справа № 361/6455/22
провадження № 1-кс/361/662/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 розглянувши заяву захисника обвинуваченої ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про відвід судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 , у справі №361/6455/22 (кримінальне провадження №0000690),

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах обвинуваченої ОСОБА_2 про відвід судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 , у справі №361/6455/22, кримінальне провадження №0000690.

В обґрунтування відводу судді ОСОБА_4 , заявник наголошує на тому, що Броварським міськрайонним судом Київської області здійснюється незаконне провадження відносно ОСОБА_2 . Недовіра до судді ОСОБА_4 пов`язана з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону суддями Броварського міськрайонного суду Київської області, яким також заявлялися відводи як суддям, які розглядали заяву про відвід судді ОСОБА_4 , а тому, на думку адвоката ОСОБА_3 , постановлені цими суддями ухвали щодо відводу судді ОСОБА_4 є фіктивними, ухваленими в непроцесуальний спосіб, поза межами судового провадження, тобто є сфальшованими. У свою чергу суддя, якій заявлено відвід, усвідомлювала або повинна була усвідомлювати, що відвід не був вирішений у законним спосіб, що свідчить про небезсторонність судді на власну користь, а також на користь сторони обвинувачення і потерпілого. Зазначені обставини, на переконання заявника, викликають розумний сумнів у безсторонності судді та надає підстави заявити відвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду учасники справи в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення судового засідання не надходило.

В зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників судового розгляду, згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши заяви про відвід судді ОСОБА_4 суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК).

Обставини, які виключають участь слідчого судді, судді у кримінальному провадженні, визначені частиною 1 статті 75 КПК України, а саме:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні передбачено статтею 76 КПК України.

Згідно до частин 3-5 статті 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Зі змісту заяви вбачається, що підставою для відводу є передбачена п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Водночас в заяві не наведено жодних об`єктивних аргументів, які б свідчили про те, що головуючий суддя ОСОБА_4 не є безсторонньою чи їй бракує неупередженості під час розгляду справи №361/6455/22, при цьому незгода учасника справи з прийнятими судовими рішеннями під час розгляду його заяви про відвід не є підставою для відводу головуючого судді у справі.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 04.02.2020 по справі № 908/137/18, посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини, в тому числі й на рішення у «Справі Гаусшильдта» від 24.05.1989, «Міккалеф проти Мальти» від 15.10.2009, «Межнаріч проти Хорватії» від 15.07.2005, «підставою для виходу судді з процесу єдостатня підстава (legitimate reason)побоювання відсутності неупередженості, а не будь-які щонайменші сумніви учасників справи (такі як: публічно висловлена думка судді, поведінка судді в інших провадженнях, тощо). Тобто, для задоволення відводу судді за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи».

При цьому суд наголошує, що сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Беззаперечно, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Водночас, такий інститут не є інструментом перегляду судового рішення чи додаткового роз`яснення мотивів його ухвалення.

Незгода з судовим рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1ст. 392 КПК.

Таким чином, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу.

Суд звертає увагу, що процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватись у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

В ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Крім цього, суд звертає увагу, що чинним КПК України чітко передбачено постановлення суддею ухвал без виходу до нарадчої кімнати в усній формі.

Перевіривши доводи адвоката ОСОБА_3 , викладені в заявах про відвід судді ОСОБА_4 та їх обґрунтування встановлено, що підстави для відводу не є обставинами, що виключають участь судді ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні в розумінні ст. 75 КПК України та ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів чи підтверджених даних про наявність особистої заінтересованості, упередженості та небезсторонності судді ОСОБА_4 , а тому підстави для задоволення відводу судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 75-76, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 у справі №361/6455/22, кримінальне провадження №0000690 - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1