Справа № 755/1372/21 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1870/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною середньою освітою, працюючого неофіційно баристом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 11.09.2019 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт;

- 18.12.2020 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, на 2 роки обмеження волі;

- 25.11.2022 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.2 ст.289 КК України, з урахуванням подальших змін, внесених вироком Київського апеляційного суду від 01 червня 2023 року в частині призначеного покарання, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна,-

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 2 ст.187, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_8 06.07.2020 року, приблизно о 23 годині 25 хвилин, разом із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, проходячи біля житлового будинку АДРЕСА_3 , побачили раніше незнайомого ОСОБА_9 , при цьому у них виник спільний злочинний умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, що належало ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, будучи достовірно переконаними, що у ОСОБА_9 при собі є мобільний телефон, під приводом знайомства та спільної прогулянки, завели останнього до неосвітлюваної паркової зони по вулиці Русанівська Набережна, 7 в м.Києві , де в 00 годин 20 хвилин 07.07.2020 року ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, застосовуючи насильство, небезпечне для здоров`я потерпілого, завдав цілеспрямований потужний удар рукою в обличчя потерпілого ОСОБА_9 , від якого останній впав на землю, після чого ОСОБА_8 , діючи разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження продовжили застосовувати насильство, небезпечне для здоров`я потерпілого, при цьому вдвох завдали декілька ударів руками в обличчя потерпілого, подолавши таким чином волю потерпілого до опору.

Продовжуючи реалізувати свої злочинні дії, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою заволодіння чужим майном, з руки потерпілого ОСОБА_9 , який вже не чинив опору, заволоділи мобільним телефоном останнього марки «Meizu М5s», в чорному чохлі, вартістю з урахуванням зносу 2000 гривень, в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайфсел», вартістю 50 гривень із залишком коштів на рахунку у розмірі 8 гривень.

Після цього, ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а вищезазначений мобільний телефон, цього ж дня о 01 годині 14 хвилин, заклали до ломбарду « Зелений », що розташований за адресою: м.Київ, пр-ту Миру, 5.

В результаті спільних дій ОСОБА_8 та особи, матеріали справи відносно якої виділені в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_9 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 2058 гривень.

Згідно з даними висновку експерта №042-1469-2020 від 16.10.2020 року, з урахуванням наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на момент звернення останнього за медичною допомогою 07.07.2020 року о 05 годині 56 хвилин, у потерпілого ОСОБА_9 було виявлено наступні тілесні ушкодження:

а) синець на повіках та субкон`юктивальний крововилив правого ока, садно нижньої повіки лівого ока, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, відповідно п.п.2.3.5 та 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року;

б) закритий перелом кісток носа в дистальній третині без зміщення уламків, який відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого, відповідно п.п.2.3.3., 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року.

Крім того, ОСОБА_8 27.07.2020 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, знаходився в приміщенні магазину «АТБ», що розташований за адресою: м. Київ, вулиця Дніпровська Набережна, 7 , при цьому, у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна повторно, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, підійшов до стелажів з алкогольними напоями та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиці 2 пляшки віскі марки «Jack Daniel» 0,5 л. 40%, артикул 067, закупівельною вартістю 341 гривня 08 копійок за 1 одиницю товару, які сховав до свого рюкзаку.

Після цього, ОСОБА_8 з викраденим майном вийшов з приміщення магазину « АТБ », не сплативши за взятий ним товар, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_8 завдав ТОВ "АТБ-Маркет" матеріальну шкоду на загальну суму 682 гривні 16 копійок.

Крім того, ОСОБА_8 03.08.2020 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, знаходився в приміщенні магазину «Сільпо», що розташований у ТЦ «Silver Breeze» за адресою: м.Київ, проспект Павла Тичини, 1-В, при цьому у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна повторно, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, підійшов до полиць з продажу готової продукції та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиць: рол «Філадельфия М», вагою 0,224 кг., вартістю 111 гривень 91 копійка, арт. 533256; рол «Жовтий дракон», вагою 0,308 кг., вартістю 145 гривень 80 копійок, арт. 462292; рол «Філадельфия вугор», вагою 0,57 кг., вартістю 301 гривня 26 копійок, арт. 533258; сидр «Apps», із соком грейфрукта 0,5л., вартістю 58 гривень 47 копійок, арт.792618, після чого, вказаний товар сховав до свого рюкзака.

