У Х В А Л А

Справа № 183/1372/24

№ 1-кс/183/335/24

15 лютого 2024 року м.Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232від 13.02.2024 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Олексіївка Первомайського району Харківської області, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, водія кулеметного взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, зі слів має на утриманні дитину 2017 року народження,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.15, ч.1 ст. 115КК України

В С Т А Н О В И В:

Згідно поданого клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ) строком на 60 днів.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що 13.02.2024 приблизно о 11 годині 00 хвилин у солдата ОСОБА_5 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин та особистої неприязні до військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті останнього.

У цей час солдат ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті особистої неприязні до ОСОБА_7 , зайшов до спального приміщення, яке розташоване на території бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_4» по АДРЕСА_4 , де відпочивав ОСОБА_7 .

Далі солдат ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , підійшов до останнього та вилив на нього з пластикової пляшки бензин, від чого той прокинувся та між ними розпочався конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 за допомогою запальнички підпалив ОСОБА_7 . Вважаючи, що він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та настання смерті ОСОБА_7 - ОСОБА_5 покинув місце розташування військової частини, однак злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 , було надано своєчасну невідкладну медичну допомогу. В результаті умисних дій солдата ОСОБА_5 , ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: опіку полум`ям ІІ АБ- ІІІ ст. - 50% обличчя, шиї, тулуба, стегон, верхніх кінцівок, опіку дихальних шляхів, тяжкого опікового шоку.

За викладених вище обставин, солдат ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України - закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий зазначив, що запобігти переліченим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків зазначених в п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказані в клопотанні.

Захисник у судовому засіданні заперечувалапроти клопотання. Вказала, що існування ризиків прокурором та слідчим не доведено. Крім того, запобігти ризикам можливо шляхом застосування цілодобового домашнього арешту. Вказала, що прокурором не доведено неможливість запобігти ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Її підзахисний не має наміру переховуватись, провину визнає. Він страждає на діабет та туберкульоз і потребує медичної допомоги. Також вказала, що її підзахисний не розуміє свого статусу як військового, оскільки його майже списали зі служби за станом здоров`я.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Так, під час судового розгляду встановлено, що у провадженні Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232від 13.02.2024за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.

13.02.2024 о 15 годині 30 хвилин за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 увчиненнікримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115КК України.

При розгляді письмових доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру у скоєнні кримінальних правопорушень обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні прокурора ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним.

Про наявність зазначеного ризику свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років. З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що після вчинення дій, у яких він підозрюється, ОСОБА_5 залишив місце події та втік. Вказана обставина підозрюваним у судовому засіданні не заперечувалася.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, а також, розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був установлений.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду, суд вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 проходить службу із безпосереднім свідком кримінального правопорушення Свідки та потерпілий ще не допитані безпосередньо судом в ході судового розгляду. Враховуючи викладене та розуміючи тяжкість покарання, яке може бути призначене судом у разі визнання його винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, підозрюваний перебуваючи на свободі матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого, змусити їх змінити свої показання з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ст.177 КПК України.

Як на підставу існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України слідчий посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_5 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка систематично здійснює виїзди в зони ведення активних бойових дій, тому останній матиме можливість не прибувати, або не своєчасно прибувати за викликом слідчого або прокурора для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій. Оцінюючи такі доводи слідчого та прокурора, слід зазначити, що ставити у провину військовослужбовцям виконання їх конституційного обов`язку із захисту Батьківщини є неприпустимим з огляду на триваючу збройну агресію російської федерації. Відтак, слідчий суддя вважає існування вказаного ризику не доведеним стороною обвинувачення.

Стосовно існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, яке на думку сторони обвинуваченняполягає у можливості самовільно залишити військову частини, в умовах воєнного стану або дезертирства, тобто злочини, передбачені ч. 5 ст. 407 КК України та ч. 4 ст. 408 КК України. З доданих до клопотання документів вбачається, що ОСОБА_5 перебуває на військовій служби з 26.02.2023, тобто майже один рік. Відомостей про те, що такі спроби вживалися підозрюваним протягом вказаного періоду, слідчому судді не надано. Відтак, доводи слідчого та прокурора про існування зазначеного ризику є лише їх припущенням, а тому слідчий суддя вважає існування цього ризику не доведеним.

Разом з тим, недоведеність ризиків, передбачених п.п.4,5 ч.1 ст.177 КПК України не спростовує існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які є достатньою підставою для застосування запобіжного заходу.

Стосовно доводів захисника про застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя зазначає, що підозрюваний фактично проживав у житлі, яке не належить ні підозрюваному, ні членам його сім`ї. При цьому слідчому судді не надано відомостей про згоду власника житла на перебування у ньому під домашнім арештом підозрюваного. Будинок, у якому зареєстровано місця проживання ОСОБА_5 , зі слів останнього, знищено.

Посилання захисника на наявність у підозрюваного захворювань не є підставою для відмови у застосуванні запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_8 не позбавлений права отримати медичну допомогу в умовах тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, а також особу підозрюваного, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1,3КПК України, слідчий суддя вважає, що запобігти зазначеним ризикам за допомогою більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Означене є беззаперечною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважаю, що підозрюваному не слід визначати заставу згідно з ч.4 ст.183 КПК України, оскільки злочин, у вчиненні якого він підозрюється, вчинено із застосуванням насильства.

Стосовно зазначеного у клопотанні слідчого про тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідчий суддя зазначає, що в межах розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підлягає вирішенню питання про наявність підстав та вид запобіжного заходу, а не визначення конкретного закладу тримання під вартою. Крім того, слідчому судді не надано відомостей про наявність вільних місць у вказаному закладі, а також про можливість отримання у ньому медичної допомоги підозрюваним.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193,194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком до 10 квітня 2024 року включно.

Строк дії ухвали - до 10 квітня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвалиоголошено 19 лютого 2024 року о 08:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1