Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/1612/15-к
Провадження №1-кп/523/30/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

14.05.2024

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 ., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0006080 по звинуваченню:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Татарбунарського району,

с. Маразліївка, українця, громадянина України, з середнью освітою, який зареєстрований та проживає:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України;

Встановив:

05.12.2014 приблизно о 01 годині 00 годин, ОСОБА_11 , знаходячись в приміщенні кімнати охорони ВАТ «Одесапіщеремаш», яке розташоване по АДРЕСА_2 , розпивав алкогольні напої спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Надалі, під час вживання спиртних напоїв та на ґрунті особистих неприязних відносин ОСОБА_10 спровокував конфлікт та влаштував бійку стосовно ОСОБА_11 , умисно нанісши йому декілька ударів руками та ногами по обличчю та кінцівках, заподіяв ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та садна лобної ділянки справа, саден спинки носу та правої гомілки.

У цей час, внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_10 , у ОСОБА_11 раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на умисне спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_10 невизначеного характеру.

Переслідуючи мету завдати тілесного ушкодження ОСОБА_10 з мотивів особистої до нього неприязності, ОСОБА_11 , 05.12.2014 приблизно о 01 годині 05 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні кімнати охорони ВАТ «Одесапіщеремаш» по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди здоров`я для потерпілого ОСОБА_10 , та бажаючи при цьому настання таких наслідків, схопив правою рукою ніж із кухонного столу вищевказаного приміщення, яким умисно наніс один удар ОСОБА_10 в область грудної клітки зліва, тим самим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного поранення грудної клітини, проникаючого в ліву плевральну порожнину з пошкодженням серця, легенів, яке супроводжувалося проникненням повітря і крововиливом в плевральну порожнину (біля 1000 мл. крові), крововиливом в порожнину перикарда, ускладненого посттравматичним, переднім, поширеним інфарктом міокарда, які відповідно до п. 2.1.3 «к» "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995), кожне з яких відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Допитаний у судовому засідані обвинувачений ОСОБА_11 пояснив, що він 04.12.2014 у вечірній час спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розпивали алкогольні напої в кімнаті охорони ВАТ «Одесапіщеремаш», яке розташоване по АДРЕСА_2 . Приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_10 прийшов до вказаного приміщення залишити ключі від своєї кімнати. Хтось з присутніх у зазначеній кімнаті запропонував ОСОБА_10 приєднатися до них, на що останній погодився та разом розпивали спиртні напої. В подальшому приблизно о 23 годині ближче до опівночі між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 виник конфлікт, в ході якого між ними виникла бійка. В ході бійки ОСОБА_11 впав на підлогу, а ОСОБА_10 почав бити його ногами. Так, ОСОБА_14 відтягнув ОСОБА_10 від ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вийшли з кімнати охорони. Через невеликий проміжок часу ОСОБА_10 знову спровокував бійку, накинувшись до лежачого на підлозі ОСОБА_11 .. В цей час, ОСОБА_11 зміг підвестися з підлоги, взяв з кухонного столу кухонний ніж, яким наніс ОСОБА_10 один удар по тулубу не визначаючи конкретне місце удару та не бажаючи спричинити йому смерть, тобто діючи виключно для припинення протиправної поведінки агресивно-налаштованого ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_11 жодних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 не наносив і місце події не покидав. У подальшому, до приміщення кімнати охорони зайшла ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .. ОСОБА_13 у ОСОБА_11 забрала вказаний ніж, потерпілий ОСОБА_10 відійшов з приміщення на сходи. При цьому, ОСОБА_11 зазначив, що не виражав погроз щодо вбивства ОСОБА_10 та не бажав цього.

