Справа № 206/2722/24
Провадження № 1-кп/206/200/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2024 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючий, суддя ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2023 року за №0000128 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, малолітніх та неповнолітніх осіб на утриманні не має, офіційно непрацевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, малолітніх та неповнолітніх осіб на утриманні не має, офіційно непрацевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 249 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 05.05.2023 приблизно о 09 годині 30 хвилин, діючи за попередньою змовою групою осіб у попередній змові із ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , за координатами 48.5063382 35.2001832, на березі водного об`єкта загального користування Дніпропетровської області річки Самара, в період дії заборони лову риби у рибогосподарських водних об`єктах області - у період нересту та із застосуванням заборонених засобів жилкової сітки незаконно зайнявся у попередній змові із ОСОБА_4 рибним промислом шляхом добування (вилову) риби, а саме зайшли разом із берега в брід вищевказаної річки Самари, де залишивши з метою вилову риби заздалегідь заготовлене незаконне знаряддя лову - жилкову сітку та руками умисно дістали раніше встановлене (04.05.2023) ними заборонене знаряддя лову риби жилкову сітку, у якій знаходились цінні водні біоресурси риба в кількості 18 одиниць особин цінного виду «карась сріблястий» вартістю, згідно висновків судово економічної експертизи № СЕ-19/104-23/21934-ЕК від 11.07.2023 року, на загальну суму 28 458, 00 грн., що заподіяло істотної шкоди Державі.

ОСОБА_4 05.05.2023 приблизно о 09 годині 30 хвилин, діючи за попередньою змовою групою осіб у попередній змові із ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , за координатами 48.5063382 35.2001832, на березі водного об`єкта загального користування Дніпропетровської області річки Самара, в період дії заборони лову риби у рибогосподарських водних об`єктах області - у період нересту та із застосуванням заборонених засобів жилкової сітки незаконно зайнявся у попередній змові із ОСОБА_3 рибним промислом шляхом добування (вилову) риби, а саме зайшли разом із берега в брід вищевказаної річки Самари, де залишивши з метою вилову риби заздалегідь заготовлене незаконне знаряддя лову - жилкову сітку та руками умисно дістали раніше встановлене (04.05.2023) ними заборонене знаряддя лову риби жилкову сітку, у якій знаходились цінні водні біоресурси риба в кількості 18 одиниць особин цінного виду «карась сріблястий» вартістю, згідно висновків судово економічної експертизи № СЕ-19/104-23/21934-ЕК від 11.07.2023 року, на загальну суму 28 458, 00 грн., що заподіяло істотної шкоди Державі (том 2 а.п. 2-5).

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому просить розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні (том 2 а.п. 5).

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену у присутності захисника-адвоката ОСОБА_5 , в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини (том 2 а.п. 11, 12, 17).

Обвинувачений ОСОБА_4 надав письмову заяву, складену у присутності захисника-адвоката ОСОБА_5 , в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини (том 2 а.п. 13, 14, 18).

Представник потерпілого Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області ОСОБА_6 також надала письмову згоду щодо встановлених досудовим розслідуванням обставин, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження та розгляду обвинувального акта у спрощеному порядку (том 2 а.п. 15, 16, 19).

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального проступку, заяви обвинувачених, в яких вони зазначають, що не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без їх участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинувачених, з урахуванням думки представника потерпілого та клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтею 381-382 КПК України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, доведеною винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, а саме: як незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

В той же час, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.09 року (заява № 10249/03) ЄСПЛ зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування суспільством від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке суд вважає пропорційним тяжкості порушених суспільних інтересів, їх наслідкам з урахуванням всіх встановлених судом обставин конкретного провадження.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особи винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 66 КК України - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 67 КК України не встановлено.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 66 КК України - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 67 КК України не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий (том 1 а.п. 131), в КП «ДБКЛПД» ДОР» не знаходиться і раніше за архівною документацією не значиться, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не знаходиться (том 1 а.п. 133, 137), під наглядом лікаря-психіатра Центру психіатричної допомоги дорослому та дитячому населенню КНП «КЛШМД» ДМР не перебуває (том 1 а.п. 135), за місцем мешкання характеризується позитивно, від сусідів скарг не надходило (том 1 а.п. 141), перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 17.03.2005 року (том 1 а.п. 147).

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 249 КК України у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, не обирався.

ОСОБА_4 раніше не судимий (том 1 а.п. 166), в КП «ДБКЛПД» ДОР» не знаходиться і раніше за архівною документацією не значиться, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не знаходиться (том 1 а.п. 168, 170), за місцем мешкання характеризується позитивно, від сусідів скарг не надходило (том 1 а.п. 172), на облік військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_4 не став та перебуває у розшуку з 15.04.2024 року (том 1 а.п. 175).

Суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 249 КК України виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, не обирався.

Разом із обвинувальним актом до суду надійшов цивільний позов прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра в інтересах держави в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним добуванням водних біоресурсів в розмірі 28458,00 грн.

Вирішуючи цивільний позов суд встановив наступне.

У відповідності до вимог ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України «Про прокуратуру».

Положеннями ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні № СЕ-19/104-23/21934-ЕК від 11.07.2023, розмір шкоди заподіяної внаслідок умисного незаконно вилову з річки Самара у м. Дніпро (з природнього середовища) цінного водного біоресурси риби в кількості 18 одиниць, а саме: 18 одиниць особин цінного виду «карась сріблястий» становить 284582, 00 грн.

Враховуючи, що вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення щодо незаконного зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, доведена повністю, а тому суд вважає, що цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області у кримінальному провадженні про відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням на суму 28458, 00 грн. підлягає задоволенню.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України з урахуванням вимог ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого, зокрема ч. 1 ст. 249 КК України.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, зокрема були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Сітка жилкова є знаряддям незаконного промислу, отже - підлягає спеціальній конфіскації.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.05.2023 був накладений арешт на майно, а саме: жилкову сітку для вилову риби, яка була вилучена в ході огляду місця події, проведеному 05.05.2023.

В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.

Крім того, з обвинувачениих підлягають стягненню витрати за проведення експертизи, відповідно до ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,374-376,381,382,394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ), на користь держави (код бюджетної класифікації: 24060300) 1912 (одну тисячу дев`ятсот дванадцять) гривень 00 копійок за проведення судово-економічної експертизи від 11.07.2023 № СЕ-19/104-23/21934-ЕК, по 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 00 копійок з кожного.

Цивільний позов прокурора Лівобережної окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування збитків, заподіяних рибному господарству - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь Держави в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області (аналітичний рахунок, відкритий у Головному управлінні Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області 0079, код бюджетної класифікації 21081100, , банк одержувача ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування водних біоресурсів 28458 (двадцять вісім тисяч чотириста п`ятдесят вісім) гривень 00 копійок.

Речові докази:

- сітку жилкову, опечатану у спец-пакет «Національна поліція України» №WAR 1714850, яку визнано речовим доказом відповідно до постанови про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами у кримінальному провадженні від 06.05.2023 та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно квитанції № 002255 від 11.05.2023 конфіскувати в дохід держави.

Скасувати арешт, накладений на майно на підставі ухвали слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.05.2023, а саме: жилкову сітку для вилову риби, яка була вилучена в ході огляду місця події, проведеному 05.05.2023.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його отримання. У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1