Провадження № 1-кс/686/4458/24
УХВАЛА

Іменем України

20 травня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні № 0000498 від 25.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 255-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2024 прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про примусове відібрання у підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 біологічних зразків букального епітелію (слини).

В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 09.06.2009 Красноперекопським міськрайонним судом АР Крим за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, у період з 09.08.2009 по 09.07.2014 відбував покарання в ДУ «Сокирянська виправна колонія № 67», а в подальшому 26.12.2018 Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, з 04.04.2019 по 29.09.2023 включно відбував покарання в ДУ «Райківецька виправна колонія № 78».

Перебуваючи тривалий проміжок часу у місцях позбавлення волі, зокрема вДУ «Райквецька виправна колонія № 78», ОСОБА_4 , будучи засудженим за вчинення умисних тяжких злочинів, підтримуючи злодійські традиції, не бажаючи ставати на шлях виправлення, тобто процесу позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, не підкорюючись вимогам чинного законодавства України, що визначають порядок утримання та відбуття покарань ув`язненими в місцях позбавлення волі, правилам поведінки в місцях позбавлення волі, а також загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, використовуючи свої особисті якості та можливості здобув повагу та авторитет серед засуджених, як особа в статусі суб`єкта злочинного впливу.

Зокрема, нехтуючи обов`язками ув`язнених та з метою здобуття і укріплення авторитету серед осіб, які утримуються в ДУ «Райквецька виправна колонія № 78», ОСОБА_4 неодноразово порушував режим утримання, за що піддавався заходам стягнення адміністрацією установи. Внаслідок порушень режиму утримання, розпорядку дня, меж локалізації, невиконання законних вимог адміністрації установи, тощо, ОСОБА_4 також здобув повагу і авторитет серед ув`язнених, які підтримували «злодійські» традиції.

Під час відбування покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу ДУ «Райківецька виправна колонія № 78» за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , маючи попередньо здобутий серед засуджених осіб та в місцях позбавлення волі авторитет, як особи, яка веде «правильний» для «злодійських» традицій спосіб життя, 19.04.2022, під час проведення злочинного зібрання (сходки), яке відбувалось в локальній дільниці відділень № 5 та № 6 даної виправної колонії, представників, які здійснювали злочинний вплив, як на території даної установи, так і за її межами, в тому числі з використанням засобів зв`язку, було прийнято рішення про «призначення» ОСОБА_4 в статус особи, яка є кримінальним авторитетом, уповноваженим наглядати за дотриманням неписаних загальноприйнятих в злодійських колах неписаних законів поведінки, так званим «смотрящим» за «транзитом» та відділенням № НОМЕР_1 ДУ «Райківецька виправна колонія № 78».

Після призначення «смотрящим» за «транзитом» та відділенням № НОМЕР_1 ДУ «Райківецька виправна колонія № 78», ОСОБА_4 спільно із так званим «смотрящим» за ДУ «Райківецька виправна колонія № 78» ОСОБА_5 , з метою встановлення та поширення свого злочинного впливу на засуджених, які відбували покарання в даній установі, встановили загально-визначені на території виправної колонії правила поведінки серед засуджених та вимагали безумовного їх дотримання вказаними особами. При цьому, будь-який спротив дотриманню встановлених правил поведінки негайно подавлявся як особисто ОСОБА_4 так і іншими визначеними ним засудженими шляхом застосування фізичного та психологічного насильства.

Отримавши відповідний статус, як «смотрящий за транзитом та відділенням №5» в ДУ «Райківецька виправна колонія №78», ОСОБА_4 , як особисто, так і за допомогою засобів мобільного зв`язку координував, контролював діяльність в установі, а саме здійснював контроль за приміщеннями ДІЗО (дисциплінарний ізолятор), ПКТ (приміщення камерного типу), ВКДІР (відділення карантину, діагностики і розподілу), медичною установою, відділенням № 5 установи, та надавав вказівки, накази і розпорядження іншим засудженим особам.

В результаті вказаних дій, ОСОБА_4 , в період часу з 19.04.2022 по 29.09.2023, завдяки авторитету, іншим особистим якостям та можливостям, сприяв, спонукав, координував та здійснював інший вплив на злочинну діяльність, організовував та безпосередньо здійснював розподіл коштів, майна та інших активів, спрямованих на забезпечення такої діяльності, тобто умисно встановив та поширив злочинний вплив серед засуджених в установі виконання покарань ДУ «Райківецька виправна колонія № 78», за адресою: АДРЕСА_1 .

8.5.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Армянськ, АР Крим, громадянину України, росіянину, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255-1 КК України.

