ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/348/24
Провадження №1-кс/477/284/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

01 березня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000050 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такої, що народилася у м.Нова Одеса Миколаївської області, керівника благодійного фонду «Крок у майбутнє», з повною вищою освітою, проживає в АДРЕСА_1 , заміжню, має на утриманні неповнолітню дитину, не судиму,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною третьою статті 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2024 року старший слідчий в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 (далі слідчий) за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді трим7ання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000050 від 08 вересня 2023 року за частиною третьою статті 15, частиною третьою статті 332 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим відділом СУ ГУНП в Миколаївській області за фактом сприяння групою осіб, з корисливих мотивів, у незаконному переправленні через державний кордон України місцевим мешканцям м. Миколаєва порадами та наданням засобів, а також шляхом надання документів щодо непридатності до військової служби у воєнний час з виключенням їх з військового обліку за станом здоров`я 08 вересня 2023 року внесено відомості до ЄРДР за №0000050 та розпочато досудове розслідування за частиною третьою статті 15, частиною третьою статті 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлений факт ймовірного замаху на сприяння в незаконному переправленні особи через державний кордон України порадами та наданням засобів та усуненням перешкод організованою групою, до складу якої ввійшли ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з корисливих мотивів.

29 лютого 2024 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною третьою статті 332 КК України, а саме у незакінченому замаху на сприяння в незаконному переправленні особи через державний кордон України порадами та наданням засобів та усуненням перешкод організованою групою, з корисливих мотивів.

На думку слідчого необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлена наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Наявність указаних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та з метою уникнення покарання може виїхати до іншої країни чи непідконтрольної Україні території, а наявні у неї доходи дозволяють їй проживати за рахунок них досить тривалий час. Також, слідчий у поданому клопотанні вказує, що ОСОБА_6 , з метою прикриття своєї незаконної діяльності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, з огляду на те, що під час досудового розслідування не віднайдено усіх документів, а підозрювана маючи широке коло зв`язків, в тому числі в державних органах, може вживати заходів щодо знищення чи спотворення речей та документів, що вказує про наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 177 КПК України.

Також, слідчий ОСОБА_7 у поданому клопотанні посилається на наявність ризику, передбаченого пунктом 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України, відповідно до яких ОСОБА_6 , з метою перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, може впливати на свідків, які здебільшого є особами, яким вона надавала відповідні вказівки та здійснювала оформлення документів для виїзду за кордон. В підтвердження наявності ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, слідчий у поданому клопотанні посилається на те, що дії ОСОБА_6 мають систематичний характер та були припиненні лише органом досудового розслідування після її затримання, тобто незалежно від її волі, то вказані обставини свідчать про те, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Застосування до підозрюваної ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти зазначеним вище ризикам.

Крім того, в разі визначення судом застави, слідчий у поданому клопотанні просив суд вийти за межі розміру застави, встановленої статтею 183 КПК України, з урахуванням особи ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчинені тяжкого злочину, враховуючи її майновий стан, а також те, що вчинення злочину супроводжувалося негативним враженням від безладдя та безкарності, що є виключним випадком, зважаючи на суспільно- політичну ситуацію в державі та проведення бойових дій на території України та визначити заставу у розмірі, що перевищує межі, встановлені статтею 183 КПК України, у сумі 1 514 000 грн з покладенням на неї певних обов`язків.

У судовому засіданні проголошено резолютивну частину ухвали.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого ОСОБА_7 про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив його задовольнити, указував про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого. Зазначала, що підозра не обґрунтована, а дій, що зазначені у клопотанні слідчим направлених на змову та сприяння в незаконному переправленні особи через державний кордон України вона не вчиняла, оскільки має бездоганну репутацію.

Захисники підозрюваної ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на надуманість та необґрунтованість цього клопотання, а також на не доведеність ризиків належними та достатніми доказами. Вказували, що підозра повідомлена ОСОБА_6 не обґрунтована, докази здобуті органом досудового розслідування необґрунтовані та містять суб`єктивні припущення, просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Також, посилалися і на непомірний розмір застави, що слідчий просив визначити у якості альтернативного запобіжного заходу та з урахуванням позитивної характеристики підозрюваної, зважаючи на її благодійну діяльність, що підтверджено відповідними засобами доказування, застосувати до неї більш м`який запобіжний захід, зокрема і домашній арешт.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши докази по заявленому клопотанню, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000050 від 28 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 вересня 2023 року внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за частиною третьою статті 15, частиною третьою статті 332 КК України за фактом вчинення мешканцями м. Миколаєва за попередньою змовою групою осіб дій направлених на сприяння вчиненню незаконного переправляння через державний кордон України місцевих мешканців м. Миколаєва порадами, наданням засобів, шляхом надання документів щодо непридатності до військової служби з виключенням їх з військового обліку за станом здоров`я за грошові кошти.

В ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та в нез`ясованому місці у ОСОБА_6 , яка мала особисті знайомства та корумповані зв`язки у державних органах та установах на території міста Миколаєва, виник злочинний умисел направлений на організацію в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, шляхом забезпечення проходження військово-лікарських комісій особами призовного віку та отримання кінцевих недостовірних документів (щодо звільнення від військової служби у зв`язку із незадовільним станом здоров`я), якими визнано особу не здоровою та не придатною до проходження військової служби, що у свою чергу надають право на безперешкодний виїзд з України і в`їзд в Україну, з метою незаконного збагачення за рахунок одержаної грошових коштів від зазначеної злочинної діяльності.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 розробила план та безпосередній механізм вчинення злочинів, який полягав у підшукуванні осіб призовного віку бажаючих за незаконну грошову винагороду виїхати за кордон; пошуку і схиляння до заняття спільною злочинною діяльністю осіб, які за грошову винагороду здійснюють оформлення та проведення фіктивного лікування; оформленні для зазначених осіб офіційних документів висновків військово-лікарських комісій з подальшим оформленням тимчасових посвідчень військовозобов`язаних в які внесені завідомо неправдиві відомості щодо стану здоров`я стосовно непридатності до військової служби; одержання через інших співучасників грошових коштів від замовників підроблених документів на підставі яких здійснюються виключення з військового обліку за станом здоров`я та подальший розподіл між іншими учасниками грошових коштів, відповідно до виконаної функції кожного з них; безперешкодну видачу службовими особами компетентних органів державної влади зазначених документів особам - замовникам, для одержання можливості безперешкодного перетину державного кордону України та усунення перешкод в разі їх виникнення; контроль за діями учасників організованої групи.

Розуміючи складність вчинення запланованих злочинів, ОСОБА_6 , залучила до спільної злочинної діяльності інших раніше знайомих їй осіб, зацікавлених з корисливих мотивів у прийнятті участі в запланованих нею злочинів, наділивши їх певними функціями у вчиненні організованих нею злочинів та об`єднавши, таким чином, зусилля всіх учасників, спрямувала їх для досягнення єдиного злочинного результату.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 вступила у злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які офіційно не були ніде працевлаштовані та не мали постійних джерел доходу та працівниками державних компетентних органів та установ на території міста Миколаєва а саме: ОСОБА_10 , - працівником КНП Миколаївської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» та ОСОБА_11 заступником головного лікаря Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради і довівши до їх відома деталі розробленого ним плану протиправної діяльності.

При цьому, функцію керівника цієї організованої групи взяла на себе ОСОБА_6 , визначивши собі певні функції, які полягали у розроблення механізму виготовлення підроблених документів та налагодження корумпованих зв`язків у держаних органах та установах міста Миколаєва, якими оформлюються такі документи, а також алгоритм дій інших співучасників злочинної діяльності; пошуку зацікавлених осіб в отриманні підроблених документів, які дають право, як громадянину України на безперешкодний виїзд та в`їзд через державний кордон на територію України; одержанні через інших співучасників грошових коштів від замовників підроблених документів та їх розподіл між іншими учасниками, відповідно до виконаної функції кожного з них; усуненні у разі виникнення будь-яких проблем та перешкод в компетентних державних органах міста Миколаєва в ході виготовлення офіційних документів, в які внесені недостовірні відомості зацікавленим особам.

Іншим учасникам, що перебували у злочинній змові та діяли у складі організовано групи з ОСОБА_6 ? ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підозрюваною ОСОБА_6 було відведено відповідні ролі та функції для виконання ними взятих на себе протиправних зобов`язань.

Створена за таких обставин ОСОБА_6 об`єднана єдиним злочинним умислом організована група осіб, до складу якої, крім неї, увійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , характеризувалась наявністю розробленого єдиного плану злочинної діяльності, визначенням функцій кожного учасника організованої групи, у відповідності з якими дії учасників злочину були розподілені так, щоб вони доповнювали діяльність один одного, направлену на досягнення єдиного злочинного результату, а також стійкістю, яка полягала в беззаперечному виконанні вказівок організатора групи, наявністю мети на неодноразове вчинення аналогічних злочинів та спільним корисливим умислом направлених на отримання повної суми вигоди від осіб замовників.

ОСОБА_6 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконне зняття осіб з військового обліку за станом здоров`я, та переправлені їх через державний кордон України, налагодила механізм виготовлення підроблених документів, в тому числі довідок військово-лікарських комісій та тимчасових посвідчень військовозобов`язаних, із внесенням до них завідомо неправдивих відомостей про стан здоров`я військовозобов`язаних (тобто осіб - замовників таких документів), як наслідок останні за станом здоров`я рахувались не придатними для військової служби за станом здоров`я та одночасно набували права безперешкодно перетину державного кордону України.

Таким чином, за вказаних обставин, починаючи з вересня 2023 року, ОСОБА_6 створила організовану групу осіб, члени якої, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , добровільно зорганізувались з метою злочинної діяльності, пов`язаної із сприяння в незаконному переправленні особи через державний кордон України порадами та наданням засобів та усунення перешкод, вчиненому організованою групою з корисливих мотивів. Вказані особи були взаємо обізнані про вчинення злочинних дій членами організованої групи для досягнення єдиної мети - отримання прибутку.

З метою виконання свого злочинного наміру, у період з 23.09.2023 року по 24.10.2023 року, ОСОБА_8 діючи у складі організованої групи із ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 відповідно до розробленого плану, з метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, забезпечили отримання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 медичних документів із завідомо неправдивими відомостями про хворобу, які дають змогу безперешкодне проходження останнім військово-лікарських комісій та оформлення за її результатами довідки військово-лікарської комісії про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за станом здоров`я у зв`язку з хворобою, що, у свою чергу, є підставою для безперешкодного виїзду за межі України під час дії воєнного стану попри існуючу заборону.

В подальшому ОСОБА_12 не пізніше 23.01.2024 більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, з використання раніше виготовлених організованою групою у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 недостовірних медичних документі надав їх до ІНФОРМАЦІЯ_3 де на підставі вказаних документів його виключено з військового обліку

При цьому, ОСОБА_6 об`єднана єдиним злочинним умислом організованої групи осіб, до складу якої, крім неї, увійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , достовірно усвідомлювали, що ОСОБА_12 не хворіє зазначеними у вказаних документах захворюваннями, не проходив у зв`язку із ними лікування у лікувальних закладах, є придатним до військової служби за станом здоров`я, а отримані ним, за їх сприяння, довідка військово-лікарської комісії та медичні документи містять заздалегідь неправдиві дані про його непридатність для військової служби, а виключення його з військового обліку беззаперечно зменшить мобілізаційний ресурс та перешкодить належному комплектуванню ЗС України та інших утворених до Законів України військових формувань.

У свою чергу, ОСОБА_12 , достовірно усвідомлюючи, що не хворіє зазначеними у вказаних документах захворюваннями, не проходив у зв`язку із ними лікування у лікувальних закладах, та є придатним до військової служби за станом здоров`я, а отримані ним медичні документи містять заздалегідь неправдиві дані про його непридатність для військової служби, вчинив усі дій, які вважав за необхідні для перетину державного кордону України, проте з причин, що не залежали від його волі, не перетнув державний кордон України, у зв`язку із тим, що документи в яких внесені недостовірні відомості були вилучені правоохоронними органами, а діяльність організованої групи припинено.

Крім того, у період з 23.09.2023 року по 13.02.2024 року, ОСОБА_6 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка перебуває на посаді заступника головного лікаря Обласного центру медико соціальної експертизи Миколаївської обласної ради, відповідно до розробленого плану, діючи повторно, з метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання забезпечили отримання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 другої групи інвалідності, що відповідно до «Правил перетинання державного кордону України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року, надавало йому можливість безперешкодно перетнути державний кордон України.

В подальшому, не пізніше 13.02.2024 ОСОБА_13 , достовірно усвідомлюючи, що не хворіє зазначеними у вказаних документах захворюваннями, не проходив у зв`язку із ними лікування у лікувальних закладах, та є придатним до військової служби за станом здоров`я, а отримана ним група інвалідності встановлена Обласним центром медико соціальної експертизи Миколаївської обласної ради видана на заздалегідь неправдивих даних про його стан здоров`я, вчинив усі дій, які вважав за необхідні для перетину державного кордону України, проте з причин, що не залежали від його волі, не перетнув державний кордон України, у зв`язку із тим, що документи в яких внесені недостовірні відомості були вилучені правоохоронними органами, а діяльність організованої групи припинено.

Зі змісту повідомлення про підозру від 29 лютого 2024 року, вбачається, що цього ж дня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною третьою статті 332 КК України, а саме у незакінченому замаху на сприяння в незаконному переправленні особи через державний кордон України порадами та наданням засобів та усуненням перешкод організованою групою, з корисливих мотивів, яка з дотриманням положень статті 278 КПК України їй вручена.

Слідчий суддя, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого їй діяння, що може містити ознаки злочину, в якому вона підозрюється.

Наявність підозри вчинення ОСОБА_6 злочину, зазначеного у повідомленні про підозру, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: матеріалами УСБУ в Миколаївській області, щодо виконання доручення №64/20-7800 від 29.09.2023 року; протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, передбаченої статтею 263 КПК України, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_8 №64/3413 від 20.11.2023 року (в якому міститься інформація про протиправну діяльність ОСОБА_8 та інших осіб); протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, передбаченої статтею 263 КПК України, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_6 №64/3595 та №64/3596 від 05.12.2023 року (в яких міститься інформація про протиправну діяльність ОСОБА_6 та інших осіб); протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, передбаченої статтею 263 КПК України, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_10 №64/3597 від 05.12.2023 року (в якому міститься інформація про протиправну діяльність ОСОБА_10 та інших осіб); протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, передбаченої статтею 263 КПК України, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_8 №64/3795 від 25.12.2023 року (в якому міститься інформація про протиправну діяльність ОСОБА_8 та інших осіб); протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, передбаченої статтею 263 КПК України, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_6 №64/3658/1 від 10.12.2023 року (в якому міститься інформація про протиправну діяльність ОСОБА_6 та інших осіб); протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, передбаченої статтею 263 КПК України, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_9 №64/3414 від 20.11.2023 року (в якому міститься інформація про протиправну діяльність ОСОБА_8 та інших осіб); протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, передбаченої статтею 263 КПК України, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_14 №64/3415 від 20.11.2023 року (в якому міститься інформація про протиправну діяльність.); протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, передбаченої статтею 260 КПК України, аудіо-, відео контролю особи мереж стосовно ОСОБА_8 від 20.11.2023 року (в якому міститься інформація про протиправну діяльність ОСОБА_6 та інших осіб); протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, передбаченої статтею 260 КПК України, аудіо-, відео контролю особи мереж стосовно ОСОБА_11 від 27.02.2024 року (в якому міститься інформація про протиправну діяльність ОСОБА_11 та інших осіб); іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, що свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення дій, які охоплюються складом злочину передбаченого частиною третьорю статті 332 КК України, що в силу положень частини третьої статті 132 КПК України, частини другої статті 177 КПК України є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і запобіжного заходу.

При цьому, з огляду на заперечення захисників, що подані ними слідчому судді, слід роз`яснити, що слідчим суддею не оцінювалися докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, тобто на даному етапі провадження не вирішувалися ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Згідно частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам статей 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Слідчим у поданому клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 15, частиною третьою статті 332 КК України.

Слідчий суддя також визнає доведеними обставинами те, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що підозрювана перебуваючи на свободі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Про наявність існування ризику, що підозрювана ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчать вагомість доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення та тяжкість покарань, передбаченого санкцією частини третьої статті 332 КК України, а також характер інкримінованого підозрюваній злочину, зокрема його організація, керування ним, чіткий намір вчинення злочину, залучення до злочину широкого кола осіб, в тому числі й серед органів державної влади, корисливий мотив, що підтверджує існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

Також, слідчим та прокурором доведено існування іншого ризику, передбаченого частиною першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_6 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як наразі проводиться ряд слідчих (розшукових) дій для встановлення та документування протиправних дій організованої групи у складі підозрюваної ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та інших причетних осіб, оскільки під час проведення обшуків не відшукано та не вилучено всіх необхідних документів, та місцезнаходження яких на даний час встановлюється. ОСОБА_6 , маючи широкі зв`язки у органах державної влади, матиме можливість вчинити дії направленні на знищенні чи спотворення документів, які можуть мати значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що на думку слідчого судді підтверджує існування ризику, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у незаконному впливі на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що додані до клопотання матеріали кримінального провадження містять справжні анкетні дані осіб, яким було надано відповідні засоби та поради для вчинення ними дій пов`язаних з перетином державного кордону, що може призвести до впливу на них шляхом умовлянь або погрожувань, у тому числі шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують її та члені групи, чим може перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти цих осіб до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на користь підозрюваної.

В підтвердження наявності ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, на думку слідчого судді свідчать ті обставини, що дії ОСОБА_6 мають систематичний характер вчинення дій направлених на підрив обороноздатності країни у період воєнного стану з метою отримання незаконного прибутку, що вказує на викревлений рівень її громадянської правосвідомості, а також те, що основним видом її діяльності є діяльність, пов`язана з наданням благодійної допомоги та використанням ресурсів, що доступні благодійним організаціям, завдяки яким вона зможе продовжити вчинення інкримінованого їй діяння, в тому числ,і й для виконання раніше взятих на себе незаконних зобов`язань щодо виготовлення документів, які надають можливість перетнути державний кордон України третім особам, відомості про яких встановлюються органом досудового розслідування.

З урахуванням доведеності вищенаведених ризиків, слідчий суддя вважає доведеним, що інші, більш м`які (особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт), запобіжні заходи на даному етапі досудового розслідування не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 , а тому з урахуванням приписів пункту 4 частини другої статті 183 КПК України у вказаному випадку до ОСОБА_6 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом «с» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно частини першої статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

З врахуванням обставин кримінального провадження та долучених до матеріалів клопотання доказів, в тому числі документів, які свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення дій пов`язаних із організацією у сприянні в незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами та наданням засобів та усуненням перешкод, що вчинено організованою групою, з корисливих мотивів, слідчий суддя вважає підозру, яка повідомлена підозрюваній обґрунтованою, а долучені докази такими, що переконують неупередженого спостерігача, що ця особа причетна до вчинення цього злочину.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваної ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконанням підозрюваною процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим заперечення сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Слідчим суддею враховується те, що за рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, а повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, остання може бути виправдана судом, у тому числі, з урахуванням положень Конституції України.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваній ОСОБА_6 , тяжкістю покарання, яке їй загрожує, згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної слідчим суддею/судом, на даному етапі, не встановлено.

