Справа № 183/4771/23
№ 1-кп/183/837/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості по якому внесені 22.01.2023 року до ЄРДР за № 0000100, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, розлученого, працюючого робітником фермерського господарства у ФГ «Олександрія», на утриманні малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.03.2019 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 286 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком 3 роки, 05.01.2022 року Полтавським районним судом Полтавської області звільнений умовно-достроково, невідбутий строк: 1 рік 10 місяців з залишенням додаткової міри покарання, -

у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7

ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2023 року приблизно о 16.50 годині водій ОСОБА_3 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, керуючи легковим автомобілем «ВАЗ-2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , в темний час доби здійснював рух по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини АДРЕСА_2 , яка має по одній смузі для руху у кожному напрямку, з боку м. Новомосковськ у напрямку с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області, перевозячи на передньому пасажирському сидінні в якості пасажира ОСОБА_10 .

У ході подальшого руху в цих же умовах, 22 січня 2023 року приблизно о 16.50 годині водій ОСОБА_3 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, внаслідок чого по АДРЕСА_2 , на заокругленні дороги праворуч, рухаючись зі швидкістю приблизно 80 км/год., втратив контроль над керуванням автомобіля, здійснив виїзд на праве узбіччя за напрямком свого руху, де поблизу будинку № 10 водій ОСОБА_3 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка рухалась по узбіччі праворуч у попутному напрямку. Після наїзду на пішохода ОСОБА_11 , у порушення п. 2.10 а) ПДР України, водій ОСОБА_3 продовжив свій рух та покинув місце пригоди на транспортному засобі автомобілі «ВАЗ-2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Своїми діями водій ОСОБА_3 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3.; 1.5.; 2.1.а), ґ); 2.3. б); 2.10 а),г), ґ), д); 12.1.; 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, де зазначено:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ поліції, власника дороги або уповноважений ним орган»;

п. 2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.10. «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;»;

г) «вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських».

п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

п. 12.9. «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил».

Порушення водієм ОСОБА_3 , вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди виїздом за межі проїзної частини дороги із послідуючим наїздом на пішохода.

Невиконання водієм ОСОБА_3 вищезазначеного п. 12.1. Правил дорожнього руху України, призвело до настання даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої потерпілій ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження: забійна рана в потиличній області голови, синець в області лівої вушного раковини, різані рани та садна на лівій половині обличчя, садна та подряпини на лівій боковій поверхні в животу в нижній третині, в поперековій області справа, з переходом на верхні квадранти сідниць, синець та садно на тильній поверхні кисті лівої руки, синці на задній поверхні стегон, колінних суглобів та гомілок, крововиливи в м`яких покривних тканинах лівої скроневої області та потиличній області голови справа, крововиливи під м`які мозкові оболонки м`яких, скроневих і потиличних часток головного мозку та півкуль мозочка, крововилив у шлуночки мозку, повний розрив атланто-потиличного з`єднання між потиличної кістки та 1-м шийним хребцем з темно-червоними крововиливами в оточуючи м`які тканини, розгинальні (місцеві) переломи 7, 8, 9, 10, 11-го ребер справа по лопатковій лінії і 5, 6, 7, 8, 9-го ребер між лопатковою та задньою пахвовою лініями зліва з розривами пристінкової плеври, забій легень, нирок, двобічний гемоторакс (крововиливи у плевральні порожнини), два розриви селезінки, гемоперитоніум (крововилив у черевну порожнину). Тілесні ушкодження, у своєї сукупності, по ступеню тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, та привели до наступу смерті потерпілої.

Смерть ОСОБА_11 настала 22 січня через декілька хвилин після дорожньо-транспортної пригоди, не більш як за 4-ри години до моменту огляду трупу на місці дорожньо-транспортної пригоди поблизу буд. АДРЕСА_2 , від закритої внутрішньочерепної травми, яка супроводжувалася утворенням таких тілесних ушкоджень: забійна рана в потиличній області голови справа, синець в області лівої вушної раковини, рані рани та садна на лівій половині обличчя, крововиливи під м`які мозкові оболонки тім`яних, скроневих і потиличних часток головного мозку та півкуль мозочка, крововилив у шлуночки мозку.

