Провадження №1-кп/303/203/24
Справа №303/2627/24
Номер рядка статистичного звіту 93
вирок

Іменем України

03 квітня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачеві кримінальне провадження №0000195 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Чинадієво, Мукачівського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, громадянина України,

- обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення за частиною 4 статті 185 КК України,-

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність і настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, переслідуючи користь, з метою незаконного збагачення, користуючись тим, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу з барсетки, яка знаходилася в кухні на шафі таємно викрав належні ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Vivo», вартість якого становить 1800 гривень та грошові кошти в сумі 300 гривень.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 , завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2100 гривень в умовах воєнного стану, оскільки Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого наразі продовжено.

Такі дії, ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України, як крадіжка - тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення кримінального правопорушення, відповідають дійсності. Зокрема, ствердив, що 03 лютого 2024 року перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу з барсетки, яка знаходилася в кухні на шафі викрав мобільний телефон марки «Vivo» та грошові кошти в сумі 300 гривень. Щиро розкаюється у вчиненому, не може пояснити причини вчинення ним таких протиправних дій. шкоду відшкодував потерпілому у повному обсязі.

Будучи повідомленим про дату, час та місце судового розгляду потерпілий до суду не прибув, попередньо звертався з клопотанням про проведення судового засідання у їх відсутності.

Суд враховує позицію потерпілого, який не звертався до суду з цивільним позовом. Міру покарання, яку необхідно обрати обвинуваченому, за вчинене кримінальне правопорушення, залишив на розсуд суду.

Дослідженням документів, які надані суду сторонами кримінального провадження, а також оцінкою даних доказів на предмет належності та допустимості, судом встановлено наступне.

Згідно з висновком експерта від 06 лютого 2024 року щодо вартості об`єкта оцінки, визначено вартість викраденого майна - мобільного телефону марки «Vivo» становить 1800 гривень

Зазначений вище мобільний телефон марки «Vivo» визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, відповідно до постанови від 05 лютого 2024 року.

Відповідно до наданої суду розписки від 05 лютого 2024 року викрадений обвинуваченим мобільний телефон повернуто та передано на зберігання потерпілому.

Заслухавши показання обвинуваченого, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена досудовим розслідуванням та знайшла повне підтвердження в ході судового розгляду з огляду на таке.

За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

Суд не наділений процесуальними повноваженнями виходити за межі пред`явленого обвинувачення, збільшувати його об`єм, перекваліфіковувати дії обвинуваченого на більш тяжкі кримінальні правопорушення та пред`являти обвинувачення або притягати до кримінальної відповідальності інших осіб, яким не пред`являлося обвинувачення.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод, визначено що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.

Слід зазначити, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

Сторони кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини справи, при яких обвинувачений перебуваючи у свого знайомого ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2 03 лютого 2024 року таємно викрав мобільний телефон марки «Vivo», вартість якого становить 1800 гривень та грошові кошти в сумі 300 гривень.

Також, слід зазначити що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, 03 березня 2022 року Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» за № 2117-IX внесено зміни до статті 185 КК України.

Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, оскільки він вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого підтверджується, що останній раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога, психіатра і фтизіатра не перебуває.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пропонував суду призначити йому покарання за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням статей 75,76 КК України.

Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, не заперечуючи проти запропонованої прокурором міри покарання, просив суд його суворо не карати.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд керується статтями 65-67 КК України.

Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності до п. 4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те що вчинене ним кримінальне правопорушення в силу статті 12 КК України є тяжким злочином.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, раніше не судимий, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував заподіяну шкоду шляхом повернення викраденого, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання в межах санкції статті.

Слід зазначити, що встановлені судом обставини можуть бути підставами для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, так як не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою та критичним ставленням до вчиненого, усвідомлення своєї провини та свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення кримінального правопорушення, за який обвинуваченому слід обрати покарання пов`язане з позбавленням волі, але враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування в порядку статей 75,76КК України.

Вирішення цивільного позову та мотиви інших рішень.

Цивільний позов потерпілим не заявлений.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосований.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

ОСОБА_3 призначити покарання за частиною 4 статті 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на орган пробації за місцем його проживання.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Vivo», який передано під розписку на відповідальне зберігання потерпілому повернути ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_7