У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/6090/24

№ 1-кс/183/1109/24

21 червня 2024 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотанняпрокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 12 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 12 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 11 червня 2024 року до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що у працівника пі церії «Банда піца», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 , виявлено особисту медичну книжку серії 2ААВ №758733, яка має ознаки підробки.

На місце події було направлено слідчо оперативну групу Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

11 червня 2023 року слідчим СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . На вказаній ділянці місцевості, розташовано приміщення закладу «Банда піца», де встановлено ОСОБА_4 , яка добровільно надала для огляду особисту медичну книжку, яка видана на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 від 23.08.2023.

Під час огляду особисту медичну книжку на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 від 23.08.2023 запаковано до спецпакету RІС2225601 та вилучено до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Вказаний факт дізнавачем сектору дізнання Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області 12 червня 2024 року внесений до ЄРДР за №0000165 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

12 червня 2024 року особисту медичну книжку на ім`я ОСОБА_4 , серії 2ААВ №758733 від 23.08.2023 за кримінальним провадженням №0000165 визнано речовим доказом, так як вилучене майно може містити на собі сліди кримінального проступку.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Ураховуючи, що для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речових доказів, необхідно на вказане майно накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, так як існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального проступку та підлягає збереженню.

Оскільки, особиста медична книжка на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 від 23.08.2023, є основним об`єктом кримінального проступку, по ній будуть проводитися відповідні експертизи, які вже на даний час призначені до Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України в Дніпропетровській області.

З метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, арешт особистої медичної книжки на ім`я ОСОБА_4 , серії 2ААВ №758733 від 23.08.2023, у даному кримінальному провадженні є необхідним.

У судове засідання прокурор не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримала, просила задовольнити.

За таких обставин слідчий суддя вважає, за можливе розглядати клопотання без участі прокурора.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні, враховуючи положення ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим і здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000165 від 12 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 червня 2024 року до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що у працівника пі церії «Банда піца», що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 , виявлено особисту медичну книжку серії 2ААВ №758733, яка має ознаки підробки.

Постановою про визнання та долучення речових доказів від 04.04.2024 року медичну книжку серії 2ААВ №758733 вилучено та залучено в якості речових доказів по кримінальному провадженню №0000165.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, міг зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 98, 107, 170, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 12 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, на особисту медичну книжку на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 від 23.08.2023 року, яка вилучена 11 червня 2024 року у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною користування та з метою забезпечення збереження речового доказу.

Визначити місце зберігання арештованого майна в матеріалах кримінального провадження від 12 червня 2024 року №0000165.

Контроль за дотриманням прав власника арештованого майна, до скасування арешту, покласти на прокурорів, що здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000165 від 12 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1