Справа №463/3695/24
Провадження №1-кс/463/4472/24
У Х В А Л А

про накладення арешту

12 червня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання слідчої відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 ,погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0001058 від 19.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в:

слідча слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0001058 від 19.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001058 від 19.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне збагачення шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропних речовин, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою досудовим розслідуванням особою, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», організувала та керувала незаконним збутом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», масою 5 (п`ять) грам за ціною 5000 (п`ять тисяч) гривень, ОСОБА_6 (анкетні дані відносно якого змінено), за наступних обставин.

Так, 12.04.2024 приблизно о 13:46год. ОСОБА_6 (анкетні дані відносно якого змінено) здійснив телефонний дзвінок із номеру оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 на номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 , та домовився з нею про купівлю особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», у кількості 5 (п`ять) грам за ціною 5000 (п`ять тисяч) гривень.

В подальшому ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_6 (анкетні дані відносно якого змінено) про необхідність перерахунку коштів в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень на банківську картку № НОМЕР_3 .

Приблизно о 14:58год. 12.04.2024 ОСОБА_6 (анкетні дані відносно якого змінено), використовуючи платіжний термінал самообслуговування «EasyPay», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , перерахував на попередньо наданий ОСОБА_5 номер банківської картки № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень, про що повідомив останню.

ОСОБА_5 12.04.2024 приблизно о 15:33год. з номеру оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 зателефонувала невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка користується номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , та надала вказівку зробити «закладку» особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», після чого вказана особа 12.04.2024 в період часу з 15:33год. до 16:00год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, зробила «закладку» (збут) особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», яку вона незаконно придбала та зберігала при собі за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, поблизу будинку АДРЕСА_2 , за координатами 49.8226182, НОМЕР_5 .

Надалі, 12.04.2024 близько 16:00год. ОСОБА_5 , за допомогою соціальної мережі «Facebook», з особистого профілю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », використовуючи додаток «Messenger», надіслала ОСОБА_6 (анкетні дані відносно якого змінено) повідомлення із координатами НОМЕР_6 , 23.9893921 та зображенням місцевості, де невстановленою досудовим розслідуванням особою для нього було зроблено «закладку» з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP».

В подальшому, 12.04.2024 приблизно о 16:33год. ОСОБА_6 (анкетні дані відносно якого змінено), перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , за координатами 49.8226182, НОМЕР_5 , біля огорожі із металопрофілю забрав «закладку» - згорток, в якому знаходився поліетиленовий пакет з ознаками термічної дії, із вмістом кристалічної речовини фіолетового кольору, яка є «PVP», що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 1,7653 грам, та яку було вилучено працівниками поліції 12.04.2024 в період часу з 16:50год. до 17:00год. в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений досудовим слідством час та у невстановленому досудовим слідством місці, маючи умисел на незаконне збагачення шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», за невстановлених досудовим слідством обставин незаконно придбала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», та незаконно зберігала таку при собі з метою подальшого збуту до 09.05.2024.

Так, 09.05.2024 приблизно о 19:15год. ОСОБА_6 (анкетні дані відносно якого змінено) зустрівся з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , та домовився з нею про купівлю особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», у кількості 1 (один) грам за ціною 1000 (одна тисяча) гривень.

Надалі, ОСОБА_5 09.05.2024 приблизно о 22:25год. зателефонувала ОСОБА_6 (анкетні дані відносно якого змінено) на номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_7 з номеру оператора мобільного зв`язку НОМЕР_8 , та повідомила, що залишила «закладку» з психотропною речовиною «PVP» на підвіконні четвертого поверху будинку АДРЕСА_4 .

В подальшому, 09.05.2024 приблизно о 22:35год. ОСОБА_6 (анкетні дані відносно якого змінено), перебуваючи на четвертому поверсі будинку АДРЕСА_4 , забрав «закладку» - зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка є «PVP», що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 0,1082 грам, та яку було вилучено працівниками поліції 09.05.2024 в період часу з 22:45год. до 22:53год. в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 .

Так, 04.06.2024 в період часу з 12:25 год. по 12:35 год., в ході проведення затримання особи на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання, під час особистого обшуку особи підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_6 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro Max», золотистого кольору, в прозорому силіконовому чохлі, з встановленою сім-картою мобільного оператора «Лайф» з номером НОМЕР_2 , IMEI1: НОМЕР_9 , IMEI2: НОМЕР_10 , який поміщено в сейфпакет НПУ PSP1260903.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Так, встановлено, що вищевказаний речовий доказ, а саме: мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro Max», золотистого кольору, в прозорому силіконовому чохлі, з встановленою сім-картою мобільного оператора «Лайф» з номером НОМЕР_2 , IMEI1: НОМЕР_9 , IMEI2: НОМЕР_10 , який поміщено в сейфпакет НПУ PSP1260903, який було вилучено, є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, матеріальними об`єктами, які містять відомості, які можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Постановою слідчої відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 від 04.06.2024, вилученений в ході особистого обшуку особи телефон визнано речовим доказом.

На даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що вилучені речі мають значення для кримінального провадження, оскільки могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються, під час кримінального провадження, а тому з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, слідча просить клопотання задовольнити.

Слідча ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання були повідомленні належним чином, просили таке слухати у їх відсутності.

Власник вилученого телефону в судове засідання не доставлялася, адвокат ОСОБА_7 не з`явився, про розгляд клопотання повідомлялася належним чином.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до ст.16 КПК України - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.03.2024, підтверджується факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за №0001058 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з метою збереження майна (речових доказів) для отримання та перевірки доказів у вказаному кримінальному провадженні, під час особистого обшуку особи підозрюваної ОСОБА_5 , вилучено вказані у клопотатанні речі.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

Згідно з вимогами ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідча просить накласти арешт на майно, яке було вилучено під час під час особистого обшуку особи підозрюваної ОСОБА_5 .

Так, постановою слідчої відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 від 04.06.2024, вилученені в ході особистого обшуку речі визнано речовими доказами.

Дослідивши матеріали клопотання, яке відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України та подане у строки встановлені ч.5 ст.171 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучені речі та предмети, можуть бути використанні, як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою недопущення їх знищення, клопотання слідчої слід задовольнити та накласти арешт на зазначене вище майно.

Керуючись вимогами статей 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на: мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro Max», золотистого кольору, в прозорому силіконовому чохлі, з встановленою сім-картою мобільного оператора «Лайф» з номером НОМЕР_2 , IMEI1: НОМЕР_9 , IMEI2: НОМЕР_10 , який поміщено в сейфпакет НПУ PSP1260903.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали покласти на слідчу відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1