За такого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваної та тяжкості пред`явленого їй обвинувачення, зможе забезпечити виконанню підозрюваною ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також з урахуванням того, що інкриміновані дії вчинено у період воєнного стану, цими діями могла бути завдана шкода обороноздатності країни, в тому числі й шляхом забезпечення можливості військово придатним особам залишити межі України, що у даному випадку переважає над позитивними характеристиками підозрюваної, з огляду на те, що ОСОБА_6 в силу своєї діяльності обізнана про наслідки шкоди спричиненої військовими діями на території України. Також, слідчим суддею враховується і те, що інкриміновані підозрюваній протиправні дії могли бути вчинені з використанням інструментів які направленні на пом`якшення умов для осіб, що здійснюють волонтерську та благодійну діяльність.

За досліджених вище обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, та відносно підозрюваної ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (пункт 80 Рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Згідно частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до частини п`ятої статті 182 КПК України визначено розмір застави, щодо осіб підозрюваних у вчиненні злочину в залежності від тяжкості інкримінованого правопорушення.

Абзац 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Отже вихід за межі цих розмірів застави можливий лише як виключний випадок, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, які передбачено статтею 177 КПК України. При цьому суд, приймаючи рішення про розмір застави, суд зважує з однієї сторони достатню міру гарантування виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а з іншої неможливість завідомої непомірності застави для особи.

Так, у відповідності до положень статті 182 КПК України, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. А тому, розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою він може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану.

При визначенні розміру застави відносно підозрюваної ОСОБА_6 , з огляду на приписи статті 182 КПК України, слідчим суддею враховується спосіб життя підозрюваної, зокрема наявність у неї на праві власності нерухомого майна; значний оборот грошових коштів від здійснення нею протиправної діяльності, що на думку слідчого судді вказує на те, що визначення застави у межах частини п`ятої статті 182 КПК України не матиме належного гарантування виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків.

Крім того, слідчий суддя враховує основну роль підозрюваної у кримінальному правопорушенні та характер вчиненого кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, а також той факт, що злочин вчинено в умовах воєнного стану, а сума коштів, що визначена підозрюваною та членами організованою нею групою у якості оплати вартості послуг, є досить значною, що є виключним випадком, через що, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про можливість застосування до підозрюваного застави у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи встановлені слідчим суддею обставини, щодо майнового стану підозрюваного, способу її життя, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, розмір шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків на рівні 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом абзацу 2 частини третьої статті 1836 КПК України в ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29 лютого 2024 року, вбачається, що ОСОБА_6 була затримана 29 лютого 2024 року о 15.40 годині.

З огляду на імперативні положення, визначені частиною першою та другою статті 197 КПК України, строк триманні під вартою підозрюваній ОСОБА_6 слід відраховувати з моменту її фактичного затримання, тобто з 29 лютого 2024 року.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 195, 196, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який діє до 28 квітня 2024 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 , обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 514 000 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч) гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Після внесення застави підозрювана звільняється з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на строк до 28 квітня 2024 року включно на підозрювану ОСОБА_6 , наступні обов`язки:

прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

не відлучатися із міста Нова Одеса Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та місця роботи;

утриматися від спілкування із підозрюваними, а також свідками у цьому кримінальному провадженні, в тому числі, із числа співробітників КНП «Миколаївська лікарня швидкої медичної допомоги» Миколаївської міської ради та працівниками Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради з приводу обставин кримінального провадження;

носити електронний засіб контролю.

Попередити підозрювану ОСОБА_6 про наслідки невиконання покладених обов`язків, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та внесена застава звернута у дохід держави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_15

Повний текст ухвали оголошено

04 березня 2023 року о 15 годині 50 хвилин.