Справа № 933/234/24
Провадження № 1-кп/933/25/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року смт Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: - ОСОБА_1

секретаря судового

засідання - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000021 від 23 березня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рукшин, Хотинського району Чернівецької області, українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, головного сержанта взводу протитанкових ракетних комплексів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлено, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», відповідно до пункту 252 Положення про проходження громадянина України військової служби у Збройних силах України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», та згідно Указу Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 про продовження строку дії воєнного стану в Україні затвердженого Законом України № 2738 - ІХ від 16.11.2022 року, громадянин ОСОБА_3 проходить військової служби за контрактом у Збройних Силах України.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 232 від 14.08.2023 (по стройовій частині) старший сержант ОСОБА_3 призначений на посаду головного сержанта взводу протитанкових ракетних комплексів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , з 14.08.2023 року зарахований до списків особового складу, поставлений на всі види забезпечення, справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, старший сержант ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, старший сержант ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднання громадян.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_2 перебуває на території Донецької області.

Старший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, та проходячи її на посаді головного сержанта взводу протитанкових ракетних комплексів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХГУ, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до примітки ст. 358 КК України, під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити, за наступних обставин.

Згідно п. 2 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія або яка була позбавлена права на керування транспортним засобом чи здійснила обмін посвідчення водія протягом двох років з дати його видачі, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС. Відповідно п. 5.1 Централізоване оформлення, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС у визначені законодавством строки.

Згідно листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 26.03.2024 року, не має інформації про видачу посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Посвідчення водія серії НОМЕР_3 категорії «ВІ,В» видано в НОМЕР_4 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях 19.06.2018 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , термін дії до 19.06.2048 року.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/105-24/2336 від 09.04.2024 року бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 не відповідає за способом друку та відсутністю елементів захисту зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, тобто посвідчення є підробленим.

Поряд з цим, старший сержант ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян за наступних обставин.

Старший сержант ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, і проходячи її на посаді головного сержанта взводу протитанкових ракетних комплексів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , в червні 2023 року, перебуваючи в м. Дніпро, діючи умисно, реалізовуючи протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія, в порушення ст. 11 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України», ст. ст. 3,4, Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340, здійснив у невстановленої особи, не уповноваженої на складання, видачу та виготовлення відповідного документу, замовлення підробного документу - посвідчення водія, сплативши при цьому 12000 грн. У вересні 2023 року перебуваючи в м. Дніпро, ОСОБА_3 зустрівшись з невстановленою особою, отримав від нього завідомо підроблений документ - посвідчення водія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 з його фотокарткою, таким чином умисно придбавши завідомо підроблений документ, для подальшого його використання.

Далі 23 березня 2024 року близько 19 год 20 хв, діючи з прямим умислом, достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення водія НОМЕР_3 , видане не уповноваженою особою та містить недостовірні відомості, тобто є завідомо підробленим документом, на законну вимогу поліцейського - водія БКС ГУНП в Донецькій області, старшого сержанта поліції ОСОБА_5 , використав його шляхом надання його співробітнику поліції на підтвердження своєї особи та наявності права керування транспортними засобами відповідної категорії, коли на блок - пості поблизу с. Очеретино Краматорського району Донецької області, був зупинений з метою перевірки, під час руху за кермом автомобіля марки Toyota Rav 4, реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 302 КПК України прокурором в обвинувальному акті заявлено клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги ст. 302 КПК України прокурором виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України оскільки судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

До обвинувального акту при його направленні до суду додано заяву ОСОБА_3 складену в присутності захисника ОСОБА_6 (а.с.16), про визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно ч. 4. ст. 382 КПК копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності (а.с.17-78), суд дійшов до висновку, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, які є взаємопов`язаними між собою, є достатньою для постановлення вироку.

Суд, розглядаючи питання про правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 , керуючись ст. 337 КПК України, яка визначає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, приходить до висновку, що вина обвинуваченого поза розумним сумнівом повністю доведена та його дії за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа, кваліфіковані правильно.

Матеріали кримінального провадження (а.с.19-23,65-69,74-76), суд визнає належними, допустимими доказами того, що досудове розслідування було відкрито на відповідній підставі, дізнання та захист у кримінальному провадженні здійснювалося повноважними особами.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 ч. 2 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, вчинене обвинуваченим, є кримінальним проступком.

За вимогами ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є його щире каяття.

Суд при призначенні покарання враховує особу обвинуваченого, ОСОБА_3 (а.с.48) є військовослужбовцем ЗСУ (а.с.43-44,49-52),за місцем мешкання характеризується позитивно (а.с.37), стягнень не має (а.с.46), на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває (а.с.36), згідно ст. 89 КК України не судимий (а.с.40-41).

З урахуванням обставин справи, обставини, що пом`якшує покарання, особи обвинуваченого, стану його здоров`я, ступеню тяжкості кримінального правопорушення, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити йому покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі передбаченому санкцією статті.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався і суд не вважає за необхідне застосовувати до обвинуваченого запобіжний захід.

По справі є речовий доказ (а.с.34), який відповідно до постанови дізнавача зберігається у матеріалах кримінального провадження (а.с.35).

Долю речового доказу необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

По справі є судові витрати за проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/105-24/2336-ДД від 09 квітня 2024 року в сумі 3029,12 грн. (а.с.30-34) які підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 368 КК України, покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обирати.

Речовий доказ:

- бланк посвідчення водія НОМЕР_3 , виданого 05.07.2023 року ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави (балансовий рахунок: 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету; код бюджетної класифікації доходу: 24060300 «Інші надходження») судові витрати по справі за проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/105-24/2336-ДД від 09 квітня 2024 року у сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області протягом 30 (тридцяти) днів з часу отримання учасниками судового провадження копії вироку суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Олександрівського

районного суду ОСОБА_1