Допитаний у судовому засідані потерпілий ОСОБА_10 повідомив, що приблизно о 21 годині 00 хвилин 04.12.2014 він прийшов до кімнати охорони ВАТ «Одесапіщеремаш», яке розташоване по АДРЕСА_2 , щоб залишити ключі від своєї кімнати. На той час у зазначеному приміщенні перебували ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які розпивали алкогольні напої. Вказані особи запропонували ОСОБА_10 приєднатися до них, на що останній погодився. В ході розпивання алкогольних напоїв, приблизно опівночі, між ним і ОСОБА_11 на ґрунті неприязності відбулася сварка, хто спровокував сварку потерпілий пояснити не зміг, але сказав, що перший наніс удар кулаком руки ОСОБА_11 по обличчю. Надалі, вони шарпали один одного за верхній одяг і потерпілий штовхнув ОСОБА_11 на ліжко. Потім, ОСОБА_11 наніс потерпілому один удар кухонним ножем, який знаходився на столі у вказаному приміщенні в область грудної клітки зліва. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 заявив, що ОСОБА_11 не мав наміру його вбивати і в це не вірить.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_13 , пояснила, що приблизно о 21 годині 00 хвилин 04.12.2014 ОСОБА_10 прийшов до кімнати охорони ВАТ «Одесапіщеремаш», яке розташоване по вул. Миколаївська дорога № 205 в м. Одесі. На той час у зазначеному приміщенні перебували вона разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_17 , спільно вживали алкогольні напої, через невеликий проміжок часу приєднався до компанії та вжиття спиртного ОСОБА_10 . Приблизно опівночі ОСОБА_10 і ОСОБА_11 посварилися, між ними відбулася бійка, першим завдавав удари ОСОБА_10 , останній виказував при цьому погрози ОСОБА_11 фізичною розправою. Згодом, бачила ніж у крові, як тоді думала, що ніж був у рибі, оскільки слідів крові на їх одежі не бачила та будь-яких висловлювань від ОСОБА_11 щодо потерпілого ОСОБА_10 не чула. Момент завдання ОСОБА_11 ножового поранення ОСОБА_10 не бачила, оскільки виходила з ОСОБА_12 з приміщення кімнати охорони. Коли повернулися, бійки вже не було, потерпілий сидів на сходах, а ОСОБА_11 знаходився в приміщенні та поводився спокійно, забрала у нього ніж.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_12 , пояснив, що о 21 годині 00 хвилин 04.12.2014 ОСОБА_10 прийшов до кімнати охорони ВАТ «Одесапіщеремаш», яке розташоване по вул. Миколаївська дорога № 205 в м. Одесі. На той час у зазначеному приміщенні перебували свідок, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які розпивали алкогольні напої. Хтось запропонував ОСОБА_10 приєднатися до них, на що останній погодився. В подальшому приблизно о 23 годині ближче до опівночі між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 виник конфлікт, спровокований саме ОСОБА_10 . В ході сварки ОСОБА_10 чіплявся до ОСОБА_11 і наніс йому один удар кулаком руки по обличчю, надалі між ними виникла бійка, про це свідку повідомила ОСОБА_15 . Остання покликала ОСОБА_18 та він зайшов у вищевказане приміщення, де останні продовжували битися, в цей час ОСОБА_10 бив ногами ОСОБА_11 , який лежав на підлозі. На цей час вони обидва були у стані алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_10 був тверезіший. ОСОБА_14 відтягнув ОСОБА_10 від ОСОБА_11 , однак ОСОБА_10 знову кинувся до ОСОБА_11 , в цей час ОСОБА_11 вірогідно наніс ОСОБА_10 удар кухонним ножем, однак ОСОБА_12 цього не бачив, бо в цей час був біля вхідних дверей, сам ОСОБА_10 перекрив своєю спиною йому вид на бійку, а в самому приміщенні було погане освітлення. Спочатку кров на речах потерпілого свідок не бачив. Як до цього, так і після цього, більше ударів ОСОБА_10 . ОСОБА_11 не наносив та місце події не покидав. В подальшому потерпілий та свідок вийшли на вулицю. Протягом всього часу розпивання алкогольних напоїв ОСОБА_11 не виражав погроз щодо вбивства ОСОБА_10 .. На думку свідка, у ОСОБА_11 наміру вбивати ОСОБА_10 не було, після бійки між ними ОСОБА_11 був побитий.

Суд отримавши покази обвинуваченого ОСОБА_11 , свідків та потерпілго по кримільному провадженю також дослідив наступні докази в судовому засіданні:

-протокол медичного огляду від 05.12.2014, згідно якого в приміщенні КП «ООМЦПЗ» у ОСОБА_11 встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема аналіз забору сечі у ОСОБА_11 показав концентрацію 3,33 проміле.

-протокол затримання ОСОБА_11 від 05.12.2014, в ході якого у ОСОБА_11 , в ході якого у нього вилучено джинсові штани синього кольору з плямами речовини бурого кольору;

-протокол огляду місця події від 05.10.2014 від 10.12.2014, в ході якого з території ВАТ «Одессапищереммаш» приміщення по вул. Миколаївська дорога, 205, виявлено та вилучено змиви з речовиною бурого кольору, ганчірку з плямами речовини бурого кольору, полімерну пляшку з плямами речовини бурого кольору, два ножа з рукоятками чорного кольору, покривало темно-коричневого кольору з плямами речовини бурого кольору, рушник білого кольору з плямами бурого кольору;

-ухвала слідчого судді від 10.12.2014 про арешт вказаного майна, вилученого під час обшуку затриманого та огляду місця події;

-висновок судово-медичної експертизи № 3410 від 26.01.2015, згідно якого у ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різане поранення грудної клітини, проникаюче в ліву плевральну порожнину з пошкодженням серця, легені, яке супроводжувалося проникненням повітря і крововиливом в плевральну порожнину (біля 1000 мл. крові), крововиливом в порожнину перикарда, ускладненого посттравматичним, переднім, поширеним інфарктом міокарда. Вказані тілесні ушкодження відповідно до п. 2.1.3 «к» "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995), відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя;

-висновком судово-медичної експертизи № 3233 від 05.12.2014, з якого вбачається, що у ОСОБА_11 виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та садна лобної ділянки справа, саден спинки носу та правої гомілки, які могли бути спричинені 04.12.2014 від не менше 3 травматичних дій тупими предметами, що могли бути рука (стиснута в кисті), нога (у взутті) та інші предмети.

