УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року

м. Київ

справа № 296/8436/23

провадження № 51-1564 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2023 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 12 квітня 2023 року та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 від 15 червня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000112 від 12 березня 2021 року.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2023 року - без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати вказані судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вважає, що місцевим судом та судом апеляційної інстанції під час розгляду питання щодо скасування повідомлення про підозру від 12 квітня 2023 року та про зміну раніше повідомленої підозри від 15 червня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000112 було грубо порушено вимоги частини 6 статті 193, статті 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки судами не було встановлено наявність обґрунтованості підозри.

На думку ОСОБА_4 , незважаючи на наявні протиріччя між висновками суду першої інстанції та доказами, які були встановлені в судовому засіданні, а також відсутність даних про наявність обґрунтованого повідомлення про підозру, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2023 року задоволенню не підлягає.

Зазначає, що докази, покладені в основу повідомлення про підозру особі, є неналежними, оскільки в повідомленні про підозру відсутні фактичні дані, які підтверджували б привласнення майна службовими особами ТОВ «Підлуби Агро+», ТОВ «Староолександрівка+» та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро», за безпосередньої організації такого привласнення ним. Вказує, що у повідомленні про підозру зазначено, що він виконував роль організатора і керівника групи, здійснюючи наступні функції: розробив єдиний план, здійснив його деталізацію та організацію вчинення злочинів; підшукав підконтрольних суб`єктів господарювання для маскування злочинних дій групи та надання ним реального характеру, зокрема ТОВ «ПІДЛУБИ АГРО+» та ТОВ «СГП «ДНІПРО» для їх використання під час здійснення поставок ВРХ, а також ТОВ «АГРОХОЛДИНГ РУНО» для забезпечення перевезення ВРХ; підшукав та залучив до складу організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , визначив та розподілив їх ролі, контролював та координував дії співучасників та інших осіб; здійснив фінансування залучених до злочинної діяльності суб`єктів господарювання ТОВ «ПІДЛУБИ АГРО+» та ТОВ «СГП «ДНІПРО» для забезпечення проведення останніми імітації фінансових операцій із розрахунків за постачання ВРХ; забезпечив виготовлення документації щодо поставок ВРХ між ТОВ «ПІДЛУБИ АГРО+» та ТОВ «СГП «ДНІПРО», а також документації, необхідної для отримання часткового відшкодування вартості закуплених для подальшого відтворення племінних тварин; забезпечив подання до Мінагрополітики документації щодо поставок ВРХ між ТОВ «ПІДЛУБИ АГРО+» та ТОВ «СГП «ДНІПРО»; з метою приховання незаконно отриманих грошових коштів забезпечив їх перерахування між взаємопов`язаними із ТОВ «ПІДЛУБИ АГРО+» та ТОВ «СГП «ДНІПРО» суб`єктами господарювання, під приводом здійснення їх господарської діяльності; контролював надходження грошових коштів та здійснював їх подальший розподіл між залученими суб`єктами господарювання та членами угрупування.

Вказує на те, що у змісті повідомлення про підозру не описано в який спосіб він, виконуючи роль організатора та реалізуючи злочинний намір, вчинив заволодіння грошовими коштами, отриманими підприємствами за бюджетною програмою дотацій, оскільки органом досудового розслідування не встановлено подальший рух коштів та спосіб їх виведення з підприємств після їх надходження на рахунки.

Посилається на те, що його зв`язок із зазначеними вище особами слідчий обґрунтовує результатами проведення радіотехнічної розвідки у кримінальному провадженні та трафіком мобільних з`єднань абонентів.

Зазначає, що стороною захисту не заперечується факт телефонних дзвінків, контактування його з директором ТОВ «СГП «Дніпро» ОСОБА_7 , а також бухгалтером ТОВ «Підлуби Агро+» ОСОБА_9 , оскільки він на міжнародному рівні проводив комунікацію в інтересах вказаних підприємств. Відсутність такого зв`язку між уповноваженими особами, зокрема між ним та керівництвом даних підприємств призвела б до дисбалансу у роботі компаній, що мало б наслідком істотні збитки у їх діяльності, що є неприпустимим.