В подальшому, ОСОБА_8 , не маючи наміру розраховуватись за взятий ним товар, направився до каси обслуговування, де безперешкодно вийшов за межі касової зони та почав рухатись в напрямку виходу з приміщення магазину, однак виконавши всі дії, які останній вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_8 був затриманий працівниками охорони вказаного магазину, з майном, яким останній намагався таємно заволодіти на загальну суму 617 гривень 44 копійки.

Своїми злочинними діями ОСОБА_8 завдав ТОВ "АТБ-Маркет" матеріальну шкоду на загальну суму 617 гривень 44 копійки.

Крім того, ОСОБА_8 13.10.2020 року, приблизно о 19 годині 45 хвилин, знаходився в приміщенні магазину « Червоний маркет », що розташований за адресою: м.Київ, вулиця Миколайчука, 4, при цьому у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна повторно, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, підійшов до полиць із продажу миючих засобів та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиць пральний порошок марки «Tide» альпійська свіжість в капсулах, вартістю 271 гривня 84 копійки; пральний порошок марки «Ariel» гірське джерело в капсулах, вартістю 351 гривня 84 копійки, після чого, сховав вказаний товар до свого рюкзака.

Після цього, ОСОБА_8 з викраденим майном вийшов з приміщення магазину « Червоний маркет », не сплативши за взятий ним товар, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_8 завдав ФОП « ОСОБА_10 » матеріальну шкоду на загальну суму 623 гривні 68 копійок.

Крім того, ОСОБА_8 16.10.2020 року, приблизно о 17 годині 05 хвилин, знаходився в приміщенні магазину « Червоний маркет », що розташований за адресою: м.Київ, вулиця Миколайчука, 4 , при цьому у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна повторно, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, підійшов до полиць із продажу миючих засобів та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиць шампунь марки «Head$Shouldres» ментол, 400мл у кількості 5 шт. на загальну суму 379 гривень 60 копійок; антиперспирант чоловічий марки «FA» 150мл у кількості 2шт. на загальну суму 79 гривень 98 копійок, після чого, сховав вказаний товар до свого рюкзака.

Після цього, ОСОБА_8 з викраденим майном вийшов з приміщення магазину « Червоний маркет », не сплативши за взятий ним товар, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_8 завдав ФОП « ОСОБА_10 » матеріальну шкоду на загальну суму 459 гривень 58 копійок.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України і призначено йому покарання за ці кримінальні правопорушення:

- за ч.2 ст.187 КК України призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ч.2 ст.185 КК України призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого покарання, призначено ОСОБА_8 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вимог ст.72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, менш суворих покарань, призначених вироком Дарницького районного суду м. Києва від 18 грудня 2020 року у виді 2 (двох) років обмеження волі та вироком Київського апеляційного суду від 01.06.2023 року у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі і остаточно призначено ОСОБА_8 до відбуття покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту взяття його під варту на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13 січня 2021 року тобто з 13 січня 2021 року.

Зарахувати в строк остаточно призначеного покарання ОСОБА_8 повністю відбуте ним покарання за вироком Дарницького районного суду м.Києва від 18 грудня 2020 року та частково відбуте покарання за вироком Київського апеляційного суду від 01.06.2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою у Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства Юстиції України - залишено без змін до набрання вироком законної та вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати у розмірі 555 гривень 80 копійок на користь держави за проведення по справі судово-медичної експертизи.

Вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 р. за ч.2 ст. 187 КК України, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 в цій частині - закрити у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанні можливості їх отримати.

