печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000998 від 07.12.2023 - старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000998 від 07.12.2023 - старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів клопотання вбачається, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000998 від 07.12.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 775 о/с від 03.08.2021 ОСОБА_5 призначено на посаду поліцейського взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП НП України.

Обіймаючи посаду поліцейського взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП НП України, в силу ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу.

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_5 у своїй діяльності зобов`язана неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до примітки до ст. 369-2 КК України особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є особи, визначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», а також службові особи, визначені у частині четвертій статті 18 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.

Разом з тим, відповідно до п.п. з) п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є поліцейські.

Таким чином, будучи працівником правоохоронного органу, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, яке полягає в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за наступних обставин.

Так, у точно невстановлений слідством час, але не пізніше вересня 2023 року, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні КНП «Київський міський центр нефрології та діалізу», що за знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 познайомилась з ОСОБА_7 , яка проводила лікування матері ОСОБА_5 - громадянки ОСОБА_8 .

У невстановлений слідством час, але не пізніше 27.09.2023 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за вплив на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо прийняття рішення про виключення з військового обліку військовозобов`язаних громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 27.09.2023 у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 в ході спілкування з ОСОБА_7 повідомила, що має знайомих з числа службових осіб територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які за грошову винагороду можуть виключити з військового обліку чоловіка ОСОБА_7 - військовозобов`язаного ОСОБА_9 та у якості вдячності за лікування ОСОБА_8 запропонувала допомогу у вирішенні вказаного питання.

Погодившись на вказану пропозицію, 01.10.2023 ОСОБА_7 у месенджері «Telegram» на прохання ОСОБА_5 відправила фотознімки паспорту громадянина України та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_9 та повідомила про перебування останнього на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 (колишній ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Отримавши вказану інформацію, ОСОБА_5 у месенджері «Telegram» повідомила ОСОБА_7 про необхідність надання їй 02.10.2023 неправомірної вигоди у розмірі 8000 доларів США за вплив на прийняття рішення невстановленою службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо виключення з військового обліку військовозобов`язаного ОСОБА_9 .

В подальшому, 02.10.2023, приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , діючи умисно з метою одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме - невстановленою службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки вчинюваного нею суспільно-небезпечного діяння та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, одержала від ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 8 тис доларів США (що відповідно до курсу Національного банку України станом на 02.10.2023 становило 292 548,8 грн.), як неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення про виключення з військового обліку військовозобов`язаного ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

28.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Слідчий вказує, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчинення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_5 є згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави прокурору звернутися з клопотанням до слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з тим, що підозрювана особа може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Менш суворі запобіжні заходи, у тому числі особисте зобов`язання не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрювану обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для звернення з клопотанням про застосування такого виду запобіжного заходу, як домашній арешт.

Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримала, з підстав, вказаних у клопотанні.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечували, в його задоволенні просили відмовити.

Заслухавши думку прокурора, підозрювану, захисника, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000998 від 07.12.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

28.03.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Метою та підставами обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватиметься від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Крім того з матеріалів клопотання вбачається, що вина підозрюваної ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Прокурором в судовому засіданні доведено що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Крім того, згідно з п. 3, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної, слідчим суддею враховані вимоги п. 3, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує ч. 5 ст. 9 КПК України, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Виходячи з наявних в наданих слідчому судді матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 та доведеність існування таких ризиків, як можливість з боку підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінованою статтею, конкретні обставини вчинення правопорушення, вищенаведені дані про особу підозрюваної, приходжу до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та запобіганню ризикам, передбаченим ч. 1 ст.177 КПК України, до підозрюваної слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши їй залишати місце фактичного проживання у період часу з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби.

Відтак, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_3 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, строком до 06.07.2024 року, в межах строку досудового розслідування, з покладенням на підозрювану наступних обов`язків:

прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

не відлучатись із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

здати на зберігання до органу досудового розслідування паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваної, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1