Справа № 352/502/24
Провадження № 1-кп/352/147/24
У Х В А Л А

30 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Воловець Воловецького району Закарпатської області, громадянина України, не зареєстрованого, не працюючого, без постійного місця проживання, раніше судимого:

-16 листопада 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;

-28 листопада 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.4 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Тисменицького районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні 30 травня 2024 року прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, без визначення застави, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник та обвинувачений заперечували проти клопотання прокурора, вважали за можливе обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Єропейський суд з прав людини вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно з ч. 3 чт. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Судом встановлено, що 10.12.2023 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

10.12.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

12.12.2023 ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 07.02.2024 включно.

05.02.2024 ухвалою суду ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 04.04.2024 включно.

02.04.2024 ухвалою суду ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 31.05.2024 включно.

Відповідно до обвинувального акту, затвердженого 31 січня 2024 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 4 ст. 187 КК України, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Також прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися, та які дають певні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Знаходячись на волі, ОСОБА_4 зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він неодноразово судимий за корисливі злочини.

Жодної обставини на підтвердження зменшення вказаних ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При цьому, суд враховує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема ухилятися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, є реальним та дійсним. А обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 при розгляді кримінального провадження. Тому жодних підстав для зміни чи скасування раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або ж обрання більш м`якого запобіжного заходу, судом не встановлено.

При цьому, не є визначальним критерієм для цього сама по собі тривалість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду вказаного кримінального провадження.

Суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, стосовно того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Окрім того, суд враховує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого необхідно враховувати наявність конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні.

Таким чином, тримання під вартою обвинуваченого в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст.177,183, 194, 372, 376, 392 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб, тобто до 28 липня 2024 року включно.

Тримання під вартою ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6