Справа № 138/3016/23
Провадження №:1-кп/138/61/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

в ході судового розгляду в закритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду, в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» та з використанням власних технічних засобів захисникому кримінальному провадженні № 0000443 від 26.08.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України

ВСТАНОВИВ:

19.02.2024 прокурором, у зв`язку з завершенням 21.02.2024 строку дії ухвали суду, заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки не відпали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілого, свідка.

Обвинувачений, його захисник ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали позицію прокурора та не заперечували проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 до суду не прибув, надіславши заяву про його участь у іншому судовому засіданні.

Суд, заслухавши зміст клопотання прокурора, думки обвинуваченого, захисника, потерпілої, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.152 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

На підтвердження винуватості ОСОБА_4 прокурор обґрунтовано посилається на зібрані у ході досудового слідства докази: рапорт оперативного чергового Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області від 26.08.2023 про вчинення зґвалтування; заяву ОСОБА_6 від 26.08.2023 про вчинення відносно неї зґвалтування ОСОБА_4 ; протокол огляду місця події від 26.08.2023, а саме місця, де було вчинено зґвалтування та звідки було вилучено речі, які містять на собі сліди вчинення злочину; показання потерпілої ОСОБА_6 про те, що її односельчанин ОСОБА_4 повторно її зґвалтував; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 , який визнав свою вину та повідомив, що злочин вчинив умисно і готовий продемонструвати це на слідчому експерименті.

Вказані докази дають достатньо підстав обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років та обґрунтовано вважати, що на даний час ризики, які були підставами для застосування запобіжного заходу, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зникли та продовжують існувати.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу є те, що підозрюваний знайомий з потерпілою, проживає разом з нею на одній вулиці, в одному селі. Після вчинення правопорушень ОСОБА_4 наказав потерпілій ні у якому разі не звертатися з заявою до поліції та погрожував їй в разі звернення. ОСОБА_4 раніше вчиняв зґвалтування цієї потерпілої, що свідчить про те, що він усіма способами буде намагатися вплинути на неї аби остання не свідчила проти нього.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний не має законних джерел отримання доходу, стійких соціальних зв`язків. Також ОСОБА_4 будучи раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі тяжкого аналогічного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, вчинив нове кримінальне правопорушення під час іспитового строку, тобто на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, натомість зухвало продовжив свою протиправну діяльність.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду є те, що усвідомивши невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, не маючи стійких соціальних зав`язків, при застосуванні менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може зникнути та переховуватись від суду. Крім того, останній після вчинення кримінальних правопорушень з місця події зник, а в подальшому був затриманий в ході проведення розшукових заходів. Також, ОСОБА_4 не одружений, утриманців не має. Все це в сукупності свідчить про те, що він, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує (передбачено максимальне покарання до 10 років позбавлення волі), в умовах дії воєнного стану на території України, перебуваючи на свободі, зможе вільно пересуватися та переховуватися від суду.

При цьому суд, враховує лист Верховного Суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», в якому висловлена позиція, що як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути не взявши особу під варту. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, є доцільним продовжити строк застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб без визначення розміру застави, з огляду на вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України. В даному випадку жодна особа не висловила намір особистої поруки за нього, яка, як і особисте зобов`язання та домашній арешт, не є дієвим заходом, з огляду на обставини інкримінованих обвинуваченому правопорушень та особу останнього.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193, 196, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 діб по 21.04.2024.

Дія ухвали закінчується 21.04.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1