмет незаконного збагачення, котрий на праві приватної власності належить ОСОБА_14 .

В цей час, у ОСОБА_6 , з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення виник злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення вказаного майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочині дії нікому не були помітні, таємно повторно викрав ноутбук марки «Toshiba» чорного кольору вартістю 2133 гривні 33 копійки.

У подальшому ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 2133 гривні 33 копійки.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 12 березня 2024 року в денний час, ОСОБА_6 з дозволу власника ОСОБА_14 перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_6 .

В подальшому, перебуваючи у приміщенні житлової кімнати, ОСОБА_6 помітив павербанк марки «Syrox» моделі «PB115» білого кольору об`ємом 30000 mAh та мобільний телефон марки «ZTE» моделі «A7020» об`ємом пам`яті 2/64, які привернули його увагу, як предмет незаконного збагачення, котрі на праві приватної власності належить ОСОБА_14 .

В цей час, у ОСОБА_6 , з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення виник злочинний умисел направлений на таємне повторне викрадення вказаного майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочині дії нікому не були помітні, таємно повторно викрав:

-павербанк марки «Syrox» моделі «PB115» білого кольору об`ємом 30000 mAh, вартістю 1538 гривень 13 копійок;

-мобільний телефон марки «ZTE» моделі «A7020» об`ємом пам`яті 2/64 вартістю 2005 гривень 00 копійок.

У подальшому ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 3543 гривні 13 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

21 травня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4. ст. 185, ч. 1, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які підтвердили його участь у вчиненні злочину та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Враховуючи, що підозрюваний не працюючий, постійного джерела заробітку не має, чітко усвідомлює, що він вчинив ряд тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, з метою уникнення від відповідальності за злочини, за вчинення яких передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, наведене дає підстави вважати, що він буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто має місце ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2020 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому було продовжено Указом Президента України. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України частина територій нашої держави є тимчасово окупована та відповідно непідконтрольна правоохоронним органам України, підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість скоєного злочину, відсутність стійких соціальних зав`язків, має реальну можливість виїхати на непідконтрольну територію, навіть за відсутності в нього належних документів.

Крім того, ОСОБА_6 був раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, відповідних для себе висновків не зробив та знову скоїв кримінальні правопорушення проти власності та з великою ймовірністю продовжить у майбутньому свою злочинну діяльність.

В тому числі, знаходячись на волі підозрюваний, враховуючи вищезазначений факт, що він вчинив тяжкі злочини та є обізнаним щодо показів потерпілих та свідків, які викривають його у вчиненні злочину, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде фізично чи психологічно впливати на свідків, які викривають його у вчиненому злочині.

Зазначені відомості свідчать про суспільну небезпечність ОСОБА_6 та його небажання ставати на шлях виправлення.

При цьому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання, просять його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, вважає , що реальність ризиків не доведена , підозрюваний визнає свою вину та не має наміру перешкоджати проведенню досудового розслідування. Просить відмовити у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що достатнім запобіжним заходом може бути домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_6 з клопотанням слідчого не погодився, просить застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, яким може бути домашній арешт, намірів ухилятися від слідства та суду не має, так як визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Вивчивши клопотання та наявні у справі документи, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, його захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні було встановлено, що органом досудового рослідування проводиться досудове розслідування у кримінальнеому провадженні № 0001003 від 28 грудня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України.

21 травня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4. ст. 185, ч. 1, ч. 2 ст. 361, ч. 2 ст. 190 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Світловодськ Кіровоградської області, українець, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_7 , раніше судимий: 04.03.2003 Світловодським міським судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік; 17.10.2005 Світловодським міським судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік; 20.02.2006 Світловодським міським судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяця; 06.09.2006 Світловодським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 69, ч. 2 ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць; 13.02.2012 Світловодським міським судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; 17.08.2017 Подільським районним судом м. Київ за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. На підставі ст. 75 ч. 2 КК України зараховано у строк попереднього затримання; 01.09.2017 Подільським районним судом м. Київ за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці; 06.03.2018Маловисківськимрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 19.01.2021 Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 31.08.2021 Бердянською окружною прокуратурою скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000717 до Бердянського районного суду Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України. На даний час судовий розгляд триває; 26.03.2024 до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області направлено обвинувальний акт № 0000039 від 16.01.2024 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, на даний час судовий розгляд триває.

Кримінальні правопорушення, які ставляться у провину підозрюваному, є тяжкими злочинами, за які кримінальним законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк до восьми років.

Ч. 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження, а на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування. Обґрунтована підозра означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.12.2023; протоколом огляду місця події від 28.12.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 28.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 28.12.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 28.12.2023; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.02.2024; протоколом огляду місця події від 27.02.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 від 27.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 25.04.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_18 від 25.04.2024; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.03.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 від 02.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 25.04.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_18 від 25.04.2024; рапортом про реєстрацію кримінального правопорушення від 20.04.2024; рапортом про реєстрацію кримінального правопорушення від 20.04.2024; рапортом про реєстрацію кримінального правопорушення від 20.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 25.04.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_18 від 25.04.2024; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.03.2024; протоколом огляду місця події від 14.03.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_19 від 14.03.2024 протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 25.04.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_18 від 25.04.2024; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.03.2024; протоколом огляду місця події від 19.03.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 19.03.2024; протоколом огляду місця події за участі ОСОБА_6 від 19.03.2024; протоколом огляду місця події за участі свідка ОСОБА_20 від 19.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 19.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 19.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 27.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 27.03.2024; рапортом про реєстрацію кримінального правопорушення від 22.04.2024; рапортом про реєстрацію кримінального правопорушення від 21.05.2024; рапортом про реєстрацію кримінального правопорушення від 21.05.2024; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.04.2024; протоколом огляду місця події від 11.04.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 11.04.2024; протоколом огляду місця події за участі ОСОБА_6 від 11.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.04.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 від 11.04.2024; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.04.2024; протоколом огляду місця події від 16.04.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 17.04.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_8 від 27.04.2024; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.03.2024; протоколом огляду місця події від 14.03.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 14.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 25.04.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_18 від 25.04.2024; висновком товарознавчої експертизи №1824 від 20.05.2024.

Підозрюваний на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває, значиться на обліку у лікаря нарколога, інвалідності не має.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановлює, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором повністю обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та доведено, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та / або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Дані висновки слідчим суддею зроблено з наступних підстав.

ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів відбував покарання в місцях позбавлення волі, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, не має постійного джерела заробітку, вчиняв злочини за місцем свого проживання, обізнаний про осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, будучи обізнаним про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, має реальну можливість уникнути досудового розслідування та суду.

Наведене безперечно свідчить про наявність та реальність ризиків, визначених п.1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані ризики виправдовують тримання підозрюваного під вартою та вказують про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Враховуючи положення, передбачені ст.ст. 176-178, ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про те, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість вчиненого, матеріальне та сімейне становище підозрюваного, а також те, що останній підозрюється у вчиненні злочині умисних корисливих злочинів проти власності , які вчинені у період дії воєнного стану, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою ст. 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 182, 183, 193-194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 , ч.ч. 1, 2 ст. 361 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Взяти ОСОБА_6 під варту негайно.

Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою до 21 липня 2024року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 242240 грн. 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, а саме з міста Світловодськ Кіровоградської області , без дозволуслідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

- докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на Відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду на протязі 5 днів з часу її оголошення.

Слідчий суддя

Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1