Справа № 498/424/24
Провадження № 1-кс/517/10/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року смт. Захарівка Одеської області

Слідчий суддя Фрунзівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000021 від 23.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.4 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Начальник сектору дізнання відділення поліції № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на припис № 0205 від 20.12.2023 виданий ОСОБА_5 , інспектору з охорони громадського порядку для проведення служби на території відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, посвідчення № 0124 дійсне до 31.12.2013 на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення № 0205 видане 20.12.2023 також на ім`я ОСОБА_5 , та посвідчення № 230881 видане 30.09.2022 на ОСОБА_5 громадським формуванням з охорони громадського порядку і державного кордону «Лютий», котрі належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , шляхом встановлення заборони користування, відчуження та розпорядження майном, до вирішення питання по суті.

В обґрунтування клопотання дізнавач посилається на наступне.

23.03.2024 до чергової частини відділення поліції № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшов рапорт від ДОП СП ВП № 1 Роздільнянського РВП ОСОБА_6 про те, що 22.03.2024 близько 19:30 годин за межами с-ще. Мигаєве Роздільнянського району Одеської області, було зупинено автомобіль марки « FiatBrava» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який надав на перевірку документи, які посвідчують його особу, а саме посвідчення № НОМЕР_2 видане 30.09.2022 громадським формуванням з охорони громадського порядку і державного кордону «Лютий», та два посвідчення виданих на його ім`я № НОМЕР_3 дійсне до 31.12.2023 та № 0205 видане 20.12.2023 з ознаками підробки, якими він постійно користувався.

За даним фактом 23.03.2024 сектором дізнання відділення поліції № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області розпочато кримінальне провадження №0000021 за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

22.03.2024 у період часу з 22:50 год. по 23:15 год., було проведено огляд місця події в приміщенні ВП № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, в кабінеті № 4, під час якого було виявлено та вилучено припис № 0205 від 20.12.2023 виданий ОСОБА_5 , інспектору з охорони громадського порядку для проведення служби на території відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, посвідчення № 0124 дійсне до 31.12.2013 на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення № 0205 видане 20.12.2023 також на ім`я ОСОБА_5 , та посвідчення № 230881 видане 30.09.2022 на ОСОБА_5 громадським формуванням з охорони громадського порядку і державного кордону «Лютий», які візуально мають ознаки підроблення, та на яких збереглися сліди кримінального правопорушення - проступку.

Вищевказані посвідчення та припис були оглянуті, вилучені, поміщені до експертного пакету ЕХР0143606, опечатані та визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Разом із тим, з метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, а також для забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, виникла процесуальна необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, яке було визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК, згідно із якою тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України на вищевказаних речах збереглися сліди кримінального правопорушення, що є підставою накладення арешту на вказане майно.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критерію, зазначеному ст. 98 КПК України, а саме речовим доказам, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У зв`язку з викладеним та з метою виконання завдання арешту та вирішення завдань кримінального провадження у органу дізнання виникла необхідність у накладенні арешту на предмети, які були вилучені під час огляду місця події, а саме: припис № 0205 від 20.12.2023 виданий ОСОБА_5 , інспектору з охорони громадського порядку для проведення служби на території відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, посвідчення № 0124 дійсне до 31.12.2013 на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення № 0205 видане 20.12.2023 також на ім`я ОСОБА_5 , та посвідчення № 230881 видане 30.09.2022 на ОСОБА_5 громадським формуванням з охорони громадського порядку і державного кордону «Лютий». Також вказані посвідчення та припис мають доказове значення по справі, для повного та всебічного встановлення обставин та кваліфікації кримінального правопорушення (проступку), з метою проведення відповідних експертиз та те, що існує реальна загроза зміни або знищення слідів кримінального правопорушення (проступку).

В судове засідання начальник сектору дізнання відділення поліції № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, проте надіслав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Згідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття осіб, які беруть участь у розгляді клопотання про арешт майна, в судове засідання не перешкоджає розгляду вказаного клопотання.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що вказаний речовий доказ, міг бути предметом вчинення кримінального правопорушення, з метою збереження речового доказу, встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, забезпечення заходів кримінального провадження, вважаю за доцільне задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на припис № 0205 від 20.12.2023 виданий ОСОБА_5 , інспектору з охорони громадського порядку для проведення служби на території відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, посвідчення № 0124 дійсне до 31.12.2013 на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення № 0205 видане 20.12.2023 також на ім`я ОСОБА_5 , та посвідчення № 230881 видане 30.09.2022 на ОСОБА_5 громадським формуванням з охорони громадського порядку і державного кордону «Лютий», котрі належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , шляхом встановлення заборони користування, відчуження та розпорядження майном, до вирішення питання по суті.

За таких обставин клопотання слідчого слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000021 від 23.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.4 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на припис № 0205 від 20.12.2023 виданий ОСОБА_5 , інспектору з охорони громадського порядку для проведення служби на території відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, посвідчення № 0124 дійсне до 31.12.2013 на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення № 0205 видане 20.12.2023 також на ім`я ОСОБА_5 , та посвідчення № 230881 видане 30.09.2022 на ОСОБА_5 громадським формуванням з охорони громадського порядку і державного кордону «Лютий», котрі належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , шляхом встановлення заборони користування, відчуження та розпорядження майном, до вирішення питання по суті.

Виконання ухвали покласти на Начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: