233 № 225/1667/23
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

26 березня 2024 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000166 від 31 липня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Щербинівка, м. Дзержинська, Донецької області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, заміжньою, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2024 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з Дніпровського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000166 від 31 липня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, який затверджено 03 серпня 2023 року прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_5

21 лютого 2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями головуючим суддею визначено суддю ОСОБА_1 , членами колегії судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 23 лютого 2024 року по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що ризики, передбачені п. 1, 5 ст. 177 КПК України станом на теперішній час не перестали існувати.

Обвинувачена в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора.

Захисник залишив вирішення цього питання на розсуд суду.

Суд, вислухавши учасників судового провадження та вивчивши клопотання прокурора дійшов такого висновку.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, на території Донецької області функціонує інформаторська мережа, яка організована та створена так званим «заступником начальника Горлівського МГБ ДНР» громадянкою України ОСОБА_8 , яка перебуває на тимчасово окупованій території України та приймає активну участь у бойових діях на боці країни-агресора (рф) та здійснює збір інформації розвідувального характеру з метою подальшого проведення розвідувально-підривної діяльності проти України.

Зокрема, до вказаної мережі інформаторів ОСОБА_8 залучила ОСОБА_9 , інших невстановлених на даний час осіб та осіб, стосовно яких скеровано обвинувальні акти до суду.

ОСОБА_9 , будучи уродженцем м. Торецьк (колишня назва м. Дзержинськ) Донецької області, перебуваючи на тимчасово окупованій території України, приймаючи активну участь у бойових діях на боці країни-агресора (рф), підтримуючи родинні та дружні зв`язки з мешканцями вказаного населеного пункту, безпосередньо залучив до збору та передачі інформації ряд осіб, серед яких ОСОБА_10 та ОСОБА_6 .

Так, громадянка України ОСОБА_6 , проживаючи в м. Торецьк Донецької області, у невстановлений час, діючи умисно, в інтересах іноземної держави, країни-агресора - РФ та її представників, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, не виконавши своїх обов`язків громадянки України, визначених ст. 17 та ст. 65 Конституції України щодо захисту суверенітету і територіальної цілісності України, надала згоду на співпрацю з особами з незаконних збройних формувань, діяльність яких контролюється представниками РФ.

На виконання свого злочинного умислу та відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_11 та невстановленими на даний час особами із числа незаконних збройних формувань, діяльність яких контролюється представниками РФ, ОСОБА_12 , постійно проживаючи на території м. Торецьк Донецької області, яке на даний час перебуває на лінії бойового зіткнення Збройних Сил України із збройними підрозділами країни-агресора, збирала та в подальшому передавала ОСОБА_11 актуальну на час її надання інформацію щодо переміщення та точного розташування підрозділів та техніки Збройних Сил України, розміщених на даному напрямку фронту, з можливістю ідентифікувати їх на місцевості.

Зокрема, 23 червня 2022 року ОСОБА_12 з використанням власного мобільного терміналу, на якому встановлено додаток для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram» за номером мобільного телефону НОМЕР_1 (telegram id ) під іменем « ОСОБА_13 », надіслала користувачу облікового запису «Инкогнито Инкогнито» з номером мобільного телефону НОМЕР_2 (telegram id 796192749), яким користується ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлення, у якому надала відомості щодо розташування (наявності), переміщення особового складу і техніки Збройних Сил України, що дислокувались у АДРЕСА_1 в районі 5, 20 та 21 шкіл.

В подальшому ОСОБА_11 , за допомогою вказаного мобільного додатку передав зазначену інформацію невстановленій особі з числа незаконних збройних формувань, діяльність яких контролюється представниками РФ для коригування та нанесення вогневого ураження по позиціях підрозділів Збройних Сил України.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, в період часу з 23 червня 2022 року по 27 липня 2022 року, ОСОБА_12 з використанням власного мобільного терміналу, на якому встановлено додаток для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram» за номером мобільного телефону НОМЕР_1 (telegram id ) під іменем « ОСОБА_13 », надсилала користувачу облікового запису «Инкогнито Инкогнито» за номером мобільного телефону НОМЕР_2 (telegram id НОМЕР_3 ), яким користується ОСОБА_10 , інформаційні повідомлення різного змісту, зокрема, щодо наслідків ракетного обстрілу у АДРЕСА_2 , розташування (наявності та відсутності) особового складу і техніки Збройних Сил України, місць вогневого ураження по позиціях підрозділів Збройних Сил України, що свідчить про наявність співпраці з представниками іноземної держави.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, тощо.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченої ОСОБА_6 у інкримінованому кримінальному правопорушенні, не даючи оцінки жодному доказу зібраному у справі, вважає за доцільне обрати останній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик переховування від суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років, або довічного ув`язнення з конфіскацією майна може бути визнане обвинуваченою ОСОБА_6 більш небезпечним, ніж втеча. У зв`язку з чим запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинувачену та забезпечити повний та всебічний розгляд кримінального провадження у суді.

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_6 до моменту затримання проживала у місті Торецьк Донецької області, де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування. Крім того, враховуючи лояльне налаштування ОСОБА_6 , до т.зв. «днр» та окупаційних військ РФ перебування ОСОБА_6 на волі може створити передумови для вчинення нею нового аналогічного кримінального правопорушення.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 574/2022 від 12 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 757/2022 від 07 листопада 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 58/2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 254/2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України 26 липня 2023 року № 451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 49/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

За приписами ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114--2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Крім того, відповідно до абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України

Під час дії на території України воєнного стану, ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 111 КК України, а тому суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченої ОСОБА_6 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що їй інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої ОСОБА_6 , судом на теперішній час не встановлено.

З огляду на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, суд, відповідно до абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Що стосується клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід зазначити наступне.

За приписами ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого засідання, суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених у розділі ІІ цього кодексу.

Та обставина, що в клопотанні прокурора зазначено «продовжити» запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою, а не «обрати» не може слугувати підставою для відмови у клопотанні прокурора, оскільки терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні за своїм правовим значенням. Крім того, обрання є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження - вторинна стадія, яка наступає, за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 176, 177, 182, 183, 315, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Задовольнити частково клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6

Обрати обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» строком на 60 діб до 24 травня 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Копію ухвали вручити обвинуваченій і направити начальнику ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для організації виконання.

На ухвалу суду обвинуваченим, захисником, прокурором може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Судді: