Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1638/24
Провадження №: 1-кс/332/72/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні внесене в кримінальному провадженні № 0000211 старшим слідчим ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малинівка Гуляйпільського району Запорізької області, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, старшого солдата військової частини НОМЕР_1 (на теперішній час перебуває поза штатом), одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , затриманого 18.03.2024р. в порядку ст. 208 КПК України, раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, в якому ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор та слідчий наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні з приводу інкримінованого йому злочину пояснив, що дійсно завдав тілесних ушкоджень потерпілому, але це було в ході самозахисту, просив в задоволенні клопотання відмовити та вважав за можливе застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, у вигляді цілодобового домашнього арешту. Аналогічну позицію висловив захисник.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступних висновків та міркувань.

Як вбачається з клопотання слідчого та наданих матеріалів, по версії досудового розслідування, що 17 березня 2024 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось за можливе, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості неподалік буд. АДРЕСА_2 , діючи умисно, в ході словесного конфлікту з громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відбувся на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , наніс останньому предметом схожим на ніж один удар в область передньої черевної стінки та два удари в область грудної клітки зліва, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення передньої черевної стінки, що проникає у черевну порожнину, поранення великого чіпця та брижі тонкої кишки, непроникаючі колото-різані поранення (2) грудної клітки зліва, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

18.03.2024, ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18.03.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Причетність ОСОБА_6 до вказаного кримінального правопорушення (злочину), підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

1. Допитом потерпілого ОСОБА_7 .

2. Довідкою з КНП «ШМД та МЛЕ» ЗМР, відповідно до якої потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді ножового поранення, колото-різаного поранення передньої черевної стінки, що проникає в черевну порожнину, поранення великого чіпця та брижі тонкої кишки, непроникаючі колото-різані поранення (2) грудної клітки зліва.

3. Допитом свідка ОСОБА_8 .

4. Допитом свідка ОСОБА_9 .

5. Допитом свідка ОСОБА_10 .

Таким чином зібрані матеріали кримінального провадження підтверджують, що ОСОБА_6 причетний до скоєння тяжкого кримінального правопорушення умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за яке Кримінальним кодексом України передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні;

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження та встановленими фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, а також матеріалами, що характеризують особу підозрюваного, у тому числі допитами свідків.

Так, ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду обумовлюється тим, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який згідно ст. 12 КК України, віднесений до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність покарання, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. Також, ОСОБА_6 наразі не має стійких соціальних зв`язків та офіційно не працевлаштований, що в свою чергу обґрунтовує наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та можливість виїзду підозрюваного як за межі Запорізької області, так і за межі державного кордону України.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що в ході досудового розслідування не виявлено знаряддя вчинення злочину, яким спричинено ножові поранення потерпілому ОСОБА_7 , наразі слідство не має інформації стосовно його теперішнього місцезнаходження. Тому, підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи поза межами місця позбавлення волі може знищити, сховати або спотворити об`єкт, що є знаряддям вчинення злочину, на якому могли зберегтись біологічні матеріали, пото-жирові виділення, відбитки пальців, як підозрюваного та і потерпілої особи. Також, у разі знищення, схову або спотворення знаряддя злочину, це унеможливить проведення подальших судових експертиз, що в свою чергу можуть мати значення для встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що свідки та потерпілий у кримінальному провадженні проживають у безпосередній близькості від постійного місця мешкання підозрюваного, а саме на території одного населеного пункту та в одному будинку, тому перебування підозрюваного поза межами місця позбавлення волі, може негативно впливати на психологічний та моральний стан свідків та потерпілого, що провокуватиме у них бажання відмовитися від наданих свідчень, які є беззаперечними доказами вини підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, очікуючи на можливу помсту з його боку, або відчуваючи до підозрюваного співчуття. Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, виду і розміру завданої шкоди тощо. Також, слід зазначити, що вказаний ризик обґрунтовується тим, що свідок ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 мешкають у сусідніх квартирах з підозрюваним ОСОБА_6 та щодня мають контакт з останнім, що в свою чергу при не обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може мати негативні наслідки для досудового розслідування у вигляді зміни показів або відмови від наданих показів раніше.

Крім того, необхідно зазначити, що судове рішення, яке буде постановлено за результатами розгляду даного кримінального провадження може ґрунтуватися, крім іншого, на показах потерпілого та свідків, які безпосередньо отримані судом під час судового розгляду, у зв`язку з чим зміна свідками та потерпілою своїх показів в суді, наданих на досудовому розслідування вплине на швидке, повне та неупереджене проведення як досудового розслідування, так і подальшого судового розгляду та на встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, мотиву і мети вчинення особливо тяжкого злочину, виду і розміру завданої шкоди, тощо.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відтак, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

При обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, житла, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, розуміння невідворотності покарання, він може залишити своє місце проживання і таким чином буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності, а також перебуваючи поза межами місця позбавлення волі, в одному будинку з свідками та в одному населеному пункті потерпілим, буде впливати на них умовляннями чи погрозами, схиляючи таким чином їх до зміни показів.

До теперішнього часу не надійшли заяви від осіб, які б виявили бажання бути поручителями підозрюваного, що виключає можливість застосування відносно нього запобіжного заходу особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Окрім цього, згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд, при винесенні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Вказані обставини у сукупності свідчать про підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення та особи, яка його скоїла, неможливість запобігання зазначених ризиків і застосування більш м`яких запобіжних заходів окрім як запобіжний захід - тримання під вартою, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 під впливом тяжкості покарання, що йому загрожує у разі доведеності його вини у вчиненому, може на даному етапі проведення досудового розслідування незаконно вплинути на свідків та потерпілого, переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 186, 193-194, 196, 197 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , з утриманням його в Державній установі «Запорізькій слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_6 під вартою - по 16 травня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 20.03.24р.

Слідчий суддя ОСОБА_1