Справа № 487/5050/24
Провадження № 1-кп/487/655/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024 Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0000184 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Посад-Покровське Білозерського району Херсонської області, громадянина України, маючого повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 309 КК України

за участю сторін кримінального правопорушення:

зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

ОСОБА_3 , діючи всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який визначає правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (із наступними змінами), якою психотропну речовину - PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (список № 2 таблиці № 1 постанови), вчинив кримінальний проступок, пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Згідно з Таблицею № 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, розмір психотропної речовини PVP від 0,15 грам до 1,5 грам тягне за собою кримінальну відповідальність і відноситься до невеликих розмірів.

Так, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, за невстановлених обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату, час та спосіб, діючи умисно, придбав для особистого вживання особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено на території України PVP.

В подальшому, реалізуючи свій кримінально-протиправний намір, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, зберігав вказану психотропну речовину при собі, без мети збуту, для власного вживання, до моменту її вилучення співробітниками поліції.

14.05.2024 приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 перебував біля будинку АДРЕСА_3 . У цей час до нього підійшли співробітники ДОП СДОП ГУНП в Миколаївській області, які відпрацьовували територію обслуговування (Заводського району міста Миколаєва).

В ході спілкування із співробітниками ДОП СДОП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_3 повідомив, що у нього мається при собі порошкоподібна наркотична речовина, після чого співробітниками ДОП СДОП ГУНП в Миколаївській області було викликано слідчо-оперативну групу Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

В подальшому, 14.05.2024 о 14 годині 05 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано дізнавачем Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області з огляду на наявність підстав, передбачених ст. 298-2 КПК України. В ході складання протоколу затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок, ОСОБА_3 , за участі захисника та понятих, добровільно видав прозорий зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, який в подальшому було вилучено та поміщено в сейф-пакет.

Згідно висновку експерта, надана на експертизу порошкоподібна речовина білого кольору є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, обіг якої заборонено. Маса PVP у складі речовини становить 0,3419 г.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив про те, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив і прокурор.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , який по суті пред`явленого обвинувачення зазначив, що придбав психотропні речовини без мети збуту, для власного вживання, які зберігав при собі. В травні 2024 до нього підійшли працівники поліції, яким він повідомив, що в нього при собі наявна порошкоподібна наркотична речовина, яку він добровільно видав. У вчиненому щиро розкаявся.

Протоколом затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 14.05.2024, відповідно до якого 14.05.2024 дізнавачем СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 був затриманий - ОСОБА_3 , який добровільно дістав з кишені куртки прозорий зіп пакет з білою кристалічною речовиною, яку було вилучено і поміщено до сейф пакету;

Постановою про звільнення від 14.05.2024, відповідно до якої ОСОБА_3 було звільнено в порядку ч.2 ст. 298-2 КПК України 14.05.2024 о 16.10 год.;

Висновком експерта від 24.05.2024 № СЕ-19/115-24/8634-НЗПРАП, відповідно до якого надана на експертизу порошкоподібна речовина білого кольору є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, обіг якої заборонено. Маса PVP у складі речовини становить 0,3419 г.

Провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, проаналізувавши усі докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, яким керувався суд.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно цієї постанови, відповідно до ст.50, ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нови хзлочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 р., зазначав, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Суд, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України, згідно з якою юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесено законом, відповідно до ст. 12 КК України, до категорії кримінальних проступків.

Обставина, яка пом`якшуює покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також враховує дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, відповідно довідки директора КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР, ОСОБА_3 на лікуванні у КНП "МОЦПЗ" МОР не перебував. Згідно характеристики наданої начальником СДОП ВП Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_3 , перебуває на профілактичному обліку у Миколаївському РУП ГУНП в Миколаївській області, до адміністративної відповідальності Миколаївським РУП в Миколаївській області не притягувався, схильний до вчинення правопорушень пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів. Крім того, ОСОБА_3 проходив військову службу в ЗСУ, та в березні 2023 був звільнений за рішенням військово-лікарської комісії, має 3 групу інвалідності.

Отже, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.309 КК України, а саме штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що визначене покарання за таких обставин, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, отже, несвавільним, і пропорційним, тобто, таким, аби не становити надмірного тягаря для особи.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

З урахуванням положень ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати у кримінальному провадженні, а саме витрати по залученню експерта слід покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати по залученню експертів у розмірі 1893,20 грн.

Речові докази: сейф пакет WAR 0013013 із зіп-пакетом із кристалічною речовиною знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1