УХВАЛА

19 червня 2024 року

м. Київ

справа № 336/1748/20

провадження № 51-3105ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення відносно нього,

встановив:

До Верховного Суду надійшла указана вище касаційна скарга, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що в касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується, а відповідно до ч. 5 вказаної статті до касаційної скарги додаються копії цих судових рішень.

Так, засуджений на виконання п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК зазначив, що оскаржує вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2023 року, а також ухвалу Запорізького апеляційного суду, однак не зазначив необхідні для ідентифікації рішення суду апеляційної інстанції відомості, а саме дату її ухвалення, та не долучив копію як вироку, так і ухвали.

Указане становить не лише формальне порушення положень ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Верховний Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК, а саме: чи належать судові рішення до тих, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку; чи має право засуджений ОСОБА_4 подати касаційну скаргу на ці судові рішення та чи дотримано строку касаційного оскарження.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування вимог особи, яка її подала, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень під час розгляду справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами в ході ухвалення судових рішень, навести конкретні аргументи, обґрунтувавши їх.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 зазначає про допущення судами істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, яке вбачає, зокрема в тому, що суди не врахували практику Європейського суду з прав людини у конкретних справах та висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, однак не зазначає як конкретно обставини цього провадження співвідносяться із указаними рішеннями та впливають на законність та обґрунтованість постановлених судових рішень щодо нього.

Крім того, скаржник не дотримався п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, оскільки у своїх вимогах до суду касаційної інстанції не зазначив, які саме рішення (дати їх ухвалення, яким судом постановлено) необхідно скасувати.

У зв`язку з тим, що касаційна скарга засудженого не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги та подачі необхідних копій документів.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3