22 січня 2023 року приблизно о 16.50 годині водій ОСОБА_3 , знаходячись на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , являючись особою, яка поставила потерпілу ОСОБА_11 в небезпечний для життя стан, що виразилось в тому, що він, керуючи технічно справним легковим автомобілем «ВАЗ-2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , порушивши вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , якій спричинив тяжкі тілесні ушкодження, поширюючи аморальну поведінку, проявив байдужість і неповагу до права людини на життя і безпеку, нехтуючи моральними і правовими нормами, що передбачають надання допомоги людям, що знаходяться в небезпечному для життя стані, усвідомлюючи суспільну небезпеку своєї бездіяльності і те, що він залишає без допомоги особу, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, а також усвідомлюючи те, що він має реальну можливість надати допомогу і що він сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан, та, діючи умисно всупереч вимогам п. 2.10 а), г), ґ), д) Правил дорожнього руху, в якому зазначено:

п. 2.10 «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;»;

г) «вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських».

Однак, ОСОБА_3 розуміючи, що вчиненим ним діянням поставив потерпілу в небезпечний для життя стан, нехтуючи своїми правовими обов`язками та маючи реальну можливість надати потерпілій допомогу, не вжив усіх можливих заходів для надання домедичної допомоги, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, не вжив зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілого до закладу охорони здоров`я, не відвіз потерпілу до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки, не повернувся на місце пригоди, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, з місця події зник на автомобілі, залишивши потерпілу на проїзній частині дороги вулиці ОСОБА_12 в небезпечному для життя стані.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, не визнав та зазначив, що впродовж 22.01.2023 року він у великій кількості вживав спиртні напої, тому приблизно з обіднього часу події не пам`ятає. Але вважає, що скоїти кримінальні правопорушенні він не міг. Позов не визнав в повному обсязі.

В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме:

- показання потерпілої ОСОБА_13 про те, що вона є донькою загиблої ОСОБА_11 . Очевидцем події вона не була. 22.01.2023 року вона з матір`ю їхали автобусом. Мати вийшла на зупинці по АДРЕСА_2 . З часом їй зателефонували та сказали, що машина збила, мабуть її матір. Вона приїхала до будинку АДРЕСА_3 . Тіло було біля будинку № 10. Там було багато людей. Один таксист сказав, що бачив биті «Жигулі», при цьому на дорозі вона бачила уламки від автомобіля. Мешканці стали шукати той автомобіль. Працівники «швидкої допомоги» констатували смерть матері. Свідок ОСОБА_14 знайшов автомобіль, на якому були пошкодження. Але йому сказали, що збили автомобілем собаку. Після поховання матерій, їй телефонувала матір ОСОБА_3 та пропонувала матеріальну допомогу. Від допомоги вона відмовилася та на теперішній час їй не відшкодовані збитки. Казала, що він скоро сам піде до поліції. Господарка домоволодіння АДРЕСА_4 казала їй що за кермом був саме ОСОБА_3 про це казали й інші односельці, що бачили в цей час за кермом ОСОБА_3 . Позов вона підтримує в повному обсязі. Просила для ОСОБА_3 суворого покарання;

