Справа № 373/2641/23
Номер провадження 1-кс/373/232/24
УХВАЛА

щодо розгляду скарги на бездіяльність прокурора

03 червня 2024 року м. Переяслав

Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретарки судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представниці власників/володільців майна ОСОБА_4 розглянув у судовому засіданні скаргу на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000126 від 18.07.2023 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Представниця ФОП ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

У скарзі зазначається, що 08.02.2024 було проведено обшук в приміщенні, яке орендується ФОП ОСОБА_5 , де вилучено належне йому майно.

Ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15.02.2024 частково задоволено клопотання прокурора про накладення на вилучене майно арешту та накладено арешт на системний блок, інвентарний номер і00323; роутер інв. номер і00294, серійний номер 221СО 55000369 V9.0; флеш носій (роутер) HIGH-GAIN 150 Mbps TP-Link; флеш носій Goodram 32GB, серійний номер НОМЕР_1 ; флеш носій AVATEL 02113-20-05774, марка Sabra; системний блок GAMEMAX, інв. номер 280.00018; системний блок GAMEMAX, інв. номер і00322; системний блок GAMEMAX, інв. номер 200.00027; свіч TP Link, серійний номер 228; свіч (сервер), серійний номер 100, інв. № і00296; комутатор, серійний номер 7EI085D4PAJ34303, інв. № і00299; флеш модем TP LINK, серійний номер 221A1B7026744EU/3.20; Wi-FI роутер марки ASUS, інв. номер і 00327. Визначено строк дії ухвали два місяці.

08.02.2024 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , де вилучено належне йому майно.

Ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15.02.2024 частково задоволено клопотання прокурора про накладення на вилучене майно арешту та накладено арешт на мобільний телефон «iPhone 8+»; мобільний телефон «iPhone 11 ». Визначено строк дії ухвали два місяці.

08.02.2024 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , де вилучено належне йому майно.

Ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15.02.2024 частково задоволено клопотання прокурора про накладення на вилучене майно арешту та накладено арешт на мобільний телефон марки «Apple iPhone» чорного кольору; ноутбук марки «Lenovo», модель «IdeaPad 5 15 ABA», серійний номер PF4735NI. Визначено строк дії ухвали два місяці.

Після спливу двох місяців вилучене майно не було повернуто його власникам/володільцям.

На клопотання представниці про повернення вилученого майна від 08.05.2024 16.05.2024 на електронну адресу представниці отримано постанову прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні цього клопотання.

У судовому засіданні 31.05.2024 прокурор ОСОБА_8 , який з`явився, заявив клопотання про відкладення судового засідання, оскільки у скарзі оскаржується бездіяльність прокурора ОСОБА_3 , який перебував у відпустці до 02.06.2024.

У судовому засіданні 03.06.2024 представниця підтримала свою скаргу, прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення скарги, оскільки він вважає, що встановлення строку дії ухвали для ухвал про накладення арешту на тимчасово вилучене майно не передбачений кримінально-процесуальним законодавством, крім того, після призначення відповідної експертизи надійшло клопотання експерта про надання об`єктів експертизи. 03.06.2024 прокурором винесено постанову про задоволення цього клопотання та надання доказів, які були вилучено.

Згідно з п. 6, 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є тимчасове вилучення майна, арешт майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З досліджених ухвал від 15.02.2024 вбачається, що необхідність накладення арешту на вилучене в ході обшуків майно прокурорами, які звернулися з відповідними клопотаннями, була обумовлена проведенням експертних досліджень.

Також, встановлення строку дії ухвал було обумовлено необхідністю дотримання розумного балансу між втручанням у права володільців майна та завданнями кримінального провадження із врахуванням нормативно-визначених строків проведення експертних досліджень.

З досліджених документів, наданих прокурором ОСОБА_3 у судовому засіданні, вбачається, що постанова про призначення комп`ютерно-технічної експертизи була ухвалена лише 11.03.2024, тобто більш як через місяць після вилучення майна та через 26 днів після накладення на нього арешту. При цьому, з цієї постанови не вбачається взагалі, які саме об`єкти підлягали експертному дослідженню, оскільки у мотивувальній частині постанови зазначено лише перелік вилученого майна під час обшуку 08.02.2024 по АДРЕСА_1 , а в резолютивній частині експертний заклад та перелік питань, які винесено на розгляд експертизи.

03.06.2024 прокурором ОСОБА_3 ухвалено постанову про задоволення клопотання експерта та надіслано до експертної установи об`єкти дослідження - чотири системних блоки GAMEMAX та ноутбук марки «Lenovo».

Отже, лише майже через 4 місяці після вилучення та через 3,5 місяці після накладення арешту на майно, який обумовлювався саме необхідністю проведення експертизи щодо цього майна, після подання скарги представницею, проведення першого судового засідання щодо розгляду цієї скарги безпосередньо перед судовим засіданням, в якому розглядалася скарга по суті, прокурор ОСОБА_3 вирішив направити до експертного закладу лише 5 з 17 об`єктів, на які задля проведення експертиз було накладено арешт. При цьому, у постанові про призначення експертизи від 11.03.2024 не визначалися об`єкти експертного дослідження, а про ноутбук марки «Lenovo» навіть не згадувалося, як такий, що був вилучений під час обшуку.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Зосимов проти України» (Заява № 4322/06), суд зазначив, що найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу державної влади у мирне володіння майном має бути законним. Вимога щодо законності для цілей статті 1 Першого протоколу, як і для обговорених вище цілей статті 8, передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає в себе свободу від свавілля (п. 73).

У різних попередніх рішеннях суд доходив висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства. При цьому має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (п. 76).

Зважаючи на вищенаведені обставини, втручання у права, гарантовані володільцям майна ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у частині вилучення майна та накладення на нього арешту, відбувалося на підставі закону та з легітимною метою. Забезпечення балансу між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи відбулось шляхом встановлення двомісячного строку дії ухвали про накладення арешту на вилучене майно.

Зважаючи на те, що строк дії ухвал про накладення арешту сплив 16.04.2024, але вилучене майно не було повернуто його володільцям, цей баланс було порушено. Будь-яких клопотань в порядку ст. 117, 171 КПК України стороною обвинувачення у зв`язку з цим не заявлялося.

Подальша бездіяльність прокурора щодо неповернення вилученого майна та ухвалення постанови про відмову у задоволенні клопотання про його повернення, свідчать про утримання вищезазначеного майна із недотриманням гарантій, визначених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, КПК України. При цьому, безпідставне ігнорування судового рішення, яке набрало законної сили, у частині строку його дії, нездійснення будь-яких процесуальних дій щодо більшості з вилученого майна та його неповернення володільцям, свідчать про безпідставне його утримання стороною обвинувачення - прокурором.

Оскільки клопотання про повернення майна володільцям заявлялося прокурору до направлення вилученого майна для експертного дослідження, а відмова у задоволенні цього клопотання не відповідає загальним засадам кримінального провадження щодо здійснення кримінального провадження з додержанням принципу верховенства права, законності, недоторканості права власності, бездіяльність прокурора щодо неповернення вилученого майна, свідчить про порушення права його власників/володільців на «мирне володіння» цим майном.

Зважаючи на викладене, керуючись ст. 2, 8, 9, 16, 303, 307, 309 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 або іншого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000126 від 18.07.2023 негайно повернути майно, вилучене в ході обшуків 08.02.2024, а саме:

?фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 або його представнику (майно, вилучене у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 ):

1.Системний блок, інвентарний номер і00323;

2.Роутер інв. номер і00294, серійний номер 221СО 55000369 V9.0;

3.Флеш носій (роутер) HIGH-GAIN 150 Mbps TP-Link;

4.Флеш носій Goodram 32GB, серійний номер G9ABAF59932138;

5.Флеш носій AVATEL 02113-20-05774, марка Sabra;

6.Системний блок GAMEMAX, інв. номер 280.00018;

7.Системний блок GAMEMAX, інв. номер і00322;

8.Системний блок GAMEMAX, інв. номер 200.00027;

9.Свіч TP Link, серійний номер 228;

10.Свіч (сервер), серійний номер 100, інв. № і00296;

11.Комутатор, серійний номер 7EI085D4PAJ34303, інв. № і00299;

12.Флеш модем TP LINK, серійний номер 221A1B7026744EU/3.20;

13.Wi-FI роутер марки ASUS, інв. номер і 00327;

? ОСОБА_6 або його представнику (майно, вилучене в садибі за адресою: АДРЕСА_2 ):

14.Мобільний телефон «iPhone 8+»;

15.Мобільний телефон «iPhone 11 »;

? ОСОБА_7 або його представнику (майно вилучене за адресою: АДРЕСА_3 ):

16.Мобільний телефон марки «Apple iPhone» чорного кольору;

17.Ноутбук марки «Lenovo», модель «IdeaPad 5 15 ABA», серійний номер PF4735NI.

Суддя: ОСОБА_1