КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження Суддя - ОСОБА_5
№ 3-зв/824/52/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 759/1068/24

12 червня 2024 року суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_5, розглянувши заяву про самовідвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_3 у провадженні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 остаточне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з постановою суду, 19 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

25 квітня 2024 року матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 надійшли до Київського апеляційного суду (ас. 183).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 квітня 2024 року для розгляду апеляційної скарги визначено суддю-доповідача - ОСОБА_3 .

Під час апеляційного розгляду суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід, який мотивував тим, що існують обставини, які можуть викликати сумнів у його неупередженості щодо розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення, оскільки загальновідомо, що відносно нього Національним антикорупційним бюро України здійснюється кримінальне провадження, відтак хоча наявність кримінального провадження відносно судді Київського апеляційного суду - ОСОБА_3 , само собою, не викликає в останнього суб`єктивного ставлення до розгляду вказаного судового провадження, однак, як зазначено у заяві, об`єктивно свідчить про наявність обставин, які, як вважає суддя ОСОБА_3, що у стороннього спостерігача можуть викликати сумніви у його неупередженості у даному провадженні .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня2024 року вирішення заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 передано судді-доповідачу ОСОБА_4 .

Перевіривши матеріали справи, а також доводи заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду такої заяви про відвід.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень п.п. 1, 2 ч. 7 ст. 56 цього Закону, що відповідають Бангалорським принципам поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23, суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою украплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (рішення від 9 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», рішення від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені Резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Заявлений суддею-доповідачем ОСОБА_3 самовідвід мотивований тим, що існують обставини, які можуть викликати сумнів у його неупередженості щодо розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення, оскільки загальновідомо, що відносно судді ОСОБА_3 . Національним антикорупційним бюро України здійснюється кримінальне провадження, відтак, хоча наявність кримінального провадження стосовно судді Київського апеляційного суду ОСОБА_3 сама собою не викликає в останнього суб'єктивного ставлення до розгляду вказаного судового провадження, однак, об'єктивно свідчить про наявність обставин, які у стороннього спостерігача можуть викликати сумніви у неупередженості судді ОСОБА_3 у даному провадженні.

Враховуючи викладене, для виключення навіть найменших сумнівів у тому, що справа була розглянута суддею, який міг бути необ'єктивним (упередженим), заява про самовідвід судді ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву про самовідвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_3 задовольнити.

Матеріали справи № 759/1068/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_5