- показання свідка ОСОБА_10 показав, що 22.01.2023 року приблизно о 10.00 годині він приїхав до ОСОБА_3 додому, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на автомобілі марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Туди ж прийшов сусід ОСОБА_15 , який приніс пиво. Вони удвох випили пиво, а потім він з ОСОБА_16 та ОСОБА_3 стали вживати горілку. Після того як випили 0,5 л горілки, зателефонував знайомий та вони втрьох поїхали. Коли повертались додому заїхали в магазин та купили горілку. По дорозі за поворотом він крикнув « ОСОБА_17 », бо побачив людину, він зрозумів що вони її збили. Вони зупинились приблизно через 40 м від місця скоєння ДТП. ОСОБА_3 став кричати що повіситься, бо в тюрму повертатись не хоче. Ми проїхали ще приблизно 400 м. ОСОБА_3 почав знову нервувати. ОСОБА_10 сів за кермо та поїхали до ОСОБА_18 там їх однокласниця стала светром витирати кермо. ОСОБА_10 зателефонував другу та все йому розповів. Друг сказав, щоб ми їхали на місце ДТП. Вийшов ОСОБА_18 та сказав, щоб ми тікали, але ОСОБА_19 забрала ОСОБА_3 та вони пішли. Приїхала поліція та його допитали, і він все розповів. Телефонував він керівнику ОСОБА_20 ОСОБА_3 був в чорній куртці, шапці, дома був в синьо-білому светрі. ОСОБА_10 вжив 300-400 г горілки. Відстань від ОСОБА_3 до ОСОБА_18 приблизно 3 км. Під час слідчого експерименту всі дані були вірні. ОСОБА_10 був вдягнутий в сірі робочі штани, темно-синій светр, синю кофту та зелену куртку. На момент скоєння ДТП ОСОБА_3 був тільки в светрі. Свої курки ми залишили вдома. ОСОБА_10 зазначив, що він має зріст 173 см та його вага 78 кг. Про те, що ОСОБА_3 був позбавлений права керування транспортними засобами він не знав, оскільки ОСОБА_3 завжди їздив за кермом, але він знав, що ОСОБА_3 був судимий за ДТП та розумів, що не може керувати автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. На момент ДТП автомобіль рухався приблизно зі швидкістю 60-70 км/год. Потерпіла знаходилась на узбіччі дороги, під час ДТП він скрикнув, але за кермо не хапався. Він не викликав поліцію та швидку, оскільки був в шокований. Після ДТП фара автомобіля не працювала, тому їхали не швидко. Ременями безпеки ми не були пристебнуті. На слідчому експерименті він розповів що від місця ДПТ вони зупинились приблизно через 30-40 м. Він ніколи не питав ОСОБА_3 чи має він право керувати даним автомобілем, ключі від автомобіля були завжди в машині. ОСОБА_3 не гальмував;

- показання свідка ОСОБА_21 , що в лютому 2023 року він проїжджав по АДРЕСА_2 . Біля обочини дороги побачив тіло жінки та патрульних. Також на узбіччі лежали частини автомобіля. Йому патрульні сказали, що це був автомобіль марки «ВАЗ 2109» сірого кольору. Він поїхав з місця ДТП та рухаючись по вул. Українська у дворі будинку побачив автомобіль з пошкодженим склом на відстані 1,5 км від місця ДТП, автомобіль стояв передом до воріт. Він посвітив ліхтариком і побачив розбите лобове скло автомобіля, вийшла якась дівчина та почала кричати. Він повідомив про це слідчим та показав місцезнаходження даного автомобіля. На задньому сидінні автомобіля сидів ОСОБА_10 , якого він раніше не знав. ОСОБА_10 спочатку повідомив, що не він був за кермом даного авто, а ОСОБА_3 , який був в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_10 сказав, що дівчина, яка кричала, стерла відбитки рук з керма даного автомобіля;

- показання свідка ОСОБА_22 , що бачив як ОСОБА_3 , будучи за кермом автомобіля марки «Жигулі» чорного кольору, під`їхав до магазину приблизно о 15.00 годині, разом з ним був ОСОБА_10 , вони привітались. ОСОБА_3 та ОСОБА_10 були в стані алкогольного сп`яніння;

- показання свідка ОСОБА_23 , що 22.01.2023 року зранку приблизно о 09.00 годині прийшов до сусіда ОСОБА_3 , там був і ОСОБА_10 . Разом вживали алкогольні напої, а саме горілку. Потім вони поїхали до магазину, за кермом автомобіля був ОСОБА_3 Купили пляшку горілки, об`ємом 0,7 л. Весь цей час ОСОБА_3 був за кермом автомобіля. Це було приблизно о 12.00 годині 13.00 годині. Вони всі разом поїхали та продовжили вживати алкогольні напої приблизно до 16.00 години, а потім він поїхав додому. Тієї ж ночі йому стало відомо, що ОСОБА_3 збив жінку. Об 11.00 годині вони біля магазину зустріли ОСОБА_22 . ОСОБА_10 був в робочій одежі бежевого кольору, ОСОБА_3 був в такому ж одязі. Коли він прийшов вранці до ОСОБА_3 , вони вже пили горілку. Вони двічі їздили до магазину;

- показання свідка ОСОБА_18 , що 22.01.2023 року в період часу з 17.00 - 18.00 години він був вдома в гаражі, який був трохи відкритий, та почув як під`їхав автомобіль. Побачив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_10 були в стані алкогольного сп`яніння, біля гаражу стояв автомобіль з пошкодженнями. На його питання, що трапилось, вони нічого не відповіли. Коли ОСОБА_3 та ОСОБА_10 вийшли, він зачинив гараж. Потім приїхала поліція. ОСОБА_24 був в темній одежі. ОСОБА_3 був в темному светрі та зелених штанах. В той же день автомобіль, який належить ОСОБА_18 , оглядала поліція;

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.01.2023 року, а саме с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області за участю судово-медичного експерта ОСОБА_25 та понятих ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , відповідно до якого зазначено, що автомобіль який причетний до ДТП, покинув місце пригоди. Також був проведений огляд трупа на місці ДТП

(а.п. 173-186);

- схема до протоколу проведення огляду місця ДТП від 22.01.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 та фототаблиця до нього

(т. 1 а.п. 187-191);

- копія технічного паспорту автомобіля моделі «ВАЗ 21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , де власником автомобіля зазначений ОСОБА_9

(т. 1 а.п. 192-193);

- постанова про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання, а саме автомобіля марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1

(т. 1 а.п. 194-195);

- протокол додаткового огляду від 22.01.2023 року за участю понятих ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , а саме відкритої ділянки місцевості, яка розташована біля будинку АДРЕСА_2 , де поруч з воротами домоволодіння знаходиться автомобіль марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пошкодженнями та фототаблиця до протоколу

(т. 1 а.п. 201-203);

- постанова про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання від 22.01.2023 року, а саме фрагменту радіаторної решітки з автомобіля, який поміщено до спеціального пакету WAR1863297, осип скла та пластику, який поміщено до паперового конверту «Національна поліція»

(т. 1 а.п. 204-205);

- висновок експерта № 31/Е/Д від 25.01.2023 року, відповідно до якого на підставі додаткової судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ураховуючи обставини, вказані у постанові, дані огляду трупу на місці пригоди, зовнішнього та внутрішнього дослідження трупу, дані додаткових лабораторних досліджень, а також відповідно поставленим питанням, наступні підсумки:

При експертизі трупу виявлені такі тілесні ушкодження: забійна рана в потиличній області голови справа, синець в області лівої вушної раковини, різані рани та садна на лівій половині обличчя, садна та подряпини на лівій боковій поверхні животу в нижній третині, в поперековій області справа, з переходом на верхні квадранти сідниць, синець та садно на тильній поверхні кисті лівої руки, синці на задній поверхні стегон, колінних суглобів та гомілок, крововиливи в м`яких покривних тканинах лівої скроневої області та потиличній області голови справа, крововиливи під м`які мозкові оболонки тім`яних, скроневих і потиличних часток головного мозку та півкуль мозочка, крововилив у шлуночки мозку, повний розрив атланто-потиличного з`єднання між потиличної кістки та 1-м шийним хребцем з темно-червоними крововиливами в оточуючи м`які тканини, розгинальні (місцеві) переломи 7, 8, 9, 10, 11-го ребер справа по лопатковій лінії і 5, 6, 7, 8, 9-го ребер між лопатковою та задньою пахвовою лініями зліва з розривами пристінкової плеври, забій легень, нирок, двобічний гемоторакс (крововиливи у плевральні порожнини), два розрива селезінки, гемоперитоніум (крововилив у черевну порожнину). Тілесні ушкодження, у своєї сукупності, по ступеню тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, та приведші до наступу смерті потерпілої (Згідно п. 2.І.З.Г. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затв. Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року). Усі тілесні ушкодження, окрім різаних ран, заподіяні тупими твердими предметами. Різані рани утворилися в наслідок дії предметів з гострими, ріжучими краями. Тілесні ушкодження заподіяні незадовго до наступу смерті, що підтверджується наявністю набряку головного мозку та відсутністю ознак інших тканинних реакцій в місцях ушкоджень.

Судово-токсикологічним дослідженням крові трупу не виявлений етиловий спирт.

