Дата документу 03.06.2024
Справа № 334/8045/23
Провадження № 1-кп/334/341/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заздрість Теребовлянського району Тернопільської області, маючого повну середню освіту, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 14.10.1994 року міським районним судом Львівської області за ч. 3 ст.81, cт. 44 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки;

- 10.04.1995 року звільнений з Ковельської виправної колонії Волинської області на підставі Указу Президента України про амністію від 10.04.1995 року;

- 04.06.1996 року Тернопільським міським судом за ч. 2 cт. 140, cт. 86-1, ч. 3 cт. 140, ч. 2 cт. 141, cт. 44, cт. 42 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна;

- 11.10.2001 року звільнений з Львівської виправної колонії у зв`язку з відбуттям покарання до місця мешкання;

- 18.10.2002 року Тернопільським міським судом за ч. 2 cт. 307 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна;

- 03.04.2006 року умовно-достроково звільнений з Долинської виправної колонії Івано-Франківської області на підставі cт. 81 КК України до місця мешкання;

- 08.08.2003 року Чортківським районним судом Тернопільської області за cт.70, ч. 3 cт. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна;

- 29.10.2003 року Чортківським районним судом Тернопільської області за ч. 3 cт. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;

Згідно ч.4 cт. 70 КК України до вироку Чортківського районного суду Тернопільскої області від 08.08.2003 року приєднано 6 місяців. Загальний строк відбуття покарання 6 років з конфіскацією майна;

- 26.12.2003 року Монастирським районним судом Тернопільської області за ч.3 cт. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 4роки;

Згідно ч. 4 cт. 70 КК України до вироку Чортківського районного суду Тернопільскої області від 29.10.2003 року приєднано 2 роки. Загальний строк відбуття покарання 6 років;

- 03.04.2006 року умовно-достроково звільнений з Долинської виправної колонії Івано-Франківської області на підставі cm. 81 КК України до місця мешкання;

- 19.04.2007 року Тернопільським міським судом за ч. 1 cт. 71 ч. 2 cт. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 5 років;

13.10.2011 року умовно-достроково звільнений з Ровенської виправної колонії на підставі cm. 81 КК України до місця мешкання;

- 01.02.2012 року Тернопільським міським судом за ч. 1 cт. 71 ч.2 cт. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;

- 14.06.2012 року Збаразьким районним судом Тернопільскої області за ч. 4 cт. 70 ч. 1 cт. 263 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;

- 25.09.2012 року Залещенським районним судом Тернопільскої області за ч. 3 cт. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;

05.05.2015 року умовно-достроково звільнений з Маневичської виправної колонії на підставі cт. 81 КК України до місця мешкання:

- 18.04.2016 року Тернопільським районним судом за ч. 2 cт. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік.

- 10.10.2017 року Тернопільськім районним судом за ч. 2 cт. 185, ч. 3 cт. 185, ч. 2 cт. 194, ч.1 cт. 70 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

16.04.2019 року звільнений з Личаківської виправної колонії Львівської області за місцем мешкання.

- 20.07.2020 року Тернопільським міським судом за ч. 2 cт. 190 КК України у вигляді штрафу у сумі 850 гривень;

- 28.09.2020 року Тернопільським міським судом за ч. 2 cт. 185, ч. 2 cт. 190, cт. 70 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі cт. 75, cт. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком два роки,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

установив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем та достовірно знаючи про дію воєнного стану на території України, 20 червня 2023 року, приблизно о 12 год. 00 хв. хвилин знаходячись біля буд. АДРЕСА_3 , на лавочці, разом з раніше невідомими особами - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вживали алкогольні напої, скориставшись станом алкогольного сп`яніння останніх, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, повторно, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, взяв мобільний телефон «Samsung Galaxy А03», в корпусі синього кольору, модель (SM-A035FZBDSEK), S/N: НОМЕР_1 , з ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , який належить потерпілій ОСОБА_5 та мобільний телефон марки «ZTE» модель «Blade А7» в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, після того розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 5 949 гривень та ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 2 400 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що його рішення є добровільним, наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього сурову міру кримінального покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі обвинуваченим своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставинами, яке пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, судом визнаються щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається рецидив злочину.

Згідно із приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

ОСОБА_4 неодружений, має на утриманні малолітню доньку, є військовослужбовцем, раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах, свою вину в вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, в скоєному щиросердно розкаявся.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, оскільки зазначене покарання відповідає тяжкості та обставинам вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого

У судових дебатах прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Суд, враховуючи поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, його ставлення до вчиненого, а також той факт, що обвинуваченому призначено покарання, пов`язане із реальним позбавленням волі вважає, що до клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368-371, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироку законної сили у вигляді тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1