ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1414/24 Справа № 216/4263/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2024 року, якою обвинуваченому за ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 06 травня 2024 року включно, -

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

В провадженні Центрально-Міського районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000724 від 04.04.2023 року відносно ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2024 року обвинуваченому за ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 06 травня 2024 року включно.

Доводи апеляційної скарги:

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить оскаржену ухвалу суду першої інстанції скасувати, змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід (особисте зобов`язання або домашній арешт). Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що він є єдиним годувальником, оскільки на його утриманні перебуває старенька мати ОСОБА_9 , 1951 року народження, яка хворіє та потребує догляду; донька інвалід дитинства, а його співмешканка перебуває у декреті. Просить врахувати, що встановлений розмір застави 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян для нього є непомірним, та просить зменшити його до 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 просили апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити з підстав, наведених у ній.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченого, ухвалу суду 1-ї інстанції просив залишити без змін як законну та обґрунтовану.

Висновки суду:

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Нормами частини 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до наданих матеріалів, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у вчинені умисного злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.05.2023 року ОСОБА_8 по даному кримінальному провадженню було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається із виділених матеріалів кримінального провадження, ухвалою суду від 06 березня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 травня 2024 року включно.

Продовжуючи строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер пред`явленого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення. Суд першої інстанції, із врахуванням вищенавеного, не знайшов підстав для застосування інших запобіжних заходів альтернативних триманню під вартою, як таких, що не достатні для запобігання ризиків та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого про не врахування судом першої інстанції наявності міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, що він є єдиним годувальником, не знайшло свого підтвердження під час розгляду клопотання в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду, оскільки будь-яких доказів таким доводам надано не було, про що зазначено і в оскаржуваній ухвалі суду.

Сама по собі наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 . старенької мати, 1951 року народження, яка хворіє, сина від першого шлюбу ОСОБА_10 та доньки інваліда дитинства, співмешканки, яким необхідна його допомога, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, не стали підставою, яка зупинила обвинуваченого від ймовірних протиправних дій, в яких він обвинувачується, а тому і не буде стримуючим засобом і наразі.

Таким чином, колегія суддів, враховуючи особу обвинуваченого, приходить до висновку, що зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 і виключити ризики, пов`язані із звільненням його з-під варти.

Обговорюючи питання щодо зменшення обвинуваченому ОСОБА_8 розміру застави, слід зазначити, що відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Суд першої інстанції при визначенні розміру застави дотримався вимог діючого законодавства в повному обсязі, тому апеляційний суд не вбачає підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного.

Доводи апелянта, що суд необґрунтовано врахував в оскарженій ухвалі існування ризику про вплив на свідків та послався, що не всі свідки були допитані, спростовується виділеними матеріалами справи. Так, на час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, залишався не допитаний один із свідків сторони обвинувачення. Якого було допитано після вирішення клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .

За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали суду з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого, оскільки судом постановлено ухвалу у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, ухвала по своїй суті є правомірною, справедливою відповідно до об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням достатніх мотивів та підстав.

Підстав для застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.

Істотних порушень норм Кримінального процесуального кодексу України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не вбачається.

Таким чином апеляційна скарга, як така що не підтверджується обставинами провадження, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 422-1 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 відмовити.

Залишити без змін ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2024 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 06 травня 2024 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4