Справа № 629/1794/24
Провадження № 1-кс/629/794/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000293 від 13.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

встановив:

Слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 28.05.2024 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: кітель (сорочку камуфльовану) чорного, коричневого та зеленого кольорів, яким користувався ОСОБА_5 , шляхом заборони розпорядження та відчуження ними по кримінальному провадженню №0000293 від 13.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 12.03.2024 до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_6 щодо притягнення до кримінальної відповідальності малознайомого йому чоловіка "I", який за місцем свого мешкання незаконно зберігає вогнепальну зброю.

За вказаним фактом, 13.03.2024 внесені відомості до ЄРДР №0000293 за ч. 1 ст. 263 КК України.

Для перевірки вказаної інформації та викриття злочинної діяльності невстановленої особи, яка позначена як ОСОБА_7 , в порядку ст. 40 КПК України, було надано доручення оперативним працівникам Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області.

В ході виконання доручення було встановлено, що громадянином ОСОБА_8 є - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Конотоп, Сумської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

26.04.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , за участі ОСОБА_9 , матері ОСОБА_5 проведено обшук в ході якого було виявлено та вилучено: предмет, що ззовні схожий на запал типу УЗРГМ -2 із маркуванням «106-82» УЗЧП; предмет, що ззовні схожий на запал типу УЗРГМ -2 із маркуванням « 100-82 583»; предмет, що ззовні схожий на корпус гранати РГД-5; предмет, що ззовні схожий на корпус гранати Ф-1 із маркуванням «386-261-82 T»; предмет схожий на автомат з номером № НОМЕР_1 , 1989 року виготовлення; 165 набоїв (патрони) калібру 5,45.

Крім цього Білошапка 3.3. в ході проведення обшуку повідомила, що вищевказані речі до домоволодіння приніс її син ОСОБА_5

23.05.2024 року, ОСОБА_10 звернулась до працівників поліції, із заявою про добровільну видачу кітеля (сорочки камуфльованої) чорного, коричневого та зеленого кольорів, яким користувався її син ОСОБА_5 для проведення відповідної експертизи.

Цього ж дня було проведеного огляд предмету а саме: кітеля (сорочки камуфльованого чорного, коричневого та зеленого кольорів, яким користувався ОСОБА_5 .

23.05.2023 року постановою слідчого Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 кітель (сорочку камуфльовану) чорного, коричневого та зеленого кольорів, визнано речовим доказом.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання просить задовольнити в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про арешт майна за їх відсутності.

Дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Під час вирішення питання накладення арешту на майно слід враховувати положення статі 131 КПК України, яка вказує про необхідність досягнення дієвості кримінального провадження під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися й у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя враховує, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000293 від 13.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи, що тимчасово вилучене майно, яке добровільно видала ОСОБА_9 23.05.2024 року, має істотне значення для досудового розслідування даного кримінального провадження, з урахуванням правової підстави для арешту майна - з метою забезпечення його збереження, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст.170,172,173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000293 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: кітель (сорочку камуфльовану) чорного, коричневого та зеленого кольорів, яким користувався ОСОБА_5 , заборонити користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Зберігання арештованого майна, здійснювати відповідно до «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду» затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення слідчим та/або прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 5-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_11