Єдиний унікальний № 946/1146/22
Провадження № 1-кп/946/165/24
УХВАЛА

про оголошення розшуку обвинуваченого

та про зупинення судового провадження

23 лютого 2024 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 ,

законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000353, за обвинуваченням -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізмаїл Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 21 жовтня 2021 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2024 року прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про оголошення у міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_4 та про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого нього за його відсутності в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України, посилаючись на те, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 травня 2023 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , надано дозвіл на його затримання з метою приводу для вирішення питання про застосування відносного нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. 23 березня 2022 року обвинувачений ОСОБА_4 в пункті пропуску «Орлівка» виїхав за межи України та не перетинав у зворотному напрямку кордон України на в`їзд до України, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику того, що обвинувачений ОСОБА_4 переховується від суду. Тому прокурор просить оголосити у міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_4 та обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, оскільки останній ухилився від явки до суду, що свідчить про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів. Прокурор у клопотанні також посилається на те, що є підстави для розгляду клопотання за відсутності обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора, пояснила, що ОСОБА_4 вчинив не тяжкий злочин, виїхав за межи України скориставшись своїм правом на це.

Законний представник обвинуваченого у судовому засіданні просила врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин у неповнолітньому віці.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, ухвалою суду оголошений у державний розшук. Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою розглядається судом за відсутності обвинуваченого в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України.

Судове засідання проводиться без участі потерпілого, оскільки ст. 193 КПК України його участь у судовому засіданні щодо розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу не передбачена.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 13 квітня 2021 року о 18 годині таємного викрадання чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, а саме за ч. 3 ст. 185 КК України.

10 лютого 2022 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 направлено для розгляду до Ізмаїльського міськрайонного суду.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду 03 травня 2023 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , надано дозвіл на його затримання з метою приводу для вирішення питання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а судове провадження зупинене до його розшуку.

Згідно інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації ДПСУ від 27 жовтня 2023 року 23 березня 2022 року обвинувачений ОСОБА_4 в пункті пропуску «Орлівка» виїхав за межи України та не перетинав у зворотному напрямку кордон України на в`їзд до України.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши наявні документи, дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора з таких підстав.

Основним завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування й судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного була застосована належна правова процедура.

Такою процедурою стосовно обвинуваченого, який перебуває за кордоном, є його притягнення до кримінальної відповідальності заочно або шляхом екстрадиції в Україну. Для ефективності судового розгляду у будь-якому разі необхідно ініціювати процедуру оголошення такої особи в міжнародний розшук.

Міжнародний розшук обвинувачених і внесення їх у базу даних Інтерполу являє собою комплекс відповідних заходів, один з яких є прийняття постанови( ухвали) про оголошення особи в міжнародний розшук і направлення цієї ухвали до Національного центрального бюро Інтерполу в Україні з відповідним клопотанням для передачі в подальшому до Комісії з контролю за файлами Інтерполу задля встановлення місцезнаходження особи.

Так, відповідно до інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації ДПСУ від 27 жовтня 2023 року, 23 березня 2022 року обвинувачений ОСОБА_4 в пункті пропуску «Орлівка» виїхав за межи України та не перетинав у зворотному напрямку кордон України на в`їзд до України.

Органом, що здійснює повноваження щодо оголошення особи в міжнародний розшук, є Генеральний секретаріат Інтерполу. Компетентні правоохоронні органи запитуючої держави є лише ініціаторами, які діють через відповідне РА НЦБ Інтерполу.

Особа оголошується у міжнародний розшук у такому порядку: ухвалення слідчим або прокурором постанови про оголошення особи в міжнародний розшук; підготовка та направлення слідчим запиту в Укрбюро Інтерполу, а саме в Департамент міжнародного поліцейського співробітництва; здійснення Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва перевірки запиту на відповідність вимогам, передбаченим чинним законодавством України, міжнародними договорами та внутрішніми документами Інтерполу; направлення Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва в Генеральний Секретаріат запиту щодо публікації повідомлення в базі даних; здійснення Генеральним Секретаріатом перевірки запиту на відповідність вимогам, передбаченим «Правилами Інтерполу щодо обробки інформації»; внесення Генеральним Секретаріатом повідомлення, наведеного в запиті, до баз даних Інтерполу, й інформування про це всіх НБЦ Інтерполу; здійснення Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва контролю за оновленням інформації в повідомленні.

