Справа №: 398/4526/22
провадження №: 1-кп/398/117/24
ВИРОК

Іменем України

"22" травня 2024 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001599 від 13.11.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка Луганської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не маючого на своєму утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, із середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.12.2012 вироком Обухівського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки; 26.05.2014 вироком Дніпропетровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. 30.12.2014 на підставі ст. 81 КК України звільнено умовно-достроково на 8 місяців 16 днів; 26.03.2018 вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі; 16.07.2018 вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; 02.05.2022 вироком Шевченківського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн; 22.06.2022 вироком Голосіївського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вдень 09.11.2022, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 проходив по Новопражському шосе в м. Олександрія Кіровоградської області, де звернув увагу на будинок АДРЕСА_2 , оскільки, як йому здалося, в ньому ніхто не мешкає. У цей момент, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне проникнення до вказаного будинку з метою таємного викрадення чужого майна. Разом з тим, оскільки був день, ОСОБА_4 вирішив прийти до зазначеного будинку у ночі, аби його злочинні дії не були помічені сторонніми особами.

Реалізовуючи свої злочинні умисні дії, вночі, після 00.00 год. 10.11.2022, точного часу не встановлено, тобто в період часу в який, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ та Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), в Україні діє правовий режиму воєнного стану, ОСОБА_4 прийшов до території домоволодіння, яке належить ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна.

Впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не помічені сторонніми особами ОСОБА_4 , переліз через паркан на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Підійшовши до вікна вказаного одноповерхового житлового будинку, за допомогою викрутки, яка була при ньому, віджав вікно та незаконно проник всередину зачиненого будинку.

Усвідомлюючи протиправний характер своїх умисних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків ОСОБА_4 , розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, діючи повторно, з корисливого мотиву з вказаного будинку таємно викрав наступне, а саме: ігрову приставку «Хbох», модель «Arcade 360», чорного кольору, вартістю 2925 грн.; системний блок «Samsung», модель «DM-U600», чорного кольору, вартістю 2137,50 грн.; монітор «Samsung», модель «LC24F390FHIXCI», чорного кольору, вартістю 4795,60 грн.; блендер «Tefal», модель «Daily Міх», білого кольору, вартістю 1305,90 грн.; електром`ясорубку «Saturn», модель «ST-FP0094K», білого кольору, вартістю 1622,21 грн.; соковижималку «Domotec MS-5222», червоного кольору, вартістю 2104,28 грн.; телевізор марки «Bluetech», модель «TQT1910BT001», чорного кольору, вартістю 1583,33 грн.; акустичну портативну колонку «Grenwave», модель PS-600WP, чорного кольору, вартістю 416,67 грн. та міксер «Saturn», модель «ST-FP1025», білого кольору, вартістю 814,99 грн.

В подальшому, ОСОБА_4 , разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 17705,48 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стан.

Крім того, вдень 13.11.2022, точного часу не встановлено, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 вирішив прийти до зазначеного будинку у ночі, аби його злочинні дії не були помічені сторонніми особами.

Реалізовуючи свої злочинні умисні дії, вночі, після 00.00 год. 14.11.2022, точного часу не встановлено, тобто в період часу в який, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ та Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), в Україні діє правовий режиму воєнного стану, ОСОБА_4 прийшов до території домоволодіння, яке належить ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна.

Впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не помічені сторонніми особами ОСОБА_4 , переліз через паркан на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Підійшовши до дверей гаражу, за допомогою металевого прута, який він взяв на території вказаного домоволодіння, пошкодив навісний замок та незаконно проник всередину гаражу.

Усвідомлюючи протиправний характер своїх умисних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків ОСОБА_4 , розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, діючи повторно, з корисливого мотиву з вказаного приміщення таємно викрав наступне, а саме: велосипед марки «Azimut» модель «Forest», чорного кольору, вартістю 6952, 81 грн. та бензопилу марки «Stihl», модель «MS 180», оранжевого кольору, вартістю 4109, 83 грн.