-висновок судово-медичної (імунологічної) експертизи № 80, згідно якого на джинсових брюках підозрюваного ОСОБА_11 , тільнику потерпілого ОСОБА_10 виявлено кров людини, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_10 ;

-висновок судово-медичної (цитологічної) експертизи № 45, згідно якого на кухонному ножі №1 (по всій правій поверхні клинка, на лівій поверхні клинка та на рукоятці ножа див. об`єкти №№1-4 в дослідницькій частини експертизи) виявлено кров людини;

-висновок судово-медичної (криміналістичної) експертизи № 34, згідно якого на передній поверхні тільника зліва, належного потерпілому ОСОБА_10 , виявлено одне колото-різане пошкодження, яке могло бути утворено пласким колюче-ріжучим предметом типу ножа, що має обушок і лезо з максимальною шириною зануреної частини не більше 2,5 см. Вказане пошкодження відповідає по локалізації колото-різаному ушкодженню грудної клітини потерпілого ОСОБА_10 , та не виключається можливість спричинення колото-різаного ушкодження грудей зліва у ОСОБА_10 клинком ножа №1, наданого на експертизу;

-протокол огляду предметів та постановою про визнання і залучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження, складені слідчим від 02.02.2015;

-протокол слідчих експериментів від 21.01.2015, проведені, окремо, за участю потерпілого ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_11 , під час яких вони розповіли та відтворили свою версію про обставини кримінального правопорушення, у тому числі механізму заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 24, ОСОБА_11 за своїм психічним станом в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку , що вина ОСОБА_11 , у інкримінованому йому злочині знайшла своє підтвердження в повному обсязі у пред`явленому йому обвинувачені.

Суд, кваліфікує дії ОСОБА_11 , за ст.121 ч.1 КК України,- як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_11 , не має судимості, на обліку в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» та в КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня №2» не перебуває; забезпечений місцем реєстрації в м. Одесі, працює не офіційно, суспільно-корисною працею займається, до кримінальної відповідальності за час розгляду кримінального провадження не притягувався, нових злочинів не скоїв, а також приймаючи до уваги думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, жодних притензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Отже, за приписами ст.66, обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_11 , судом у кримінальному провадженні є повне визнання провини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочина, за ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_11 , судом у кримінальному провадженні встановлено - скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ст. 121 ч.1 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 ч.ч. 1, 2 Конституції України, ст. 17 ч. 2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161, 150, 100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діяння.

- обґрунтованості обвинувачення.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_11 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_11 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осудним, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними - ст. 19 ч. 1 КК України.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги досліджені під час судового розгляду обставини діяння, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, характеризуючі його особу дані, а також ураховуючи навність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд у контексті приписів ст.ст.50, 65-67 КК України доходить висновку про те, що комплексність наведених обставин обумовлює можливість виправлення зазначеного підсудного без тимчасової ізоляції від суспільства,таке покарання за переконанням суду є необхідним й достатнім для виправлення вказаного підсудного й попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд присяжних вирішує за правилами ст.100 КПК України, а питання щодо процесуальних витрат та арешту майна, в порядку ст.ст.124-126, 174 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.31, 100, 124-126, 174, 368-372, 391 КПК України, суд ;

Ухвалив:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. ст.75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки,

з покладанням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а саме до Білгород-Дністровського районного відділу Філії ДУ "Центр пробації" в Одеській області, повідомляти вказаний орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно зі ст.174 КПК України, арешт на майно, накладений у кримінальному провадженні за ухвалою слідчого судді від 10.12.2014 року, - скасувати.

Відповідно на ст.100 КПК України, речові докази, а саме ганчірку з плямами бурого кольору, спортивну кофту з плямами бурого кольору, полімерну пляшку з плямами бурого кольору, два ножа з рукояткою чорного кольору, покривало темно коричневого кольору, два ножа з рукоятками чорного кольору, рушник білого кольору з плямам рчовини бурого кольору, джинсові штани синього кольору з плямами бурого кольору, - знищити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 , - не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1 .

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2