Справа № 202/5250/24
Провадження № 1-кс/202/2915/2024
УХВАЛА

Іменем України

24 квітня 2024 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000469 від 21.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000469.

В своєму клопотанні слідчий, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись вилученим майном під час обшуку затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: шкіряну сумку коричневого кольору з емблемою «GORANGD»; банківську карту «ПУМБ» № НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Redmi 9F», imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Vodafone» з номером НОМЕР_4 .

Слідчий, прокурор та власник майна в судове засідання не прибули, в матеріалах клопотання наявна заява слідчого про розгляд клопотання без її участі.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000469 від 21.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.04.2024 року, на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 233 та ст. 236 КПК України, у присутності понятих здійснено обшук затриманої особи ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено: шкіряну сумку коричневого кольору з емблемою «GORANGD»; банківську карту «ПУМБ» № НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Redmi 9F», imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Vodafone» з номером НОМЕР_4 .

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 21.04.2024 року майно, вилучене 21.04.2024 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000469.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На даній стадії досудового розслідування є наявність достатніх підстав вважати, що майно, вилучене 21.04.2024 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Завданням арешту майна, згідно ст. 170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Отже, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам в ході досудового розслідування.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, подане у строки встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України та з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на майно, вилучене 21.04.2024 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки воно має важливе значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні та є доказами, за допомогою яких можливо встановити обставини вчинення кримінального правопорушення, а не застосування цього заходу може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, що створить перешкоди встановленню істини у кримінальному провадженні № 0000469.

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання про арешт майна, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 110, 131, 132, 167-168, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000469 від 21.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони будь-яким особам права розпорядження та користування, на майно, вилучене 21.04.2024 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: шкіряну сумку коричневого кольору з емблемою «GORANGD»; банківську карту «ПУМБ» № НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Redmi 9F», imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Vodafone» з номером НОМЕР_4 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання слідчому судді, про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1