Обґрунтовуючи свої вимоги захисник ОСОБА_7 зазначає, що жодним чином не оспорюючи висновків суду щодо визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15,ч.2 ст.185 та ч.2 ст. 185 КК України, вважає оскаржуваний вирок суду першої інстанції, в частині засудження ОСОБА_8 за ч.2 ст. 187 КК України, незаконним і необґрунтованим, таким що підлягає скасуванню та оскаржую його у зв`язку з:невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону;неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує, на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, які полягають в тому, що висновки суду не підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду, що вплинуло на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого, на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону полягають в тому, що в обґрунтування оскаржуваного вироку покладені докази, які містять ознаки недопустимості, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність полягає в застосуванні закону,який не підлягає застосуванню.

Разом із цим, в судовому засіданні жодним чином не перевірялись показання ОСОБА_8 щодо його непричетності до вчиненні розбійного нападу ОСОБА_11 .

Окрім того, апелянт зазначає, що стороною обвинувачення не надано доказів причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого розбійного нападу. Прокурором так і не було надано відеозапис, а саме - з камер спостереження ресторану «Смородина» і, в судовому засіданні 26 червня 2023 року, відмовився від зазначеного відеозапису, як доказу. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази перебування ОСОБА_8 на місці вчинення розбійного нападу на ОСОБА_9 07 липня 2020 року.

Також сторона захисту вказує на те, що при перегляді відеозапису слідчої дії в судовому засіданні було з`ясовано, що саме потерпілий виконував функції статиста.

Отже, протокол слідчого експерименту повинен бути визнаний недопустимим доказом і не враховуватись при ухваленні вироку.

Разом з тим, показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не містять змістової інформації, яка може стосуватись підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні розбійного нападу.

Таким чином, захисник вважає, що в ході судового розгляду, не доведено вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Відтак, в матеріалах кримінального провадження відсутні належні і допустимі докази вини ОСОБА_8 у вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_11 , що виключає можливість визнання його винуватим у цій частині.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну та просив її задовольнити,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються сукупністю наявних у ньому доказів, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про незаконність та необґрунтованість вироку суду першої інстанції в частині засудження ОСОБА_8 за ч.2 ст. 187 КК України, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність апеляційний суд зазначає наступне.

Так, у оскаржуваному вироку суду першої інстанції в повній відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України наведено докази, на яких ґрунтується висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, які суд дослідив та оцінив із дотриманням положень ст. 94 КПК України. В основу обвинувального вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їхній достовірності. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що суд у його мотивувальній частині виклав формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, із достатньою конкретизацією встановив і зазначив місце, час, спосіб вчинення злочину, та його наслідки.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, висновок місцевого суду, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, зроблено з додержанням вимог ст. 23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування усіх обставин, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

У ході вивчення матеріалів кримінального провадження колегією суддів не встановлено порушень процесуального законодавства під час збирання, дослідження та оцінки наведених судом у вироку доказів, як і не встановлено підстав для визнання доказів недопустимими, а тому доводи апеляційної скарги захисника колегія суддів вважає необґрунтованими.

Так, суд першої інстанції дав належну юридичну оцінку показанням самого обвинуваченого ОСОБА_8 , який вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України не визнав та пояснив, що будь-яких протиправних дій відносно потерпілого ОСОБА_9 не вчиняв та побачив останнього вперше в судовому засіданні. В день події, 07 липня 2020 року, він знаходився вдома, в той час, як приблизно о 02 годині 00 хвилин, йому зателефонував знайомий на ім`я ОСОБА_15 , який запропонував йому викупити у нього мобільний телефон за 300 гривень, на що він погодився. Коли вказаний знайомий приніс йому вищезазначений мобільний телефон, він, ОСОБА_8 , спочатку намагався його розблокувати, однак, у нього нічого не вийшло, у зв`язку з чим, він викликав таксі та поїхав до ломбарду, що розташований по проспекту Миру у м.Києві , де заклав даний телефон на свій паспорт, за що отримав 500 гривен, при цьому, він усвідомлював, що вказаний телефон його знайомий міг отримати злочинним.

Місцевий суд обґрунтував свій вирок щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, поясненнями потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Допитаний в судовому засіданні судом першої інстанції потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що 06 липня 2020 року, приблизно о 23 годині 25 хвилин, він знаходився біля свого будинку за адресою: АДРЕСА_3 , при цьому до нього підійшли раніше незнайомі йому двоє хлопців, одним з яких виявився ОСОБА_8 , який представився як « ОСОБА_16 ». На прохання останніх він пригостив їх цигарками. Дані хлопці в ході спілкування розповіли, що вони проживають на житловому масиві «Русанівка» та запропонували йому прогулятися, на що він погодився. Прогулюючись, вони спілкувались між собою, при цьому перейшли з житлового масиву « Березняки » на житловий масив « Русанівка », де прогулювались по Русанівській Набережній , яка освітлювалась ліхтарями. Через деякий час йому, ОСОБА_9 , зателефонували батьки та через пізню годину, йому вже був час повертатися додому. ОСОБА_8 разом з іншим хлопцем направились разом з ним в напрямку масиву «Березняки», при цьому обвинувачений ОСОБА_8 йшов трохи попереду нього, інший хлопець йшов позаду. В той час, як він озирнувся назад ОСОБА_8 раптово завдав йому сильний удар в обличчя в ліве око. Від удару він впав на землю, після чого, ОСОБА_8 та інший хлопець, діючи разом, стали наносити йому лежачому удари кулаками в обличчя та голову, завдавши, приблизно 6-7 ударів. Під час побиття у нього в руках знаходився, належний йому мобільний телефон «Meizu», в чорному чохлі, вартістю з урахуванням зносу 2000 гривень, в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайфсел», вартістю 50 гривень із залишком коштів на рахунку у розмірі 8 гривень, який ОСОБА_8 та інша особа після побиття вирвали у нього з рук, після чого останні втекли з місця події. Поряд з цим, потерпілий в судовому засіданні зазначив, що хоча він конкретно не бачив, хто саме з нападників вирвав у нього з рук мобільний телефон, але ОСОБА_8 з іншою особою діяли разом, узгоджено, спільно завдали йому тілесні ушкодження, після чого, вирвали у нього з рук мобільний телефон та разом втекли з місця події. Крім того, потерпілий в судовому засіданні вказав на обвинуваченого ОСОБА_8 як на особу, яка діючи разом з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вчинили на нього напад, в ході якого завдали йому тілесні ушкодження та заволоділи, належним йому мобільним телефоном.

Допитаний в судовому засіданні судом першої інстанції свідок ОСОБА_12 суду показав, що він є батьком потерпілого ОСОБА_9 . В день події, він разом зі своєю дружиною, повертаючись додому зателефонували сину, який повідомив в телефонній розмові, що він прогулюється зі знайомими. В подальшому, дружина пішла додому, а він, ОСОБА_12 , поїхав на стоянку припаркувати автомобіль. Повертаючись додому, коли зайшов в під`їзд, до під`їзду забіг його син ОСОБА_9 , який є потерпілим по справі. Обличчя потерпілого було все в крові, при цьому останній повідомив, що він знаходився з раніше незнайомими йому особами на Русанівській Набережній у м. Києві, де вказані особи завдали йому тілесні ушкодження та заволоділи його мобільним телефоном. У зв`язку з цим, він, ОСОБА_12 , викликав працівників поліції.

Допитаний в судовому засіданні судом першої інстанції свідок ОСОБА_13 суду показала, що вона є матір`ю потерпілого ОСОБА_9 . В день події, що мала місце 06.07.2022 року, вони разом чоловіком, повертаючись додому, зателефонували сину - ОСОБА_9 , який повідомив, що він прогулюється. Повернувшись додому, вона знову почала телефонувати сину, однак, останній на телефонні дзвінки не відповідав. Через деякий час до квартири зайшов чоловік разом із сином ОСОБА_9 , у якого було закривавлене обличчя та наявні тілесні ушкодження. Надалі, вони викликали поліцію та швидку медичну допомогу. Потерпілий ОСОБА_9 розповів їй з батьком, що коли він в день події знаходився біля будинку, до нього підійшли двоє раніше незнайомих йому хлопців, яких він пригостив цигарками. В подальшому, останні запропонували ОСОБА_9 прогулятись, на що він погодився. Під час прогулянки, коли він повертався додому, вказані хлопці завдали йому тілесні ушкодження та заволоділи його мобільним телефоном.

Допитаний в судовому засіданні судом першої інстанції свідок ОСОБА_14 суду покзав, що він працює охоронцем у ресторані « Смородина », який знаходиться за адресою: м. Київ, Русанівська Набережна, 7 . Ресторан має службовий вихід який знаходиться з боку. Також, ресторан обладнаний камерами відеоспостереження, які виводять зображення на монітори. Одного ранку, до ресторану прийшли працівники поліції та стали з`ясовувати, чи бачив він осіб, причетних до злочину. В свою чергу, він повідомив, що все зафіксовано на камери відеоспостереження. Безпосередньо бійку він не бачив та за допомогою ніхто не звертався. Разом з тим, свідок ОСОБА_14 повідомив, що він самостійно переглядав відеозапис, на якому камерами було зафіксовано як 06.07.2020 року станом на момент події проходили повз ресторан троє хлопців. Надалі, події, що відбувались мали місце поза територією, що фіксувалась камерами ресторану.

Крім того, свої висновки щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України за викладених у вироку обставин суд першої інстанції обґрунтував наступними доказами:

- даними протоколу огляду місця події від 07.07.2020 про те, що об`єктом огляду була ділянка території неподалік ресторану « Смородина », що розташований за адресою: м. Київ, Русанівська Набережна, 7 , на яку вказав потерпілий, як на місце вчинення розбійного нападу на нього;

- даними картки виїзду швидкої медичної допомоги №84 від 07.07.2020, відповідно до якої ОСОБА_9 було встановлено попередній діагноз: закритий перелом кісток носу; забій, гематоми повік; різана рана ІІ/повіки лівого ока;

- даними висновку експерта №042-1469-2020 від 16.10.2020, що містить відомості про дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якого на момент звернення за медичною допомогою 07.07.2020 о 05 годині 56 хвилин було виявлено наступні тілесні ушкодження:

а) синець на повіках та субкон`юктивальний крововилив правого ока, садно нижньої повіки лівого ока, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, відповідно п.п.2.3.5 та 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995»;

б) закритий перелом кісток носа в дистальній третині без зміщення уламків, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, відповідно п.п.2.3.3., 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995»;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.10.2020, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 серед знімків, пред`явлених йому для впізнання, вказав на фотокартку із зображенням обвинуваченого ОСОБА_8 та вказав на нього, як на особу, яка в 00 годин 20 хвилин 07.07.2020 на території паркової зони по вулиці Русанівська Набережна, 7 в м. Києві , діючи разом з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вчинили на нього напад, в ході якого, завдали йому тілесні ушкодження та заволоділи, належним йому мобільним телефоном;

- даними протоколу огляду від 20.10.2020 за участю потерпілого ОСОБА_9 , згідно якого, потерпілий ОСОБА_9 під час перегляду відеозапису з камер відеоспостереження, де здійснює свою діяльність ПТ «Ломбард 24», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. пр-т. Миру, 5 в м. Києві впізнав обвинуваченого ОСОБА_8 , який здав до ломбарду його, ОСОБА_9 , мобільний телефон та вказав на нього, як на особу, яка в 00 годин 20 хвилин 07.07.2020 на території паркової зони по вулиці Русанівська Набережна, 7 в м. Києві , діючи разом з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вчинили на нього напад, в ході якого, завдали йому тілесні ушкодження та заволоділи, належним йому мобільним телефоном;

- даними відеозапису з камер відеоспостереження, де здійснює свою діяльність ПТ «Ломбард 24», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. пр-т. Миру, 5 в м. Києві про те, що на вказаному відеозаписі зафіксовано, що 07.07.2023 о 01 годині 14 хвилин до приміщення вищезазначеного ломбарду заходить чоловік, що зовні схожий на обвинуваченого ОСОБА_8 , що не заперечував в судовому засіданні і сам обвинувачений ОСОБА_8 , який надає у віконце прийому техніки мобільний телефон сенсорного типу білого кольору та ІД карту, після чого, даному чоловіку повертають мобільний телефон, з якого він знімає захисний чохол чорного кольору та кладе на полицю і знову надає мобільний телефон у віконце. Час від часу, на виході з ломбарду зафіксовано ще одну особу чоловічої статті, яка одягнута у футболку та шорти, з якою виходить розмовляти особа ( ОСОБА_8 ), яка закладає мобільний телефон. В подальшому, дана особа підписує папери, які йому надають з віконця ломбардного відділення та знову надає їх у віконце, після чого отримує грошові кошти у розмірі 600 гривень, номіналом купюри 500 гривень та 100 гривень, які кладе у свій гаманець, після чого підписує документи, які йому надають з віконця ломбарду та забирає ще грошові кошти у розмірі 25 гривень номіналами купюр 20 гривень та 5 гривень, після чого зникає з території охопленої фіксуванням камер відеоспостереження;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 03.12.2020 за участю потерпілого ОСОБА_9 , який в ході слідчого експерименту добровільно в присутності двох понятих розповів про те, що 06.07.2020, приблизно о 23 годині 00 хвилин він знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , де познайомився з двома раніше незнайомими йому чоловіками, яких він пригостив цигарками на їх прохання, одним з яких був обвинувачений ОСОБА_8 . В подальшому, в ході прогулянки з ними та спілкування в парковій зоні неподалік ресторану «Смородина» на Русанівській Набережній у м.Києві, останні близько 00 годин 20 хвилин 07.07.2020 року діючи разом вчинили на нього напад, в ході якого, завдали йому тілесні ушкодження та заволоділи, належним йому мобільним телефоном.

Зважаючи на обсяг та зміст вищезазначених доказів, колегія суддів вважає, що при їх дослідженні, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 94 КПК України, а тому посилання захисника на те, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, що вплинуло на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченого, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Крім того, під час апеляційного розгляду колегією суддів задоволено клопотання сторони захисту про повторне дослідження доказів, зокрема протокол слідчого експерименту від 03 грудня 2020 року за участю потерпілого ОСОБА_11 з додатками (відеозапис слідчої дії).

На переконання колегії суддів, твердження сторони захисту щодо неналежного проведення слідчого експерименту не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду кримінального провадження.

Так, метою проведення слідчого експерименту є перевірка і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; сутність слідчого експерименту полягає у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, а також проведенні необхідних дослідів чи випробувань; підставами для здійснення слідчого експерименту є наявність відомостей, перевірка і уточнення яких має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Під час його проведення необхідно відтворити обстановку, аналогічну чи максимально наближену до тієї, у якій відбувалася розслідувана злочинна подія.

Посилання захисника на те, що потерпілий привів учасників до місця, де відносно нього було вчинено напад до раніше розстеленого на листі плаща, тобто, спочатку кимось був розстелений плащ, на якому в подальшому статисти відтворювали обставини побиття ОСОБА_9 , а потім останній, в ході слідчого експерименту, привів до нього учасників, не заслуговують на увагу, оскільки з відеозапису слідчої дії вбачається, що зазначений плащ було розстелено слідчим задля відтворення обставин побиття, у зв`язку з погодними умовами

Щодо доводів сторони захисту про те, що саме потерпілий виконував функції статиста, то дані аргументи не знайшли свого підтвердження під час повторного дослідження доказів та не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки ч. 1 ст. 240 КПК України чітко визначено, хто може проводити слідчий експеримент, а саме: слідчий та прокурор. Таким чином статиста залучає той, хто проводить слідчий експеримент. Чинне законодавство не містить визначення поняття «статист» та вимог до такої особи, оскільки функція статиста зводиться до заміни певного учасника слідчого експерименту під час проведення такої слідчої дії. Дана особа не є самостійним учасником слідчого експерименту, чинним КПК України не передбачено обов`язку вносити дані про особу, яка виконувала роль статиста, в процесуальні документи, а тому вказані доводи апелянта до уваги не беруться.

Доводи захисника про те, що в судовому засідання жодним чином не перевірялися показання ОСОБА_8 щодо його непричетності до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_20 є необгрунтованими та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції надав правильну оцінку фактичним обставинам, які свідчать, що ОСОБА_8 06.07.2020 року, приблизно о 23 годині 25 хвилин, разом із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, проходячи біля житлового будинку АДРЕСА_3 , побачили раніше незнайомого ОСОБА_9 , при цьому у них виник спільний злочинний умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, що належало ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, будучи достовірно переконаними, що у ОСОБА_9 при собі є мобільний телефон, під приводом знайомства та спільної прогулянки, завели останнього до неосвітлюваної паркової зони по вулиці Русанівська Набережна, 7 в м.Києві , де в 00 годин 20 хвилин 07.07.2020 року ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, застосовуючи насильство, небезпечне для здоров`я потерпілого, завдав цілеспрямований потужний удар рукою в обличчя потерпілого ОСОБА_9 , від якого останній впав на землю, після чого ОСОБА_8 , діючи разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження продовжили застосовувати насильство, небезпечне для здоров`я потерпілого, при цьому вдвох завдали декілька ударів руками в обличчя потерпілого, подолавши таким чином волю потерпілого до опору.

Продовжуючи реалізувати свої злочинні дії, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою заволодіння чужим майном, з руки потерпілого ОСОБА_9 , який вже не чинив опору, заволоділи мобільним телефоном останнього марки «Meizu М5s», в чорному чохлі, вартістю з урахуванням зносу 2000 гривень, в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайфсел», вартістю 50 гривень із залишком коштів на рахунку у розмірі 8 гривень.

Після цього, ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а вищезазначений мобільний телефон, цього ж дня о 01 годині 14 хвилин, заклали до ломбарду « Зелений », що розташований за адресою: м. Київ, пр-ту Миру, 5.

В результаті спільних дій ОСОБА_8 та особи, матеріали справи відносно якої виділені в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_9 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 2058 гривень.

Згідно з даними висновку експерта №042-1469-2020 від 16.10.2020 року, з урахуванням наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , станом на момент звернення останнього за медичною допомогою 07.07.2020 року о 05 годині 56 хвилин, у потерпілого ОСОБА_9 було виявлено наступні тілесні ушкодження:

а) синець на повіках та субкон`юктивальний крововилив правого ока, садно нижньої повіки лівого ока, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, відповідно п.п.2.3.5 та 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року;

б) закритий перелом кісток носа в дистальній третині без зміщення уламків, який відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого, відповідно п.п.2.3.3., 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_8 були правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що посилання обвинуваченого ОСОБА_8 на те, що він не вчиняв розбійний напад на потерпілого ОСОБА_9 , а телефон, який виявився належним останньому, придбав у знайомого на ім`я ОСОБА_15 та в подальшому здав його до ломбарду, суд визнає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються в цій частині показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні надав чіткі, логічні послідовні показання та вказав на ОСОБА_8 як на особу, що разом з невстановленою слідством особою вчинили на нього напад, в ході якого завдали йому тілесні ушкодження та заволоділи, належним йому мобільним телефоном.

Колегія суддів звертає увагу на те, що перед допитом потерпілий ОСОБА_11 був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання.

Апеляційний суд зауважує, що всі висловлені під час апеляційного розгляду доводи сторони захисту вже були предметом ретельної перевірки як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції та їм надано відповідну правову оцінку.

Інші доводи, які викладені в апеляційній скарзі захисника, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, не встановлено.

Призначене судом першої інстанції покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України у виді 7 (семи) років з конфіскацією всього майна, відповідає вимогам ст.50, 65 КК України, характеру та тяжкості вчиненого злочину, є справедливим, достатнім та необхідним для виправлення винної особи та недопущення вчинення ним аналогічного злочину.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 не підлягає до задоволення, а вирок Дніпровського районного суду від 10 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_8 необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду від 10 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання судового рішення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4