Моментом оголошення особи в міжнародний розшук є саме прийняття Генеральним секретаріатом Інтерполу рішення циркулярного повідомлення, що відображається в інформаційній базі Інтерполу. Початком міжнародного розшуку є направлення відповідного повідомлення до РА Укрбюро Інтерполу усіх країн-учасниць. При цьому особа вважається оголошеною в міжнародний розшук лише за наявності відповідних підтверджуючих документів (довідка, витяг із бази даних Інтерполу; надсилання запиту про розшук та прийняття його до виконання іншою державою, яка не є членом Інтерполу; надсилання запиту про розшук до іншої держави на підставі двосторонньої угоди тощо). Відсутність на момент розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо особи, яка перебуває в міжнародному розшуку, відповідних підтверджуючих документів (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо) є обґрунтованою підставою для його незадоволення слідчим суддею.

Обов`язковою умовою для направлення правоохоронним органом запиту до РА НЦБ Інтерполу щодо міжнародного розшуку особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, є ухвалення слідчим, прокурором постанови про оголошення цієї особи в міжнародний розшук. Прийняття слідчим, прокурором відповідного процесуального рішення в рамках кримінального провадження є лише першим етапом для оголошення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, в міжнародний розшук. На підставі цього рішення в подальшому необхідно підготувати та подати на розгляд компетентного органу РА Укрбюро Інтерполу, а далі Секретаріату, запит та інші передбачені порядком документи. При цьому, рішення про оголошення міжнародного розшуку особи здійснюється Генеральний секретаріат Інтерполу і лише за таких умов особа може вважатись такою, що оголошена у міжнародний розшук.

Міжнародний розшук це регламентований нормами національного та міжнародного законодавства комплекс оперативно-розшукових, інформаційно-довідкових, адміністративно-перевірочних заходів, слідчих (розшукових) дій й негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, що здійснюються на території держав-членів Інтерполу з метою встановлення місця знаходження оголошених у розшук осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді та суду й ухиляються від відбування кримінального покарання.

Таким чином, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого ОСОБА_4 у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Розділом ІV Інструкції від 17 серпня 2020 року визначений порядок запитування публікації оповіщень Генеральним секретаріатом Інтерполу. Згідно п. 1 вказаного розділу Інструкції від 17 серпня 2020 року, уповноважений підрозділ (структурний підрозділ центрального органу управління поліції, який забезпечує реалізацію повноважень Національної поліції України із здійснення представництва та виконання зобов`язань України в Інтерполі та повноважень Національної поліції України як Національного центрального бюро Інтерполу) запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну. Для запиту публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу формуляр для запиту публікації Червоного оповіщення (додаток 1), а також певну інформацію та документи, серед яких завірену копію ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії судового розгляду.

Відповідно до п. 7 розділу ІІІ Інструкції від 17 серпня 2020 року, уповноважений підрозділ у разі одержання запитів/звернень здійснює їх попередню оцінку щодо обґрунтованості, повноти, правильності оформлення, відповідності правилам Інтерполу.

А згідно п. 9 розділу ІІІ Інструкції від 17 серпня 2020 року, уповноважений підрозділ та уповноважений територіальний підрозділ (структурні підрозділи територіальних органів поліції, які забезпечують взаємодію територіальних (регіональних) підрозділів (органів), управлінь правоохоронних органів України з компетентними органами іноземних держав щодо боротьби із злочинністю в межах діяльності Інтерполу) повністю або частково відмовляють у виконанні запиту/звернення, у тому числі у випадку, якщо запит/звернення підготовлені з порушенням вимог цієї Інструкції.