В подальшому, ОСОБА_4 , разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 11062,64 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі. Фактичні обставини справи не оспорював. Зазначив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. З обсягом та вартістю викраденого майна, викладеному в обвинувальному акті, згоден. Пояснив, що вночі з 09.11.2022 на 10.11.2022 він переліз через паркан на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . У нього із собою була викрутка та з її допомогою він відчинив дерев`яне вікно та проник всередину будинку, з якого викрав перелічене в обвинувальному акті майно, яке він виніс через вікно за декілька разів. Вночі з 13.11.2022 на 14.11.2022 він також прийшов до вказаного домоволодіння, переліз через паркан, та за допомогою металевого прута, який він взяв на території вказаного домоволодіння, пошкодив навісний замок гаражу, з якого викрав велосипед та бензопилу. Викрадене майно він продав. У скоєному кається, здійснив крадіжки у зв`язку з тяжким матеріальним станом. Цивільний позов визнає в повному обсязі.

Представник потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала цивільний позов, покарання ОСОБА_4 просить призначити на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, враховуючи добровільне визнання обвинуваченим своєї вини та оцінивши досліджені судом докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стан та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності з 2022 року, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, вчинив злочин не відбувши покарання за попереднім вироком.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів неможливе без ізоляції його від суспільства, оскільки він свідомо нехтує правилами встановленими в суспільстві, не виявив бажання стати на шлях виправлення та в період відбування покарання за попереднім вироком скоїв новий злочин, а тому суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статі КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України шляхомчасткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи, що за попереднім вироком ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді обмеження волі, суд вважає за необхідне при складанні покарання за сукупністю вироків застосувати вимоги ч. 1 ст. 72 КК України.

При визначені порядку застосування покарання суд керується постановою ВС від 01.06.2020, справа № 766/39/17, за якою при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили: якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів); якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків). При цьому скасування судом апеляційної інстанції такого попереднього вироку в частині покарання з підстав неправильного звільнення від відбування покарання або у зв`язку з необхідністю призначити більш суворе покарання не перешкоджає застосуванню ст. 71 КК, оскільки в такому разі апеляційний суд не спростовує висновків суду першої інстанції щодо винуватості особи у вчиненні злочину і не скасовує вироку в цій частині, а навпаки посилює покарання чи вказує на необхідність його відбування реально.

Запобіжний захід стовно обвинуваченого під час досудового провадження та судового розгляду не обирався.

Потерпілою ОСОБА_7 було заявлено цивільний позов, у якому просить суд стягнути з обвинуваченого заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 19136,38 грн. та 7000 грн. витрат на правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями особистим немайновим правам або майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоду завдано не з її вини

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що обвинувачений свою вину визнав повністю та його незаконні дії призвели до витрат потерпілої, суд вважає, що цивільний позов необхідно задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 заподіяну матеріальну шкоду та витрати на правничу допомогу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 24.06.2022, та з урахуванням правил п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з якими одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 02.05.2022, за яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді штрафу, - виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити повністю. Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в розмірі 19136 (дев`ятнадцять тисяч сто тридцять шість) грн. 38 коп. та 7000 (сім тисяч) грн. на правничу допомогу.

Речові докази:

- слід віджиму, який упаковано до спецпакету НПУ PSP 1109925, слід тканини, який упаковано до спец пакету НПУ INZ 2102684 INZ 2102685, викрутку чорно-жовтого кольору, яку упаковано до спецпакету НПУ KIV 5104336, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області знищити;

- телевізор марки «Bluetech», чорного кольору, який упаковано до спец пакету НПУ ЕХР0401416; телевізор марки «Samsung», чорного кольору, який упаковано до спец пакету НПУ 7225544, велосипед «Azimut», модель «Forest», які передатні на зберігання ОСОБА_8 повернути за належністю власнику ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1