Провадження №: 1-в/336/46/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Шевченківського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі подання Шевченківського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» про направлення до місця відбування покарання ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло вищезазначене подання органу пробації, відповідно до якого просять затримати та направити засудженого ОСОБА_5 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2022 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно зс ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

15.11.2023 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя іспитовий строку скасовано і направлено для відбування покарання у виді 1 року обмеження волі.

Вищезазначена ухвала надійшла до виконання 29.11.2023 року.

06.12.2023 року засуджений ОСОБА_6 з`явився до Шевченівського ВР з питань пробації та в цей же день йому були роз`яснені правила та порядок слідування до місця відбування покарання, відповідальність з за невиїзд в установлений строку. В цей же день ОСОБА_6 було видано припис про виїзд до місця відбування покарання. Згідно до припису він був зобов`язаний прибути до ДУ «Бердичівський виправний центр № 108» 08.12.2023 року. В цей же день на електронну адресу установи було направлено повідомлення відносно засудженого.

Станом на 11.12.2023 року з ДУ «Бердичівський виправний центр № 108» Шевченківським РВ з ВП ПП інформації про прибуття засудженого до місця відбування покарання отримано не було. У зв`язку і чим працівником пробації за допомогою засобів від працівників спеціального відділу установу було встановлено, що ОСОБА_5 станом на 11.12.2023 року до установи не прибував. Відповідне письмове повідомлення до уповноваженого органу з питань пробації направлять пізніше на електронне адресу.

На підставі отриманої інформації 11.12.2023 року працівниками Шевченківського РВ з питань пробації було здійснено вихід на адресу мешкання засудженого, яку він вказував в анкеті. Під час виходу засудженого вдома застати не вдалось. На поклики та гучний стукіт у паркан ніхто не вийшов. Опитати сусідів не виявилось можливим, оскільки також на поклики ніхто не вийшов. У зв`язку із чим в парканні був залишений виклик до УОзПП про необхідність термінової явки до відділу з питань пробації для надання пояснень на 12.12.2023 року о 10 год. 30 хв. За яким засуджений так і не з`являється.

13.12.2023 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 був здійснений повторний вихід на адресу проживання засудженого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час виходу застати засудженого вдома не виявилось можливим.

На підставі того, що в подальшому було перевірено можливу адресу проживання ОСОБА_5 : АДРЕСА_2 , де була опитана цивільна дружина засудженого ОСОБА_7 , 1980 р.н.

Під час бесіди ОСОБА_7 . доповіла, що ОСОБА_5 наразі з нею не мешкає. Після отримання припису у Шевченківського РВ з питань пробації він в категоричній та грубій формі їй повідомив, що не збирається самостійно їхати до виправного центру. Зі слів ОСОБА_8 вона йому повідомляла про те, що він має туди поїхати, однак ОСОБА_5 не вважає за потрібним прямувати до виправленого центру відбувати покарання у виді 1 року обмеження волі.

Прокурор та представник органу пробації підтримали клопотання.

Засуджений в судові засідання, які призначалися неодноразово, не з`являвся. Будь-яких клопотань чи заяв не надавав.

Вивчивши матеріали подання, заслухавши думку учасників судового засідання, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2022 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

15.11.2023 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя іспитовий строку скасовано і направлено для відбування покарання у виді 1 року обмеження волі.

Вищезазначена ухвала надійшла до виконання 29.11.2023 року.

Як випливає з матеріалів подання, 06.12.2023 року засуджений ОСОБА_6 з`явився до Шевченівського ВР з питань пробації та в цей же день йому були роз`яснені правила та порядок слідування до місця відбування покарання, відповідальність з за невиїзд в установлений строку. В цей же день ОСОБА_6 під особистий підпису було видано припис про виїзд до місця відбування покарання. Згідно з приписом він був зобов`язаний прибути до ДУ «Бердичівський виправний центр № 108» 08.12.2023 року (арк. особової справи 13).

Однак станом на 11.12.2023 року з ДУ «Бердичівський виправний центр № 108» Шевченківським РВ з ВП ПП інформації про прибуття засудженого до місця відбування покарання отримано не було.

Вихід провідного інспектора органу пробації ОСОБА_9 за місцем мешкання засудженого виявися безрезультатними, адже засуджений дома не перебував, опитату сусідів виявилося неможливим (а.с. 16).

Під час бесіди з цивільною дружиною засудженої, ОСОБА_7 , встановлено, що ОСОБА_5 наразі з нею не мешкає. Після отримання припису у Шевченківського РВ з питань пробації він в категоричній та грубій формі їй повідомив, що не збирається самостійно їхати до виправного центру. Зі слів ОСОБА_7 вона йому повідомляла про те, що він має туди поїхати, однак ОСОБА_5 не вважає за потрібним прямувати до виправленого центру відбувати покарання у виді 1 року обмеження волі (а.с. 18).

За правилами, встановленими ч. 1 ст. 57 Кримінально-виконачого кодексу України, особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 КВК України у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 КВК України у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Так, відповідно до п. 8 глави 2 розділу XII Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом від 29.01.2019 № 272/5 (у редакції станом на день розгляду справи), у уразі невиїзду засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення від одержання припису уповноважений орган з питань пробації надсилає подання про направлення до місця відбування покарання за формою, наведеною в додатку 56 до цього Порядку, до суду для вирішення питання направлення засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом (документально підтверджені).

Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.

Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення уповноваженим органом з питань пробації та підтверджуються документально.

Згідно з п. 9 глави 2 розділу XII Порядку у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та у разі, якщо місцезнаходження його невідоме, уповноважений орган з питань пробації, на обліку якого він перебуває, здійснює заходи з виявлення засудженого до ОВ протягом п`ятнадцяти днів з часу отримання повідомлення адміністрації виправного центру про неприбуття до місця відбування покарання.

Якщо після здійснення зазначених заходів місцезнаходження засудженого до обмеження волі не встановлено, уповноважений орган з питань пробації надсилає до територіального органу Національної поліції України за місцем розташування уповноваженого органу з питань пробації клопотання про розшук для оголошення його в розшук та клопотання до суду для вирішення питання щодо направлення засудженої особи до місця відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Після затримання засуджений до обмеження волі направляється до виправного центру в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Зазначені в цьому пункті заходи уповноважений орган з питань пробації вживає також стосовно засуджених до обмеження волі, які зникли з місця проживання до отримання припису.

Судом встановлено, що засуджений отримав припис особисто, однак до місця відбування покарання самостійно не виїхав, будь-яких поважні причини невиїзду відсутні.

Згадані вище положення ст. 57 КВК України, п. 8, п. 9 глави 2 розділу XII Порядку свідчать, що засуджений може бути затриманий лише після оголошення його у розшук, чого долученими до подання матеріалами не підтвердженого, а тому клопотання підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 57, 58 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання Шевченківського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» про направлення до місця відбування покарання ОСОБА_5 задовольнити частково.

Направити засудженого ОСОБА_5 до 1 року обмеження волі до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1