Справа № 148/720/24
Провадження №11-сс/801/264/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.03.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000098, відомості про яке внесено до ЄРДР 24.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Велика Русава Томашпільського району Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, неодруженої, раніше не судимої

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_8

підозрюваної: ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.03.2024 року клопотання задоволено. Застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, до 24.05.2024 включно.

Визначено розмір застави, який здатний забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_7 покладених на неї обов`язків, у розмірі тридцяти п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 105 980 грн., після внесення якої ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

З дня внесення застави строком на два місяці покласти на підозрювану ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п. п. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматись від спілкування зі свідками: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, не виконання яких тягне можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно клопотання слідчого 04.03.2024 близько 13:00 год., ОСОБА_7 разом із своїм цивільним чоловіком ОСОБА_13 перебували за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 . Знаходячись в приміщенні будинку між ОСОБА_7 та ОСОБА_13 та грунті ревнощів та перебуванням останнього в стані алкогольного сп`яніння виникла суперечка, під час якої у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_13 .

Реалізуючи цей намір, ОСОБА_7 , усвідомлюючи свої дії, а також їх можливі наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, свідомо, бажаючи їх настання, взяла до рук дерев`яну палицю та прикладаючи фізичну силу завдала нею ОСОБА_13 множинні удари по тулубу, нижніх та верхніх кінцівках, заподіявши таким чином тілесні ушкодження вигляді комбінованого шоку (травматичний і гіповолемічний), сполученої травми тіла, від яких ОСОБА_13 24.03.2024 близько 19:00 год. за місцем свого проживання помер.

Прокурор Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 26 березня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що слідчий суддя, застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави, належним чином не врахував вимоги ч. ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, захисника ОСОБА_8 та підозрювану ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора просили залишити її без задоволення, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про що їй 25.03.2024 року повідомлено про підозру, відомості внесено до ЄРДР 24.03.2024 року за № 0000098.

При розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджено клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявність обґрунтованої підозри, існування ризиків, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з застосуванням застави.

Переглядаючи законність прийнятого рішення в межах доводів поданої апеляційної скарги прокурора колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді в частині визначення розміру застави відповідає вимогам закону.

Згідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Отже, із аналізу ч. 4 ст. 183 КПК України випливає, що не визначати заставу, як альтернативний запобіжний захід, є правом, а не обов`язком суду.

З приводу доводів щодо наявності підстав для визначення слідчим суддею розміру застави у даному кримінальному провадженні, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину - від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, слідчим суддею враховано вік ОСОБА_7 та стан здоров`я, зокрема те, що з 24.03.2024 року по 26.03.2024 року вона перебувала у реанімаційному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із втратою свідомості (виписка із медичної карти амбулаторного хворого від 26.03.2024 року), її соціальні зв`язки, які є сталими, оскільки вона має доньку та сина, який проживає разом з нею, має позитивну характеристику за місцем проживання, задовільний майновий стан, має постійну зайнятість у виді здійснення торгівельної діяльності, відсутність судимостей та нових повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень.

Зі змісту положень ст. 182 КПК України вбачається, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушувати покладені на нього обов`язки, але розмір застави не може бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилось б на безальтернативне.

Отже, обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя прийшов до вірно висновку щодо застосування до підозрюваної альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, визначаючи розмір застави взяв до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182, 183 КПК України, позицію Європейського суду з прав людини та обґрунтовано визначив заставу в розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який не є найменшою межею, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.03.2024 року залишенню без змін.

Керуючись ст. 422 КПК України, суд апеляційної інстанції.

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Ухвалу слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 26.03.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3