Справа № 524/1087/24
Провадження 1-кп/524/317/24
УХВАЛА

12.03.2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника особи, щодо якої вирішується клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

особи щодо якої вирішується клопотання про застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, офіційно не працюючий, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, учасником бойових дій не являється, зареєстрованого та фактичного проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

04.12.2023 року, приблизно о 09 год. 45 хв., ОСОБА_7 , перебував за адресою: м. Кременчук, вул. В. Великого, буд. 60 на ринку «Універсальний», спільно із раніше знайомим ОСОБА_4 та побачив у останнього мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9А» колір: Granite GRAY, ІМЕІ: НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Перебуваючи у стані неосудності через наявне у нього хронічне психічне захворювання у виді шизофренії параноїдної форми (ускладненої епізодичним вживанням канабіноїдів), епізодичного типу перебігу (стан нестійкої медикаментозної ремісії з дефектом по змішаному типу), ОСОБА_7 під час спілкування з потерпілим ОСОБА_4 , висловив прохання передати йому належний потерпілому мобільний телефон для того, щоб подзвонити. На прохання ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_4 добровільно передав йому свій мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9А» колір: Granite GRAY, ІМЕІ: НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , вартістю 2230 грн.

Після цього, отримавши від ОСОБА_4 мобільний телефон, ОСОБА_7 , не маючи наміру його повернути, пішов з місця події та з метою отримати грошові кошти здав цей мобільний телефон до ломбарду, чим спричинив потерпіломуОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 2230,00 грн.

Зазначеними діями ОСОБА_7 вчинив у стані неосудності суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечував обставини, що викладені у клопотанні прокурора. Повідомив суду, що він 04.12.2023 року вранці зустрів свого знайомого ОСОБА_4 та пішли разом на ринок. На ринку ОСОБА_8 добровільно передав йому свій мобільний телефон для здійснення дзвінка. Потім, перебуваючи вже на ринку, ОСОБА_7 , з метою отримання грошових коштів, здав цей телефон до ломбарду, а гроші витратив на власні потреби.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Захисник та законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру погодилися із вчиненням ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння за вказаних в клопотанні обставин, проти застосування заходів медичного характеру не заперечували.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Згідно акту судово-психіатричного експерта № 36 від 24.01.2024 року, ОСОБА_7 на даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання, а саме шизофренії, параноїдної форми, епізодичний тип перебігу, стан нестійкої медикаментозної ремісії з дефектом по змішаному типу, ускладнену епізодичним вживанням канабіноїдів. Наявний у ОСОБА_7 психічний розлад позбавляв його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння і позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. ОСОБА_7 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України.На підставі ч. 2 ст. 94 КК України ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру не пов`язаних з госпіталізацією.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Обставини вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, підтверджуються його власними показаннями.

Оскільки ОСОБА_7 , вчинив зазначене вище діяння у стані неосудності, що виключає дослідження та встановлення змісту суб`єктивної сторони діяння, то кваліфікуючи це діяння суд виходить із способу заволодіння чужим майном.

Отже, з урахуванням того, що ОСОБА_7 заволодів мобільним телефоном потерпілого шляхом добровільної його передачі самим потерпілим (не таємно і не відкрито заволодів чужим майном, без застосування погроз або фізичної сили), суд дійшов висновку, що факт скоєння ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, доведено повністю і кваліфікація його дій вірна.

Частиною 1 ст. 503 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до акту судово-психіатричного експерта № 36 від 24.01.2024 року, ОСОБА_7 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання, а саме шизофренії, параноїдної форми, епізодичний тип перебігу, стан нестійкої медикаментозної ремісії з дефектом по змішаному типу, ускладнену епізодичним вживанням канабіноїдів. Наявне у ОСОБА_7 психічний розлад позбавляв його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння і позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. ОСОБА_7 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України.На підставі ч. 2 ст. 94 КК України ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру не пов`язаних з госпіталізацією.

Таким чином, у судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_7 на момент вчинення ним суспільно небезпечного діяння, оскільки він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_7 також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому відповідно до ч.2 ст. 19 КК України ОСОБА_7 не підлягає кримінальній відповідальності.

У відповідності до вимог ст. ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів із звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога.

Суд при визначенні виду примусових заходів медичного характеру, враховує не тільки характер захворювання ОСОБА_7 та рекомендації експерта про тип лікувального закладу, але також і його відношення до вчиненого, дані про його особу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, мало місце і вчинене ОСОБА_7 у стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12.12.2023 року на тимчасово вилучене майно підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 371, 372, 392-395, 503, 512, 513, 516, 532, КПК України, ст.94 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У зв?язку із вчиненням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, застосувати до останнього примусові заходи медичного характеру, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12.12.2023 року на тимчасово вилучене майно.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9А» колір: Granite GRAY, ІМЕІ: НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 залишити у власності потерпілого;

ксерокопію паспорта на ім`я ОСОБА_4 , ксерокопію документів на мобільний телефон мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9А» колір: Granite GRAY, ІМЕІ: НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя Оксана ПАЛЬЧИК