Разом з тим, 06.11.2022 набрав чинності Закон України від 09.07.2022 № 2391-ІХ «Про державну реєстрацію геномної інформації людини», який введено в дію 06.02.2023.

Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» передбачено обов?язкову державну реєстрацію геномної інформації щодо осіб, яким повідомлено про підозру в учиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров?я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду.

Державна реєстрація геномної інформації полягає в унесенні до Електронного реєстру геномної інформації людини, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, відомостей про генетичні ознаки людини та визначених цим Законом знеособлених персональних даних про особу.

Порядком проведення обов`язкової реєстрації геномної інформації людини, затвердженим постановою КМУ «Деякі питання реалізації ЗУ «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» від 29.08.2023 № 978, передбачено, що відбір біологічного матеріалу здійснюється із застосуванням засобів для відбору біологічних зразків.

Відбір і направлення на проведення молекулярно-генетичної експертизи біологічного матеріалу осіб, яким повідомлено про підозру в учиненні вказаних злочинів, якщо результати експертизи можуть бути використані для забезпечення завдань кримінального провадження, здійснюються відповідно до статті 242 КПК України.

Враховуючи вище викладене, а також з метою перевірки причетності підозрюваного ОСОБА_4 до скоєння інших тяжких та особливо тяжких злочинів на території України та зокрема Хмельницької області, виникла необхідність у відібранні в нього біологічних зразків, а саме букального епітелію.

Відповідно до ч.1 ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулась за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею.

Так 08.05.2024 підозрюваному ОСОБА_4 оголошено постанову слідчого про відібрання біологічних зразків від 08.05.2024, на що підозрюваний ОСОБА_4 добровільно надавати біологічні зразки відмовився.

Прокурор у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 244 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, приходжу до висновку про відмову у його задоволенні виходячи з наступного.

Встановлено, що у провадженні ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження №0000498 від 25.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 255-1 КК України.

Отримання біологічних зразків для експертизи є самостійною процесуальною дією, яка здійснюється в порядку, встановленому положеннями статей 241, 245 КПК України.

Процесуальний порядок отримання зразків має реалізовуватися, по-перше, відповідно до загальних засад кримінального провадження щодо поваги до людської гідності та невтручання у приватне життя, по-друге, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) в аспекті дотримання гарантій, передбачених статтями 3, 6, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а по-третє, з урахуванням походження об`єктів експертного дослідження.

Відповідно до ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).

Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Положеннями ч. 2 ст. 241 КПК України, за правилами якої здійснюється відбирання біологічних зразків у особи, передбачено, перед початком освідування особі пропонується добровільно пройти освідування на підставі постанови дізнавача, слідчого, прокурора, а в разі її відмови освідування здійснюється примусово виключно на підставі постанови прокурора. У разі необхідності освідування здійснюється за участю судово-медичного експерта, лікаря або спеціаліста.

Таким чином, відібрання біологічних зразків, за наявності добровільної згоди особи, відбувається в порядку ст. 241 КПК. За відсутності необхідності примусового втручання у приватне життя, приписи ст. 93, ч. 1 ст. 245 КПК дозволяють досягти мети такої процесуальної дії без здійснення судового контролю, а притаманні йому функції здійснює прокурор.

До матеріалів клопотання долучено постанову старшого слідчого в ОВС ВРОТЗ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 від 08.05.2024 про відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 відмовився від проведення процесуальної дії, про що свідчить його заява від 08.05.2024.

Однак, у порушення порядку, передбаченого ст. 241, 245 КПК України, прокурор не долучив до матеріалів клопотання постанови прокурора про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_4 , яка, у зв`язку із відмовою підозрюваного надати біологічні зразки добровільно, мала би бути постановлена, а також доказів призначення молекулярно-генетичної експертизи для забезпечення проведення якої виникла необхідність відібрати зразки букального епітелію.

Крім того, згідно ч.7 ст. 244 КПК України до ухвали слідчого судді про доручення проведення експертизи включаються запитання, поставлені перед експертом особою, яка звернулась з відповідним клопотанням, натомість в клопотанні прокурора, всупереч п. 5 ч. 2 ст. 244 КПК України взагалі не зазначено жодних запитань до експерта, які б висвітлювали мету проведення експертизи, тобто незрозуміло, яких наслідків бажає досягти прокурор після проведення вказаної експертизи та яке значення вона має до даного кримінального провадження.

Також, всупереч п. 4 ч. 2 ст. 244 КПК України в клопотанні прокурора не зазначено жодного експерта або експертної установи, якій необхідно доручити проведення експертизи.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.110, 163, 164, 241, 245 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні № 0000498 від 25.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 255-1 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя