Справа №359/3962/20
Провадження №1-кп/359/101/2023
У Х В А Л А

в порядку ст. 331 КПК України

20 грудня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого складу суду:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду під час судового розгляду кримінального провадження №0008631, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2019 року, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вчинення ним кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених п.п. 3, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 149 КК України,

та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо вчинення ним кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених п.п. 3, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 146, ч.1 ст. 263 КК України, -

розглянувши питання доцільності подальшого утримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою та заявлені у цьому зв`язку клопотання сторін,

в с т а н о в и в :

На розгляді в Бориспільському міськрайонному суді Київської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 3, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 149 КК України та ОСОБА_4 , щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 3, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 146, ч.1 ст. 263 КК України.

19.12.2023 року стороною обвинувачення подано на електронну адресу суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави, яке прокурор в судовому засіданні 30.10.2023 року підтримав повністю, зазначивши, що ризики, визначені ст. 177 КПК України, на момент розгляду даного питання в суді не припинили існувати, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

В судовому засіданні 20.12.2023 року прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо продовження відносно ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив змінити останньому запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 331 КПК України, під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Головуючий суддя суду присяжних, заслухавши думку учасників процесу, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання щодо зміни чи продовження дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та/або реєстрації, стан здоров`я його родини (рідних та близьких), міцність соціальних зв`язків, відсутність судимостей.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.

Дійсно частина зазначених раніше ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, відпали зважаючи на стадію судового розгляду та тривалість утримання обвинуваченого під вартою.

В той же час, вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 головуючий суддя виходить з наступного.

Встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, що продовжує свою дію відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2023 року закінчується о 24.00 год. 29.12.2023 року, однак завершити розгляд справи до указаної дати неможливо, а наступне судове засідання призначено на 14.00 год. 31.01.2024 року.

З обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжких та особливо тяжких злочинів, оскільки за їх вчинення передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічне позбавлення волі.

Ця обставина свідчить про те, що під впливом тяжкості покарання він може переховуватись від суду, тобто обвинувачений ОСОБА_4 має можливість ухилитись від кримінальної відповідальності та суду, зважаючи на застосування до нього менш тяжчого запобіжного заходу. Залишається, беззаперечно і висока імовірність перешкоджання обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальному провадженню іншим чином у зв`язку з відсутністю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду та перешкоджанню кримінального провадження іншим чином. Тримання ОСОБА_4 під вартою сприятиме забезпеченню кримінального судочинства та правопорядку, а досягнення таких цілей становить суспільний інтерес, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, головуючий суддя вважає, що з високим ступенем ймовірності обвинувачений може вживати заходів для переховування від суду, ухилення від явки до суду, ускладнення завершення судового розгляду.

Ці обставини, а також суспільний резонанс справи, в сукупності свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що під впливом тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 , він буде переховуватись від суду, та у такий спосіб істотно перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Враховуючи наявні ризики, які станом на 20.12.2023 року не перестали існувати та не зменшилися, головуючий суддя суду присяжних вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити ненастання цих ризиків та належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів.

Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

З огляду на це, головуючий суду присяжних вважає допустимим продовжити ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою строком на 60 діб, без права внесення застави, оскільки злочин, в якому обвинувачуються останній, вчинено із застосуванням насильства та спричинив загибель людини (п.п.1,2 ч.4 ст.183 КПК України).

При цьому, на думку суду, станом на 20.12.2023 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою узгоджується також зі стадією судового провадження та з урахуванням терміну, протягом якого ОСОБА_7 вже утримується під вартою, і являє собою єдиним засобом уникнення ризиків, що указані вище, а їх реальність настання не збігла з часом проведення розгляду справи в суді.

З цього приводу, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177-178, 181-183, 184, 192-199, 206, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави.

Продовжити утримувати обвинуваченого ОСОБА_4 в умовах Держаної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, до 24.00 год. 18.02.2024 року.

Ухвала суду про продовження дії обвинуваченим запобіжних заходів може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з моменту проголошення ухвали суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 22.12.2023 року.

Головуючий: ОСОБА_1