Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2240/24
Провадження №: 1-кп/332/342/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконфереції в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України..

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України..

У судовому засіданні прокурор підтримав подане письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 12.05.2024 року, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені пунктами 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, вплив на потерпілу і свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення не перестали існувати.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника, суду пояснив, що у разі обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі він працевлаштується.

Потерпіла у підготовче судове засідання не з`явилася, в матеріалах кримінального провадження наявна її заява про розгляд на всіх стадіях кримінального провадження без її участі.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.

У відповідності до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

У судовому засіданні прокурором, окрім констатації, не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Крім того, прокурором не наведені жодні доводи, які б давали підстави вважати, що внаслідок продовження запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_4 буде ухилятись від суду, що є ризиком п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обмежившись лише тим, що ОСОБА_4 усвідомлюючи невідворотність та тяжкість покарання, яке йому загрожує, враховуючи запровадження по всій території України воєнного стану та тимчасовою окупацією деяких територій, матиме можливість переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. З приводу існування на думку прокурора ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у вчиненні ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення в обґрунтування якого прокурор поклав те, що ОСОБА_4 є особою раніше неодноразово судимою за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, не працевлаштований, суд не погоджується з огляду на те, що ОСОБА_4 дійсно раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак на теперішній час, судимості ОСОБА_4 погашені і зняті, тому в силу ст. 89 КК України ОСОБА_4 є не судимим. Разом із цим, доводи прокурора щодо того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілу і свідків, що негативно впливатиме на психологічний та моральний їх стан, і може спровокувати у них бажання відмовитись від наданих свідчень, що є ризиком , передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України суд відхиляє з огляду на необґрунтованість.

Неможливість зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на альтернативні запобіжні заходи прокурором обумовлена тим, що обвинувачений зареєстрований в Мелітопольському районі Запорізької області на тимчасово окупованій території, проте, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, і оцінюючи докази суд дійшов висновку, що перелічені прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України не виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_4 та доходить до переконання про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому із тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою особисте зобов`язання, прийнявши до уваги зокрема те, що обвинувачений має наразі реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , яка є тимчасово окупованою територією , однак до обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мешкав за адресою без реєстрації як внутрішньо переміщена особа - АДРЕСА_1 , що свідчить про неможливість зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт через не підтвердження документально місця проживання. За таких підстав, суд дійшов висновку про те, що особисте зобов`язання із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України є найбільш доцільним запобіжним заходом, з метою запобігання спробам вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень та належної його процесуальної поведінки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177 -179, 194, 199, 202 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Змінити запобіжний захід обраний у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Новобогданівка, Мелітопольського району Запорізької області зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- з`являтися до суду за першим викликом;

- не відлучатися із міста Запоріжжя без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою по кримінальному провадженню.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що у випадку невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Порушення перелічених умов особистого зобов`язання є наслідком застосування більш жорсткого запобіжного заходу.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з- під варти з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 .

Копію ухвали негайно надіслати до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» та вручити прокурору і обвинуваченому, а захиснику, який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції надіслати поштою.

Ухвала може бути оскаржена прокурором, обвинуваченим та захисником до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1