Справа № 450/2890/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/216/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 червня 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Запитів Кам`янко Бузького району Львівської області, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , раніше засудженого 30.01.2013 Кам`янко Бузьким районним судом Львівської області засуджений за ч.1 ст. 164 КК України до 120 годи громадських робіт, 05.03.2014 Галицьким районним судом м. Львова за ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 222 КК України до 1 року 3 місяців обмеження волі згідно ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, згідно ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначено йому покарання :

за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у виді 2 (двох) місяців арешту.

за ч.4 ст. 358 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворо покарання більш суворим покарання призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Початок відбуття покарання рахувати з моменту обмеження ОСОБА_6 у вільному пересуванні.

Вирішено питання речових доказів та судових витрат.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 , внаслідок відсутності посвідчення водія, та не бажанням проходити процедуру отримання посвідчення водія у встановлений законом порядок, діючи в порушення визначеного «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340», виник прямий умисел спрямований на отримання в незаконний спосіб бланку посвідчення водія, яке видається установою, яка має право видавати такі документи. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні бланку посвідчення водія транспортного засобу на своє ім`я, з метою подальшого його використання, в січні 2023 року, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись мобільним телефоном, знайшов електронне оголошення, після чого умисно відправив невстановленій дізнанням особі свою фотографію та свої особисті дані, необхідні для виготовлення посвідчення водія на своє ім`я. Після чого в невстановлений дізнанням час, у відділенні «Нової пошти № 2», що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , отримав на своє ім`я, бланк посвідчення водія транспортного засобу серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 1242.

Такими своїми діями, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою його використання, а саме у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_6 , 29.05.2023 приблизно о 06:20 год. керуючи транспортним засобом марки «Skoda» моделі «Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі «Київ-Чоп» 547км, поблизу с. Пасіки Зубрицькі Львівського району Львівської області, вчинив порушення Правил дорожнього руху, та маючи при собі посвідчення водія транспортного засобу серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 1242, виготовлене на своє ім`я (яке не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України, та виготовлене комбінованим способом - текстова інформація, реквізити бланку кольорові зображення та захисна сітка бланку виконані з використанням комп`ютерної чи іншої копіювальної оргтехніки кольорового відтворення зображень струменевим способом друку, реквізити в документі, серійний номер бланку та реквізити поліграфічного підприємства нанесені способом термодруку), діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищевказане посвідчення водія підроблене, використав завідомо підроблений документ, шляхом пред`явлення його на законну вимогу поліцейського.

Такими своїми діями, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив використання завідомо підробленого документа, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст. 358 КК України.

Не погоджуючись із оскарженим вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити оскаржений вирок та призначити покарання обвинуваченому за ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.; за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

В мотивах своєї апеляційної скарги зазначає, що, вирок суду надто суворий. При дослідженні характеризуючих даних на ОСОБА_6 судом не бралось до уваги , що останній відповідно до вимог 89 КК України не судимий, в лікаря нарколога та лікаря - психіатра не перебуває.

Відповідно до довідки-характеристики виданої виконавчим комітетом Жовтанецької сільської ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_6 проживає в сім`ї з 5-ти осіб, будь-яких скарг і компрометуючих матеріалів в Жовтанецьку сільську раду на нього не надходило.

Також судом не враховано, що згідно з військовим квитком серії НОМЕР_3 , виданого 10.05.2006 Кам`янко-Бузьким військовим комісаріатом Львівської області, ОСОБА_6 з 25 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 27.02.2022 № 69/2022 призваний у Збройні Сили України. На підставі наказу № 45 від 25.02.2022, ОСОБА_6 з 25.02.2022 по теперішній час проходить службу у військовій частині НОМЕР_4 . Також, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_4 № 40-РС від 13.09.2022, ОСОБА_6 присвоєно військове звання - старший солдат. Таким чином, від моменту вчинення інкримінованого кримінального правопорушення до оголошення оскаржуваного вироку, він перебував на службі у ЗС України щодо захисту України від збройної агресії російської федерації, відтак твердження суду з цього приводу здійснені без належного обґрунтування.

Щодо заборгованості по аліментах зазначає, що відповідно до листа з Кам`янка-Бузького ВДВС у Львівському районі Львівської області від 06.02.2024 № 26.8-17/7866 надано інформацію, що згідно зданими АСВП станом на 06.02.2024 у Відділі на виконанні перебуває тільки одне виконавче провадження № 52774689 з виконання виконавчого листа № 2 -1493, виданого Сокальським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1А частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 24.07.2009. Станом на 01.01.2024, згідно зі звітом військової частини НОМЕР_4 за боржником наявна заборгованість в сумі 60176,15 грн.

В січні 2024 року надійшло 16412,54 грн. в лютому 2024 року - 10710,22 грн. Штраф за несплату аліментів в сумі 50927,91 грн. повністю сплачено 23.01.2024.

Разом з тим, відомостями зі звіту про здійснення відрахування та виплат військовою частиною НОМЕР_4 , з ОСОБА_6 за постановою та виконавчим листом Сокальського районного суду Львівської області за серпень 2023 року на сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини, утримано 50% стягнення від заробітної плати у розмірі 50110,22 грн., за вересень 2023 року утримано 50% стягнення у розмірі 25485,22 грн., за жовтень 2023 року утримано 50% стягнення у розмірі 14423,40 грн., за листопад 2023 року утримано 50% стягнення у розмірі 10710,22 грн. та за грудень 2023 року утримано 50% стягнення у розмірі 36464,36 грн. Загальна сума утримання на неповнолітню дитину становить 137193,42 грн.

У зв`язку з цим, судом не врахований той факт, що у ОСОБА_6 є неповнолітній син, на утримання якого військова частина НОМЕР_4 кожного місяця перераховує 50 % стягнення із його заробітної плати, а призначене Пустомитівським районним судом Львівської області Скаржнику покарання у виді арешту строком на 3 місяці, позбавить його можливості утримувати свого неповнолітнього сина, оскільки встановлена сума окладу за військове звання не зможе покрити аліментних зобов`язань, встановлених Сокальським районним судом Львівської області, для гармонійного розвитку дитини.

Також слід врахувати стан здоров`я обвинуваченого. 06 січня 2024 року о 10.37 год. ОСОБА_6 було госпіталізовано у Військово-медичний клінічний центр Західного регіону у зв`язку зі скаргами на різкі болі в животі, виражену загальну слабкість, відсутність стільця, газовиділень протягом однієї доби та на важкість дихання. Після проведеного лікування діагностовано: гострий некротичний панкреатит, перебіг середньої важкості та 25 січня 2024 року о 09.00, у зв`язку з одужанням, останнього було виписано з вказаної медичної установи. Даний факт підтверджується епікризом з медичної картки стаціонарного хворого № 235 від 24.012024.

Також, з висновку магніторезонансної томографії № 1037 від 31.01.2024 у ОСОБА_6 виявлено неспецифічні вогнищево-гліозні зміни головного мозку та моста судинного ґенезу, енцефаломаляційних, вірогідно посттравматичних змін лобних часток головного мозку.

Захисник звертає увагу, що під час розгляду у Пустомитівському районному суді Львівської області не були дослідженні

- військовий квиток серії НОМЕР_3 , виданий 10.05.2006 ІНФОРМАЦІЯ_4 , на ім`я ОСОБА_6 , який підтверджує, що він з 25.02.2024 по теперішній час перебуває на службі в Збройних силах України;

- довідка з Кам`янка -Бузького ВДВС у Львівському районі Львівській області, яка підтверджує, що відносно ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження № 52774689 щодо виконавчого листа, виданого Сокальським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 24.07.2009, проведення відрахування з в/ч НОМЕР_4 на утримання неповнолітньої дитини та повну оплату штрафу 23 січня 2024 року в сумі 50927,91 грн.

- звіт про здійснення відрахування і виплати з в/ч НОМЕР_4 з ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 в період з 01.08.2023 до 31.12.2023, що підтверджує відрахування в/ч НОМЕР_4 на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 50% його заробітної плати;

- епікриз з медичної картки стаціонарного хворого № 235 від 24.01.2024 з Військово-медичний клінічний центр Західного регіону, що підтверджує хворобу за діагнозом «Гострий некротичний панкреатит середньої важкості»;

- довідка військово-лікарської комісії з Військово-медичного клінічного центр Західного регіону від 24 січня 2024 року № 206/1, що підтверджує надання відпустки за хворобою строком на 30 календарних днів.

- акт очевидців про випадок судом від 21 грудня 2022 року, що підтверджує епілептичні судоми у ОСОБА_6 з втратою свідомості тривалістю до 5 хв.

- висновок магніторезонансної томографії № 1037 від 31.01.2024, що підтверджує неспецифічні вогнищево-гліозні зміни головного мозку та моста судинного ґенезу, енцефаломаляційних, вірогідно посттравматичних змін лобних часток головного мозку в ОСОБА_6

- інші докази про хворобу епілептичних судом будуть надані після проведення повного медичного обстеження обвинуваченого.

Таким чином просить дослідити дані документи.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився , подав суду заяву про слухання справи за його відсутності, з чим погодилась колегія суддів та ухвали слухати справу за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 та участі його захисника ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_8 , який не заперечив проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_6 не дотримано у повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Щодо призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_6 за ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, то слід зазначити наступне.

Як встановлено апеляційним судом, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України надійшов до Пустомитівського районного суду Львівської області в порядку ст.302 КПК України. Дану справу суд першої інстанції розглянув у порядку ст.ст. 381-382 КПК України в спрощеному порядку.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, те, що останній у вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв досудовому розслідуванню, вважається згідно положень ст. 89 КК України таким, що не має судимостей.

Однак, суд першої інстанції належним чином не врахував усі характеризуючі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема те, що останній проходить службу у військовій частині НОМЕР_4 , є військовослужбовцем, має ряд захворювань, які підтверджуються медичними документами: гострий некротичний панкреатит, перебіг середньої важкості, та епілептичні напади, позитивно характеризується за місцем проживання та служби.

У відповідності вимог п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

За таких умов, колегія суддів вважає за можливе пом`якшити ОСОБА_6 , визначене судом першої інстанції покарання та змінити в цій частині вирок суду першої інстанції, що відповідно не погіршує становище обвинуваченого.

Окрім того, колегія суддів враховує , що згідно Закону України від 23.08.2023 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», що набрав чинності 28.03.2024 року, не передбачено такого виду покарання, як арешт.

За таких обставин, колегія судів вважає за можливе визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 в межах санкції статей, за якими останній обвинувачується, а саме у виді штрафу. Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме положенням ст.ст. 50,65 КК України.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню частково, а вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 червня 2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, зміні в частині призначеного покарання. У решті вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407,408, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задоволити частково.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 червня 2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити ОСОБА_6 покарання

-за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України до штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

-за ч.4 ст. 358 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

У решті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4