28.02.2024 Справа № 756/3662/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/3662/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2024 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання фахівця Бучанського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене начальником відділу Бучанського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_4 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, жительки АДРЕСА_1 , засудженої вироком Оболонського районного суду міста Києва від 17.03.2021 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин,

в с т а н о в и в:

22.01.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло подання фахівця Бучанського РВ №2 ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо неї.

Обґрунтовуючи своє подання, фахівець зазначає, що вироком Оболонського районного суду міста Києва від 17.03.2021 ОСОБА_6 було визнано винуватою та засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин, що є покаранням менш суворим, ніж обмеження волі. Це судове рішення набрало законної сили 19.04.2021.

28.04.2021 до Ірпінського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області надійшло розпорядження про виконання вироку від 17.03.2021.

З дня набрання законної сили вироком Оболонського районного суду міста Києва від 17.03.2021 ОСОБА_6 не притягалася до кримінальної відповідальності за ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, як і не притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, про що свідчать відомості, що містяться у вимозі Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у м. Києві від 22.02.2024, на даний момент закінчилися строки давності виконання обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 , а тому фахівець просить задовольнити подання та звільнити останню від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі ч. 1 ст. 80 КК України.

У судове засідання учасники судового провадження не з`явилися.

Прокурор ОСОБА_7 та представник персоналу органу пробації ОСОБА_4 , кожен окремо, подали до суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, зазначивши, що клопотання підтримують та просять задовольнити.

Засуджена ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання представника персоналу органу пробації повідомлялась належним чином.

З огляду на викладене, а також на положення ч. 5 ст. 539 КПК України суд прийняв рішення про розгляд подання за відсутності осіб, які не з`явились.

Дослідивши подання та перевіривши матеріали особової справи №22/ГР/21, суд вважає, що подання підлягає задоволенню на таких підставах.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Оболонського районного суду міста Києва від 17.03.2021 ОСОБА_6 було засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. Вирок набрав законної сили 19.04.2021.

28.04.2021 розпорядження про виконання судового рішення надійшло до Ірпінського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України (справа № 5-324кс15 від 24.12.2015) ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним актом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком, що набрав законної сили, яким особа буде визнана в ухиленні від відбування покарання.

Крім того, відповідно до правової позиції Касаційного кримінального суду Верховного Суду, відображеної у постанові від 31.03.2021 у справі № 201/604/20 (провадження № 51-6026км20), які беруться судом до уваги в силу вимог ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Водночас ч. 4 ст. 80 КК регламентує, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

З огляду на відсутність в матеріалах особової справи відомостей на підтвердження ухилення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, зокрема, притягнення останнього до кримінальної відповідальності та ухвалення обвинувального вироку за ст. 389 КК України, який набрав законної сили, а також про вчинення ним нового злочину до закінчення спливу строку давності, а тому відсутні підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до положень ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Оцінивши вищевказані обставини в сукупності, за відсутності вироку суду про засудження ОСОБА_6 за ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, тобто за ухилення від відбування громадських робіт за вироком від 17.03.2021, що є менш суворим покаранням, ніж обмеження волі, при цьому відсутність у справі відомостей про відбування громадських робіт не свідчить про ухилення від покарання, а також ураховуючи те, що ОСОБА_6 в період із 19.04.2021 по 19.04.2023 до кримінальної відповідальності не притягалася, нового злочину не вчинила, що свідчить про відсутність підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався, а тому подання підлягає задоволенню, а ОСОБА_6 - звільненню від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку від 17.03.2021 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

Керуючись ст. 80 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Подання фахівця Бучанського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 17.03.2021 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 80 годин, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1