11.06.2024
Справа № 642/3226/24
Провадження № 1-кс/642/1825/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на рішення слідчого Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві в порядку ст.303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

10.06.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся захисник обвинуваченого ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 зі скаргою на рішення слідчого Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 .

В поданій скарзі скаржник просить скасувати рішення слідчого Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 № 15261-24/15-02-2/Є-2169/п-24 від 29.04.2024 та зобов`язати внести відомості до ЄРДР за його заявою від 28.03.2024.

В мотивування своєї скарги скаржник зазначає, що 29.04.2024 слідчим Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР за заявою обвинуваченого ОСОБА_2 від 28.03.2024 щодо неправомірних дій працівників правоохоронних органів, оскільки заява не містить фактичних даних про вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши зміст поданої скарги та надані заявником матеріали на підтвердження заявлених доводів, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні визначений Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У розумінні вимог ч. 1 ст. 214 КПК України зазначена бездіяльність слідчого (дізнавача) означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Таким чином, визначений ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденний строк на оскарження бездіяльності слідчого (дізнавача) щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається з наступного дня після отримання органом досудового розслідування заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_2 предметом оскарження є рішення слідчого Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 від 28.03.2024.

Разом із цим, рішення слідчого Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до ЄРДР отримано ОСОБА_2 17.05.2024, що підтверджено відміткою на вказаному рішенні за вх.№ 10933,

Отже, строк для оскарження рішення слідчого Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 від 28.03.2024 починається з 18.05.2024.

Проте, скаржник не наводить причин та не надає матеріалів в обґрунтування підстав поновлення строку для оскарження рішення слідчого, зокрема в період з 18.05.2024

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що обставин щодо пропуску строку на звернення до суду зі скаргою заявником не наведено, а доказів на їх підтвердження не надано.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини щодо вирішення питань, пов`язаних із строком звернення до суду. Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_5 проти Іспанії" констатовано, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" суд зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Як свідчить практика Європейського суду (див., mutatis mutandis, справи "Нікітін проти Росії" (Nikitin v. Russia), заява № 50178/99, п. 57, ECHR 2004-VIII, та "Савінський проти України" (Savinskiy v. Ukraine), заява № 6965/02, п. 23, від 28.02.2006) повинні існувати будь-які "вагомі та непереборні обставини", які могли б служити обґрунтованим поясненням причин перегляду та скасування рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Таким чином, слідчим суддею приймається рішення про повернення зазначеної скарги заявнику ОСОБА_6 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

При цьому, заявнику ОСОБА_6 роз`яснюється, що повернення скарги не позбавляє його процесуального права повторного звернення до слідчого судді з аналогічною скаргою, зазначивши в ній відомості про дату подання органу досудового розслідування заяви про вчинене кримінальне правопорушення, а також долучити копію такої заяви до скарги (у разі її наявності).

У разі пропуску з поважних причин процесуального строку на подання скарги, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України, заявник має процесуальне право подати разом зі скаргою заяву про поновлення процесуального строку звернення зі скаргою, відповідно до приписів ст. 117, п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ч. 1 ст. 303, п. 3 ч. 2 ст. 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на рішення слідчого Другого СВ (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві в порядку ст.303 КПК України - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_2 , що повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді з аналогічною скаргою, зазначивши в ній відомості про дату подання органу досудового розслідування заяви про вчинене кримінальне правопорушення, а також обґрунтувавши дотримання процесуального строку звернення зі скаргою, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявнику разом зі скаргою та доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_7