Причиною смерті ОСОБА_11 явилася закрита внутрішньочерепна травма, яка супроводжувалася утворенням таких тілесних ушкоджень: забійна рана в потиличній області голови справа, синець в області лівої вушної раковини, різані рани та садна на лівій половині обличчя, крововиливи в м`яких покривних тканинах лівої скроневої області та потиличній області голови справа, крововиливи під м`які мозкові оболонки тім`яних, скроневих і потиличних часток головного мозку та півкуль мозочка, крововилив у шлуночки мозку. Сукупність вищевказаних ушкоджень привела до розвитку набряку, здавленню головного мозку.

Усі тілесні ушкодження в області голови трупу ОСОБА_11 знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Смерть потерпілої ОСОБА_11 настала 22.01.2023 року, не більш як за 4 години до моменту огляду трупу, що підтверджується відсутністю трупного заклякання та динамікою зміни забарвлення трупних плям, встановлених під час огляду трупу.

Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, експерт вважає, що усі тілесні ушкодження, які отримала ОСОБА_11 , могли утворитися при обставинах, вказаних у постанові.

У потерпілої ОСОБА_11 мав місце атеросклеротичний кардіосклероз при житті.

Усі ушкодження ОСОБА_11 , імовірно за все, утворилися в результаті таких етапів автомобільної травми:

а/. Первинний удар був нанесений по задній поверхні стегон, колінних суглобів і гомілок коли потерпіла знаходилася у вертикальному положенні, та була звернута задньою поверхнею тіла до автомобіля, який рухався;

б/. Після первинного удару, задня поверхня тіла потерпілої прийшла у співдотик з частинами автомобілю, внаслідок чого утворилися закрита внутрішньочерепна травма та травма тулубу;

в/. Усі інші ушкодження могли явитися слідством падіння потерпілої на дорожнє покриття.

Характерних ознак переїзду тіла потерпілої ОСОБА_11 колесами автомобілю марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , при експертизі трупу, не встановлено

(т. 1 а.п. 204-209);

- висновок експерта від 06.02.2023 року за № СЕ-19/104-23/3298-ІТ, відповідно до якого на момент експертного огляду робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебувають в працездатному стані

(т. 1 а.п. 211-215);

- висновок експерта від 06.02.2023 року за № СЕ-19/104-23/3301-ІТ, відповідно до якого визначити експертним шляхом розташування місця наїзду (у метрах) та в поперечному напрямку, щодо меж проїзної частини і нерухомих орієнтирів не надається можливим. В повздовжньому напрямку місце наїзду розташовувалось на деякій відстані перед початком осипу скла, пластику, фарби (на схемі позначеного під АДРЕСА_5

(т. 1 а.п. 217-219);

- висновок експерта № 31/Е від 22.01.2023 року, відповідно до якого на підставі судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ураховуючи обставини, вказані у постанові, дані огляду трупу на місці пригоди, зовнішнього та внутрішнього дослідження трупу, дані додаткових лабораторних досліджень, а також відповідно поставленим питанням, наступні підсумки:

При експертизі трупу виявлено: забійна рана в потиличній області голови справа, синець в області лівої вушної раковини, різані рани та садна на лівій половині обличчя, садна та подряпини на лівій боковій поверхні животу в нижній третині, в поперековій області справа, з переходом на верхні квадранти сідниць, синець та садно на тильній поверхні кисті лівої руки, синці на задній поверхні стегон, колінних суглобів та гомілок, крововиливи в м`яких покривних тканинах лівої скроневої області та потиличній області голови справа, крововиливи під м`які мозкові оболонки тім`яних, скроневих і потиличних часток головного мозку та півкуль мозочка, крововилив у шлуночки мозку, повний розрив атланто-потиличного з`єднання між потиличної кістки та 1-м шийним хребцем з темно-червоними крововиливами в оточуючи м`які тканини, розгинальні (місцеві) переломи 7, 8, 9, 10, 11-го ребер справа по лопатковій лінії і 5, 6, 7, 8, 9-го ребер між лопатковою та задньою пахвовою лініями зліва з розривами пристінкової плеври, забій легень, нирок, двобічний гемоторакс (крововиливи у плевральні порожнини), два розрива селезінки, гемопєритоніум (крововилив у черевну порожнину), набряк, здавлення головного мозку, набряк, гостра емфізема легень, паренхіматозна дистрофія міокарду, нирки, навколосудинний та дрібновогнищевий кардіосклероз, вогнищева гіпертрофія міокарду, гепатоцити з просвітленою цитоплазмою полігональної форми у печінці, дифузна жирова дистрофія.

