Справа № 489/1055/24
Провадження № 1-кп/489/681/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

16 лютого 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку у кримінальному провадженні №0000001 від 02.01.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва Миколаївської області, з професійно-технічною освітою, не працюючої, незаміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, відповідно до обвинувального акту зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту 01.01.2024 близько 05:00 год. (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , в результаті раптово виниклого конфлікту та умислу, направленого на нанесення тілесних ушкоджень, розуміючи настання наслідків і бажаючи їх настання, умисно нанесла декілька ударів (точна кількість ударів не встановлена, але не менше трьох) в область задньої поверхні тулуба та обличчя потерпілої кулаком руки, спричинивши тим самим тілесні ушкодження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді синців обличчя та задньої поверхні грудної клітини, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачена ОСОБА_2 вчинила умисне легке тілесне ушкодження, тобто скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Під час досудового розслідування підозрювана ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності. До суду прокурор надіслав обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, до якого додані: письмова заява підозрюваної ОСОБА_2 від 14.02.2024, складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання нею своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні; письмова заява представника потерпілої ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, а також матеріали досудового розслідування (кримінального провадження №0000001 від 02.01.2024), у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваною ОСОБА_2 своєї винуватості.

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього матеріали та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинила умисне легке тілесне ушкодження, тобто скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Так, обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, характеризується позитивно, раніше не судима, не працює, є матір`ю двох малолітніх дітей, на лікуванні у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебувала. Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2 , суд визнає вказане в обвинувальному акті вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах та вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Ураховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка не працює, раніше не судима, незаміжня, характеризується посередньо, визнання нею своєї вини, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України. Саме вказаний вид та міра покарання, на переконання суду, є необхідними й достатніми для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся. Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України. Витрати на залучення експертів відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався та з урахуванням того, що суд дійшов висновку про необхідність призначення їй покарання у виді громадських робіт, тому відсутні підстави для застосування відносно неї запобіжного заходу до набрання вироком законної сили. Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.

Речовий доказ DVD-R-диск з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід обвинуваченій до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1