Крім того, з п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України випливає, що до клопотання про видачу особи в Україну обов`язково додається засвідчена копія ухвали суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Системний аналіз зазначених нормативно-правових актів дає підстави суду погодитися з посиланнями прокурора на те, що оголошення у міжнародний розшук осіб є відмінним від запиту публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну.

Крім того, із зазначених нормативно-правових актів випливає, що для того, щоб правоохоронний орган мав можливість звернутися до уповноваженого підрозділу, а останній в послідуючому до Генерального секретаріату Інтерполу із запитом публікації Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну, обов`язково є необхідна наявність ухвали суду про тримання особи під вартою.

Більше того, вказана Інструкція від 17 серпня 2020 року взагалі не містить поняття міжнародний розшук, яке використовується в ч. 6 ст. 193 КПК України, та не врегульовує питання оголошення розшуку осіб, які ухилилися від органів досудового розслідування чи суду. Натомість ст. 281, 335 КПК України встановлюють підстави та порядок оголошення розшуку підозрюваного, обвинуваченого, за змістом яких розшук оголошується постановою слідчого або прокурора, у тому числі, якщо підозрюваний перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик, а також ухвалою суду, якщо обвинувачений ухилився від суду. При цьому, згідно ст. 335 КПК України, якщо розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошений ухвалою суду, то організація її виконання доручається слідчому та/або прокурору, які, у свою чергу, уповноважені здійснювати розшукові заходи, у тому числі відповідно до ст. 281 КПК України.

Таким чином, враховуючи, що є дані про те, що обвинувачений ОСОБА_4 виїхав за межі України, то він обґрунтовано оголошений постановою прокурора у міжнародний розшук, у зв`язку з чим є підстави для розгляду клопотання прокурора про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності відповідно до положень ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ч. 1, 2 ст. 194 КПК України, якими суд керується в силу ч. 3 ст. 315 КПК України, суд може постановити ухвалу про застосування запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор доведе наявність всіх обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри обвинуваченого, за змістом глави 18 розділу II КПК України, є однією з обов`язкових підстав для обрання запобіжного заходу, але з урахуванням специфіки вітчизняного кримінального процесуального законодавства на цій стадії кримінального провадження (стадія судового розгляду) суд позбавлений можливості робити висновки про наявність обґрунтованої підозри до оцінки досліджених доказів та до ухвалення вироку по суті. Також, висловлення судом думки щодо наявності обґрунтованої підозри без ухвалення вироку суперечитиме загальним засадам кримінального провадження. Тому у цьому питанні суд повністю покладається на висновки, викладені в обвинувальному акті.

Про ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, а також про те, що він переховується від суду, свідчить те, що він не з`явився за викликами в судові засідання, оголошений у державний розшук, а також те, що він виїхав за межі України, тобто в даному випадку доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 переховується від суду.

При вирішенні клопотання прокурора, суд також оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років; вік та стан здоров`я обвинуваченого (19 років на час постановлення ухвали, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); а також те, що хоча у обвинуваченого і є соціальні зв`язки, але з огляду на те, що він залишив територію України, вони не є міцними.

Зазначені обставини кримінального провадження свідчать про те, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на свободу.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленому під час розгляду клопотання ризику підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 на виклики суду в судові засідання не з`являвся, виїхав за межі України з метою ухилитися від суду, у зв`язку з чим був оголошений у розшук.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_4 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищезазначеному ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне застосувати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При цьому в силу ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання обвинуваченого ОСОБА_4 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження (місто Ізмаїл Одеської області) суд за його участю має розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне встановити строк закінчення дії ухвали про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження (місто Ізмаїл Одеської області).

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, ч. 3 ст. 315, 370 - 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Оголосити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізмаїл Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у міжнародний розшук.

Обрати ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії наявної ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження (місто Ізмаїл Одеської області).

Судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, зупинити до розшуку обвинуваченого.

Організацію виконання ухвали доручити прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. В інший частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1