У Х В А Л А

Справа №338/539/24

16 квітня 2024 року селище Богородчани

Слідчий суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області

ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з начальником Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_4 у межах кримінального провадження №0000055, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в :

15 квітня 2024 року слідчий СВ відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням про накладення арешту на майно, зокрема на автомобіль марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000055.

Клопотання про арешт майна подано з додержанням вимог ст. 171 КПК України.

На обґрунтування клопотання слідчий вказав, що слідчим відділенням ВП №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000055 від 15 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 13 квітня 2024 року, близько 12 год 16 хв в селищі Солотвин на вул. Січових Стрільців водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька с. Маркова, керуючи транспортним засобом марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись в смт. Солотвин в напрямку с. Маркова допустила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась дорогою у напрямку руху автомобіля.

Кримінальне правопорушення 15 квітня 2024 року було зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 20000055. Попередня правова кваліфікація правопорушення ч. 1 ст. 286 КК України.

13 квітня 2024 року під час проведення огляду місця події в селищі Солотвин на вул. Січових Стрільців було вилучено транспортний засіб марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 .

Транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000055.

Слідчий зазначив, що у кримінальному провадженні необхідно провести ряд судових експертиз, зокрема траспортно-трасологічну та інженерно-технічну, для цього необхідно зберегти автомобіль у стані, в якому він був на момент аварії.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 власником транспортного засобу марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , однак користувачем автомобіля була ОСОБА_5 , і з її володіння він вилучений.

Слідчий зазначає, що з метою повного та об`єктивного встановлення всіх фактичних обставин справи, збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також для забезпечення проведення необхідних експертиз у ході розслідування виникла необхідність в накладені арешту на транспортний засіб.

Посилаючись на вимоги ст.170 КПК України, слідчий просить накласти арешт на вказане майно, яке відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, а саме: є знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення, матеріальними об`єктами, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечень з приводу заявленого клопотання не висловила. Вказала, що автомобіль є спільною сумісною власністю пожужжя, хоч і зареєстрований на чоловіка, але перебував у її користуванні. На час проведення експертиз та до завершення розслідування погодилась з необхідністю залишити автомобіль у розпорядженні слідчого.

Перевіривши матеріали провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази за цими матеріалами, приходжу до висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арешт застосовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зважаючи на вищезазначені норми та наведені у клопотанні обставини, вважаю клопотання обгрунтованим, а запропонований слідчим захід забепечення кримінального провадження доцільним, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль зберіг на собі сліди можливого вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та матимуть суттєве значення для встановлення важливих обставин у ньому.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 100, 167, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем с. Кривець Івано-Франківського району Івано-Франківської області, який вилучений 13 квітня 2024 року з володіння ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1