Вважає, що в повідомленні про підозру відсутній виклад обставин, підтверджених фактичними даними, які вказують на те, що взагалі мало місце заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання службовим становищем. Повідомлення про підозру не містить даних про те, що він є службовою особою ТОВ «Підлуби Агро+», ТОВ «Староолександрівка+» або ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро», при тому, що суб`єктом злочину, передбаченого статтею 191 Кримінального кодексу України (далі - КК), може бути виключно службова особа. Посилається на недоведеність того, що він, як організатор, здійснював контроль за надходженням грошових коштів та здійснював їх подальший розподіл між залученими суб`єктами господарювання та членами організованої групи.

Зазначає, що отримані з державного бюджету грошові кошти підприємствами витрачались виключно на потреби зі здійснення свого основного виду діяльності та з дотриманням умов бюджетної програми «Фінансова підтримка сільгосптоваровиробників», за напрямом «Державна підтримка розвитку тваринництва та переробки сільськогосподарської продукції».

Вказує, що наведене підтверджується виписками по особових рахунках ТОВ «СГП «ДНІПРО» та ТОВ «ПІДЛУБИ АГРО+», зокрема:

- згідно виписки по особовому рахунку ТОВ «СГП «ДНІПРО» за 07 грудня 2021 року оборот підприємства за дебетом складав 4 596 014,61 грн, за кредитом 10 378 274,77 грн.

- згідно виписки по особовому рахунку ТОВ «СГП «ДНІПРО» за 08 грудня 2021 року оборот підприємства за дебетом складав 3 937 717,14 грн, за кредитом 54 010,80 грн.

- згідно виписки по особовому рахунку ТОВ «СГП «ДНІПРО» за 09.12.2021 оборот підприємства за дебетом складав 784 000,00 грн, за кредитом 198 799,99 грн.

- згідно виписки по особовому рахунку ТОВ «СГП «ДНІПРО» за 10 грудня 2021 року оборот підприємства за дебетом складав 10 356 482,00 грн, за кредитом 9 081 226,71 грн.

- згідно виписки по особовому рахунку ТОВ «ПІДЛУБИ АГРО+» за 07 грудня 2021 року оборот підприємства за дебетом складав 6 009 482,00 грн, за кредитом 76 318,25 грн.

- згідно виписки по особовому рахунку ТОВ «ПІДЛУБИ АГРО+» за 08 грудня 2021 року оборот підприємства за дебетом складав 124 110,80 грн.

- згідно виписки по особовому рахунку ТОВ «ПІДЛУБИ АГРО+» за 09 грудня 2021 року оборот підприємства за дебетом складав 10 000,00 грн.

- згідно виписки по особовому рахунку ТОВ «ПІДЛУБИ АГРО+» за 10 грудня 2021 року оборот підприємства за дебетом складав 4 002 950,22 грн.

- згідно виписки по особовому рахунку ТОВ «ПІДЛУБИ АГРО+» за 11 грудня 2021 року оборот підприємства за дебетом складав 1 816 000,00 грн.

Акцентує увагу на тому, що з вказаних виписок вбачається, що всі проведені банківські операції стосувались виключно фінансово-господарської діяльності підприємств, такі як оплата за договорами інформаційно-консультаційних послуг, оплата за договорами перевезення, використання електроенергії, а також за договорами повернення боргу та фінансової допомоги, закупівлю кормів для худоби.

На думку ОСОБА_4 , значний обіг грошових потоків навпаки є доказом активної господарської діяльності підприємств, що спростовує твердження органу досудового розслідування про їх фіктивність, оскільки фіктивні підприємства не мали б такої кількості контрагентів, договорів, обігу грошових коштів по рахунках.

Крім того, вказує на те, що договори поставки великої рогатої худоби між ТОВ «Підлуби Агро+» та ТОВ «СГП «Дніпро» дійсно укладались і виконувались належним чином, мали реальний характер, з дотриманням вимог документального оформлення цих правочинів, їх виконання для настання відповідних наслідків укладання договорів.

Зазначає, що оскільки цими підприємствами придбано велику рогату худобу у встановленому законодавством порядку, вони мали законне право на часткове відшкодування вартості племінних тварин за державною програмою підтримки сільгосптоваровиробників у період існування такої підтримки з боку держави, оскільки господарська діяльність, пов`язана із розведенням ВРХ, здебільшого має збитковий характер та утримання одиниці ВРХ досить коштовне, а тому існування підприємств, які займаються даним видом господарської діяльності, неможливе без відповідної державної підтримки у формі дотацій.

Посилається на те, що частиною 1 статті 27 КК визначено, що співучасниками злочину, поряд із виконавцем, є організатор, підбурювач та пособник.

Зазначає, що матеріалами кримінального провадження не підтверджено, що в його діях взагалі наявні, як ознаки, дії, що полягали у заволодінні чужим майном, тобто об`єктивна сторона злочину, передбаченого статтею 191 КК, так і корисливий мотив, тобто суб`єктивна сторона злочину, передбаченого статтею 191 КК.

Також вказує на те, що наявні у матеріалах скарги фактичні дані підтверджують ті обставини, що бюджетні кошти були спрямовані виключно на виконання підприємствами ТОВ «Підлуби Агро+», ТОВ «Староолександрівка+» та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро» свого основного виду діяльності з розведення племінної великої рогатої худоби абердин-ангуської породи, а тому в його діях відсутній склад зазначеного злочину, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах, організованою групою, що передбачено частиною 3 статті 27, частиною 5 статті 191 КК, та організація складання та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, організованою групою, що передбачено частиною 3 статті 27, частиною 1 статті 366 КК.

Вважає, що з наведеного вище наявний висновок не тільки про відсутність в його діях ознак будь-якого кримінально караного діяння, а взагалі виникає обґрунтований сумнів про відсутність події кримінального правопорушення за встановлених слідством обставин.

При цьому, посилається на те, що заступником начальника відділу СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області на підтвердження позиції сторони обвинувачення було ініційовано судово-економічне експертне дослідження в рамках кримінального провадження з метою з`ясування, чи здійснювались розрахунки між товариствами «Підлуби Агро+» та «СГП «Дніпро» за вказаними договорами поставки, чи підтверджується це документально, чи було отримано грошові надходження до товариств з Мінагрополітики, в якій сумі підтверджуються збитки, завдані кримінальним правопорушенням, внаслідок чого було складено висновок судового експерта № 13/01 від 13 січня 2023 року (далі - Висновок).

Вважає, що зазначений Висновок не в повній мірі відповідає ознакам об`єктивності відображення обставин справи. Зазначає, що правова позиція сторони обвинувачення у провадженні ґрунтується на припущеннях та домислах, про що свідчать питання, які ставляться слідчим експерту, зокрема питання № 5, 10, 15, 25 (сторінки 2, 3, 4, 6 Висновку), які з`ясовують наявність документально підтверджених збитків, заподіяних службовими особами зазначених вище товариств «за умови встановлення та доведення, що вказані операції не мали реального характеру».

Зазначає, що у постанові про проведення експертизи слідчий не тільки не володіє інформацією щодо фіктивності операцій, проведених товариствами, але й фактично про це зазначає.

Вказує, що за словами сторони обвинувачення, мова йде про фіктивне укладання договорів поставки ВРХ між взаємопов`язаними підприємствами з метою штучного формування приросту племінних тварин для подальшого відтворення та незаконного отримання фінансової підтримки. Зазначає, що експертом проведено дослідження наявності критеріїв, документального підтвердження ознак господарських операцій ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро», які містять ознаки фіктивності (нереальності), що викладено на стор. 94-99 Висновку, де з 45-ти ознак фіктивності, що узагальнені експертом в таблиці № 8, документально підтверджується у 2-х випадках.

Стверджує, що експертом було проведено перевірку ТОВ «СГП «ДНІПРО» та фактично встановлено відсутність ознак фіктивності господарської діяльності даного підприємства.

Зазначає, що згідно укладених договорів поставки ВРХ, худоба дійсно поставлялась від одного підприємства іншому, що було оформлено документально та зафіксовано у відповідності до чинного законодавства, а саме кожна одиниця ВРХ, що була передана від одного товариства іншому, мала відповідний паспорт та ідентифікаційний номер, зазначений на бірці, прикріпленій до вуха до кожної одиниці ВРХ, кожен такий ідентифікаційний номер є унікальним для кожної голови ВРХ, та не може бути продубльований або повторений, оскільки один номер ідентифікує одну голову ВРХ.

Ставить під сумнів, звідки у експерта відомості про необхідність існування такої кількості голів ВРХ, якщо дотації товариствами було отримано в 2021 році лише на 417 голів ВРХ, які були наявні під час огляду.

Вказує, що результати планової інвентаризації у листопаді 2022 року були зіставлені з матеріалами огляду, проведеного слідчим з 06 по 07 грудня 2022 року, внаслідок чого було проведено аналітику отриманих даних та викладено у таблиці.

З огляду на зазначене, вважає, що про фіктивність здійснення поставки ВРХ за відповідними договорами стверджувати неможливо.

Вказує, що, враховуючи той факт, що експерту на проведення дослідження не було надано ряд важливих документів за його клопотанням на підтвердження фіктивності правочинів (оскільки вважає, що таких не існує, усі правочини були реальними), а відомості, викладені у постанові слідчого про призначення судової економічної експертизи, ґрунтуються на припущеннях та домислах, при цьому, висновок судового експерта №13/01 від 13 січня 2023 року не можна вважати таким, що об`єктивно відображає обставини справи.

Акцентує увагу на тому, що з метою підтвердження правомірності отримання державної фінансової допомоги товариствами, до Міністерства аграрної політики та продовольства України було скеровано адвокатський запит від 31 січня 2023 року, в якому до Міністерства було поставлено питання щодо існуючих обмежень або заборони суб`єктів господарювання здійснювати купівлю або продаж племінних тварин за рахунок державного бюджету України за умови, що такі суб`єкти господарювання мають одного власника або засновника; необхідності надання документації щодо переміщення ВРХ, закупленої у підприємств; наслідків подання до Комісії Мінагрополітики обсягу документів більшого, ніж того вимагає п. 8 «Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки розвитку тваринництва та переробки сільськогосподарської продукції».

Вказує на те, що відповіддю на зазначений адвокатський запит Міністерство аграрної політики та продовольства України зазначило, що якщо суб`єктом господарювання були подані всі документи, що зазначені у вичерпному переліку, і їх зміст відповідає вимогам Порядку, то у Мінагрополітики відсутні правові підстави для відмови розгляду заявки та прийняття рішення комісією Мінагрополітики.

Стверджує, що відповідно до Консультативного висновку №1021/67401 ТОВ «Експертна група «Ес енд ДІ» від 14 лютого 2023 року за запитом адвоката ОСОБА_10 встановлено, що отримання ТОВ «Підлуби Агро+», ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро», ТОВ «Староолександрівка+» часткового відшкодування вартості племінних тварин та інше у загальному розмірі 33 552 694 грн за закупівлю племінної рогатої худоби відповідно до договорів поставки № 92/0821-ДПб від 04 серпня 2021 року, №116/0821-ПбД від 16 серпня 2021 року та № 103/0520-ПбСо від 25 травня 2021 року відповідає вимогам Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для державної підтримки розвитку тваринництва та переробки сільськогосподарської продукції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2018 № 107.

Крім того, з отриманих бюджетних дотацій ТОВ «Підлуби Агро+», ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Дніпро», ТОВ «Староолександрівка+» сплачено відповідні податки та збори.

На думку ОСОБА_4 , порушення, допущені судом першої інстанції, не були усунені судом апеляційної інстанції, а судовий розгляд у суді апеляційної інстанції проведено із суттєвим порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Вказує, що апеляційний суд своїх висновків належним чином не мотивував, не навів вичерпних доводів щодо недоведеності стороною захисту доводів скарги, обмежившись лише загальним формулюванням про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді.

У зв`язку з цим, вважає, що оскаржувані судові рішення не відповідають вимогам статті 370 КПК, які вказують, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Посилається на правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 31 жовтня 2022 року (справа № 753/12578/19, провадження № 51-206 кмо 22). Зазначає, що відповідно до цієї позиції, положення пункту 4 параграфа 2 «Прикінцевих положень» указаного Закону щодо здійснення судового контролю під час досудового розслідування підлягають застосуванню з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 58 Конституції України, статей 5, 8, 9 КПК.

На думку ОСОБА_4 , судом першої та апеляційної інстанцій належно не перевірено відповідно до вимог статей 405, 422 КПК указані стороною захисту обставини, викладені у скарзі, в зв`язку з чим допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додану до неї копію судового рішення, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до вимог частини 4 статті 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та копій судових рішень, долучених до неї, захисник не погоджується з судовими рішеннями, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Отже, такі судові рішення не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

У зв`язку з цим у Суду відсутні процесуальні підстави для надання відповідей на доводи касаційної скарги, оскільки оскаржувані в касаційній скарзі судові рішення не можуть бути предметом касаційного перегляду.

Керуючись частиною 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2023 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3