Номер провадження № 1-кс/756/105/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_3 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесеного 03.10.2020 за № 0005249,

УСТАНОВИВ:

26.12.2023 до Оболонського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного 03.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005249.

В обґрунтування скарги зазначено, що Оболонським УП ГУНП в м.Києві перебуває кримінальне провадження № 0005249, за правовою кваліфікацією ч.1 ст.122 КК України, за фактом того, що 02.10.2020 близько 10:30 год., за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа умисно спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_3 . У зв`язку з відсутністю актуальної інформації про хід досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні в січні 2022 року і в листопаді 2023 року звернувся до Оболонського УП ГУНП в м.Києві, а також до Оболонської окружної прокуратури м.Києва з клопотаннями про надання інформації та копій процесуальних документів. Листом Оболонського УП ГУНП у м.Києві від 08.12.2023, надіслано копію постанови старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_4 від 20.09.2021 про закриття кримінального провадження.

Відповідно додо цієї постанови старшим слідчим СВ Оболонського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_4 була внесена постанова про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесеного 03.10.2020 за № 0005249, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеним ст.219 КПК України, та у зв`язку із тим, що жодній особі не було повідомлено про підозру.

У судовому засіданні 16.01.2024 заявник просив задовольнити скаргу, у зв`язку з тим, що лише в грудні 2023 року йому стало відомо про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесеного 03.10.2020 за № 0005249, однак не всі дії було вчинено на досудовому розслідуванні.

У судовому засіданні 16.01.2024 прокурор повідомила, що в 06.11.2023 до Оболонської окружної прокуратури надійшло письмове звернення ОСОБА_3 щодо надання інформації та копій документів стосовно досудового розслідування кримінального провадження за № 0005249. 17.11.2023 Оболонською окружною прокуратурою надано письмову відповідь ОСОБА_3 ..

У судове засідання 14.02.2024 заявник не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, подану скаргу підтримує.

Прокурор та слідчий у судове засідання 14.02.2024 не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Слідчим було надано матеріали кримінального провадження внесеного 03.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005249, для ознайомлення. Прокурор подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність а також через канцелярію суду надала матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0005249.

Суд ураховує, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Однак відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, суд, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч.1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Тож, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку суду, скаргу можливо розглянути за відсутності заявника.

Дослідивши скаргу, суд дійшов наступних висновків

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Як встановлено в судовому засіданні 03.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005249 було внесені відомості за фактом за фактом того, що 02.10.2020 близько 10:30 год., за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа умисно спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів скарги, 17.11.2023 Оболонською окружною прокуратурою надано письмову відповідь ОСОБА_3 , з якої йому стало відомо про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право давати показання під час досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З аналізу наведених норм вбачається, що для прийняття рішення слідчий повинен був дослідити зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення. Між тим, ссудом встановлено, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України з огляду на закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України, але жодній особі не було повідомлено про підозру.

Досліджуючи надані матеріали кримінального провадження № 0005249, суд приходить до висновків про передчасне прийняття такого рішення та дають підстави стверджувати, що слідчим не було належним чином проведено досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, не вчинено необхідні дії на встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, а отже слідчим не було дотримано положень закону, не вжито всіх передбачених процесуальним законом заходів задля встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні. Цими діями слідчий порушив ст. 2 КПК України, яка визначає завдання кримінального провадження - захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Відповідно до вимог ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Так, станом на момент розгляду скарги, абзац вісімнадцятий частини першої статті 284 КПК України, що стало підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, виключено на підставі Закону № 3509-IX від 08.12.2023.

Ураховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві про закриття кримінального провадження, внесеного 03.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005249, а постанова слідчого з цих підстав підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 7, 22, 214, 218, 303-309, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного 03.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005249 - задовольнити.

Постанову слідчого Оболонського УП ГУНП в місті Києві про закриття кримінального провадження, внесеного 03.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005249 - скасувати.

Копію ухвали надіслати заявнику для відома, а Оболонській окружній прокуратурі м. Києва та СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві для виконання - продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0005249.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї можуть бути подані під час підготовчого судового засіданні.

Слідчий суддя ОСОБА_1