Справа № 761/3179/24
Провадження № 1-кс/761/2713/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 420 231 021 000 001 20 від 28.08.2023,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 420 231 021 000 001 20 від 28.08.2023.

На обґрунтування доводів клопотання заявник зазначає, що ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 07.11.2023 було задоволено апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва, та накладено арешт на майно, що було вилучене за результатом проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

На переконання адвоката, арешт накладений необґрунтовано, оскільки грошові кошти, що були вилученні за місцем проживання ОСОБА_5 є власністю його сім`ї та жодного відношення до кримінального провадження не мають, а такий захід забезпечення кримінального провадження обмежує можливість вільно користуватись своїм майном, у зв`язку з чим просив скасувати арешт, накладений ухвалою Київського апеляційного суду від 07.11.2023.

В судове засідання адвокат та уповноважений прокурор не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомленні належним чином.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, а також матеріали, які слугували підставою для накладення арешту, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Як вбачається з матеріалів клопотання адвоката, ухвалою Київського апеляційного суду від 07.11.2023, в рамках кримінального провадження № 420 231 021 000 001 20 від 28.08.2023 за ч.3 ст. 368 КК України, було задоволено апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва, та накладено арешт на майно, що було вилучене за результатом проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись з клопотанням адвокат вказує, що арешт накладено необґрунтовано, а грошові кошти, що були вилученні під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 є власністю його сім`ї та жодного відношення до кримінального провадження не мають, в той же час такий захід забезпечення кримінального провадження обмежує можливість вільно користуватись своїм майном, у зв`язку з чим застосований захід забезпечення кримінального провадження підлягає скасуванню.

У той же час, до матеріалів клопотання про скасування арешту майна заявником не надано доказів на підтвердження такої правової позиції, не долучено копії ухвали за якою накладався арешт на майно, наявні в матеріалах копії документів жодним чином не спростовують застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Отже, викладені заявником обставини документально нічим не підтверджені.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Також кримінальним процесуальним законом обумовлено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України), а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

Аналізуючи наведене, слідчий суддя вважає, що заявником не доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, як того вимагають положення ч. 2 ст. 174 КПК України, слідчий суддя не вбачає правових підстав для скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 420 231 021 000 001 20 від 28.08.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: