Справа № 643/5814/24
Провадження № 1-кс/643/684/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2024 м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001283 від 03.04.2024,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулась до суду з клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучено 03.06.2024 у період часу з 10:13 до 11:40 під час обшуку транспортного засобу LEXUS RX 300, д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного на підставі ухвали слідчого Московського районного суду м. Харкова від 28.05.2024, а саме на: мобільний телефон «Самсунг», імей: НОМЕР_2 , транспортний засіб LEXUS RX 300, д.н.з. НОМЕР_1 .

Посилаючись на положення ст.98 КПК України прокурор зазначає, що вилучене майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, тому з метою його збереження та позбавлення можливості знищення або переховування є необхідність у арешті цього тимчасово вилученого майна.

У судове засідання прокурор не з`явилась, разом із клопотанням подала заяву, у якій просила розглянути клопотання без її участі та задовольнити.

Представник власників майна адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій у вирішенні питання про арешт мобільного телефону просив покластись на розсуд суду, щодо арешту автомобіля LEXUS, д.н.з. НОМЕР_1 заперечував.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесеного до ЄРДР 03.04.2024 під №0001283 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, розпочато за фактом того, що до Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області надійшли відомості щодо особи, яка приймає пропозиції від осіб, які не бажають проходити службу у ЗСУ, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, щодо непридатності до проходження служби у ЗСУ, а саме працівників: РТЦК та ВЛК.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення даного злочину може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчим суддею Московського районного суду м. Харкова 28.05.2024 задоволено клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку у транспортному засобі LEXUS RX 300, д.н.з. НОМЕР_1 , з метою відшукання речових доказів, а саме: підроблених документів, фото, копій документів, на осіб, які виявили бажання скористуватись неправомірними діями ОСОБА_5 , сім-карток, мобільних телефонів, комп`ютерної техніки та інших носіїв інформації, в яких може міститься інформація, яка відноситься до даного кримінального провадження, грошових коштів, отриманих від злочинної діяльності, записних книжок, журналів, блокнотів, печаток, а також інших предметів і документів, які як самостійно, так і в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, мають суттєве значення для з`ясування обставин злочину.

Відповідно до ч.5, 7 ст.236 ЦПК України, обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. При обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

На підставі ухвали слідчого судді, у період часу з 10:13 по 11:40 03.06.2024 проведено обшук транспортного засобу НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено наступне: мобільний телефон «Самсунг», імей: НОМЕР_2 , транспортний засіб LEXUS RX 300, д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою слідчого від 03.06.2024 вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0001283 від 03.04.2024.

Слідчий суддя звертає увагу, що вищевказана ухвала про проведення обшуку не містить прямого дозволу на виявлення та вилучення майна, яке є предметом даного клопотання, тобто майно має статус тимчасово вилученого.

Згідно із ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно п.7. ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (ч.2 ст.131 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як на правову підставу для арешту вказаного у клопотанні майна сторона обвинувачення посилається на те, що наразі існує обґрунтована підозра, що вилучене майно відповідає ознакам речових доказів.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, проведення обшуку та вилучення майна здійснено на підставі ухвали слідчого судді.

Разом з цим, слідчий суддя приходить до переконання, що тимчасове вилучення автомобіля не відповідало меті даної слідчої дії та обставинам кримінального провадження, а клопотання та долучені до нього матеріали не містять жодних ґрунтовних відомостей, які б вказували на наявність істотних підстав вважати, що це майно відповідає ознакам речових доказів на підтвердження обставин вчинення кримінального правопорушення.

На врахування зазначеного слідчий суддя зауважує, що відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, враховуючи положення ст.98 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що вилучений автомобіль не містять у собі критеріїв речових доказів у даному кримінальному провадженні та не підлягає арешту, оскільки з матеріалів клопотання не вбачається, що вказане майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, чи набутий кримінально протиправним шляхом.

При цьому слід зауважити, що не зважаючи на обставини даного кримінального провадження, ініціюючи перед слідчим суддею клопотання про проведення обшуку транспортного засобу LEXUS RX 300, д.н.з. НОМЕР_1 , сторона обвинувачення не просила дозволу на його вилучення, більше того, дане клопотання не містись жодного обгрунтування ознак речового доказу у вилученому автомобілі, а винесення слідчим постанови про визнання такого майна речовим доказом не створює жодних правових підстав для віднесення майна до категорії речових доказів.

Більше того, дане клопотання та постанова про визнання вилученого майна речовими доказами не містись жодного обгрунтування наявності у вилученому майні ознак речових доказів, а стороною обвинувачення лише зроблено формальне посилання на ст.98 КПК України, що є неприпустимим.

Таким, чином, оскільки судовим розглядом не встановлено достатніх підстав вважати, що вилучений автомобіль відповідає критеріям речових доказів, слідчий суддя дійшов переконання про відсутність правових підстав для задоволення клопотання у цій частині.

Також слідчий суддя звертає увагу, що ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, не обґрунтовані жодним чином, при цьому саме на сторону обвинувачення покладено обов`язок довести наявність відповідних ризиків, що є наслідком для задоволення або відмови у задоволенні відповідного клопотання, а також має значення для визначення режиму арешту майна.

Більше того, вилучений транспортний засіб належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, відповідно до матеріалів провадження, не має жодного відношення до даного злочину, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що арешт автомобіля матиме для неї об`єктивні негативні наслідки, а її обмеження у праві власності у даному випадку не відповідає завданням даного кримінального провадження, з огляду на недоведеність мети арешту.

Разом з цим, зважаючи на обставини даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вилучений мобільний телефон «Самсунг», імей: НОМЕР_2 відповідає ознакам речового доказу за ознаками знаряддя злочину, який може зберігати у собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому слід зауважити, що дозвіл на вилучення, зокрема, мобільних телефонів був наданий слідчим суддею за результатами розгляду клопотання про надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу LEXUS RX 300, д.н.з. НОМЕР_1 .

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя частково погоджується із доводами прокурора щодо необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме на мобільний телефон «Самсунг», імей: НОМЕР_2 , оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення та на теперішній час здійснюється досудове розслідування, є достатні підстави вважати, що вилучене майно містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя встановив наявність підстав для часткового задоволення клопотання прокурора про арешт майна.

Що стосується клопотання в частині визначення місця зберігання майна, слід зазначити, що вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції сторони обвинувачення. Більше того, розгляд даного питання не передбачений ч.5 ст.173 КПК України при задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

На переконання слідчого судді арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на мобільний телефон «Самсунг», імей: НОМЕР_2 , який було виявлено та вилучено 03.06.2024 у період часу з 10:13 по 11:40 під час проведення обшуку транспортного засобу LEXUS RX 300 д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на транспортний засіб LEXUS RX 300, д.н.з. НОМЕР_1 , а також у визначенні місця зберігання майна - відмовити.

Зобов`язати слідчого, прокурора вжити заходи передбачені ч.3 ст.173 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1