При експертизі трупу ОСОБА_11 виявлені такі тілесні ушкодження: забійна рана в потиличній області голови справа, синець в області лівої вушної раковини, різані рани та садна на лівій половині обличчя, садна та подряпини на лівій боковій поверхні животу в нижній третині, в поперековій області справа, з переходом на верхні квадранти сідниць, синець та садно на тильній поверхні кисті лівої руки, синці на задній поверхні стегон, колінних суглобів та гомілок, крововиливи в м`яких покривних тканинах лівої скроневої області та потиличній області голови справа, крововиливи під м`які мозкові оболонки тім`яних, скроневих і потиличних часток головного мозку та півкуль мозочка, крововилив у шлуночки мозку, повний розрив атланто-потиличного з`єднання між потиличної кістки та 1-м шийним хребцем з темно-червоними крововиливами в оточуючи м`які тканини, розгинальні (місцеві) переломи 7, 8, 9, 10, 11-го ребер справа по лопатковій лінії і 5, 6, 7, 8, 9-го ребер між лопатковою та задньою пахвовою лініями зліва з розривами пристінкової плеври, забій легень, нирок, двобічний гемоторакс (крововиливи у плевральні порожнини), два розрива селезінки, гемопєритоніум (крововилив у черевну порожнину).

Тілесні ушкодження, у своєї сукупності, по ступеню тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, та приведші до наступу смерті потерпілої (Згідно п. 2.І.З.Г. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затв. Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

Усі тілесні ушкодження, окрім різаних ран, заподіяні тупими твердими предметами. Різані рани утворилися в наслідок дії предметів з гострими, ріжучими краями.

Тілесні ушкодження заподіяні незадовго до наступу смерті, що підтверджується наявністю набряку головного мозку та відсутністю ознак інших тканинних реакцій в місцях ушкоджень.

Причиною смерті ОСОБА_11 явилася закрита внутрішньочерепна травма, яка супроводжувалася утворенням таких тілесних ушкоджень: забійна рана в потиличній області голови справа, синець в області лівої вушної раковини, різані рани та садна на лівій половині обличчя, крововиливи в м`яких покривних тканинах лівої скроневої області та потиличній області голови справа, крововиливи під м`які мозкові оболонки тім`яних, скроневих і потиличних часток головного мозку та півкуль мозочка, крововилив у шлуночки мозку. Сукупність вищевказаних ушкоджень привела до розвитку набряку, здавленню головного мозку.

Усі тілесні ушкодження в області голови трупу ОСОБА_11 знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Судово-токсикологічним дослідженням крові трупу ОСОБА_11 не виявлений етиловий спирт.

Смерть потерпілої ОСОБА_11 настала через декілька хвилин після дорожньо-транспортної пригоди, 22.01.2023 року, не більш як за 4 години до моменту огляду трупу, що підтверджується відсутністю трупного заклякання та динамікою зміни забарвлення трупних плям, встановлених під час огляду.

(т. 1 а.п. 220-223);

- ком пакт-диск з відео файлами ТОВ «НОВА ПОШТА» (т. 1 а.п. 238);

- протокол від 06.02.2023 року огляду відеозапису зробленого 22.01.2023 року, який було надано ТОВ «НОВА ПОШТА»

(т. 1 а.п. 239-248);

- протокол від 07.02.2023 року перегляду ком пакт-диску з відеозаписами наданими представником ТОВ «Нова Пошта», на якому мається відеозапис від 22.01.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 з 12.45 години 12.50 години, з 12.59 години 12.54 години, з 14.22 години до 14.25 години, з 14.25 години до 14.35 години, 14.35 години до 14.40 години

(т. 2 а.п. 23-27);

- протокол проведення слідчого експерименту від 15.02.2023 року за участю потерпілої ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_31 та свідка ОСОБА_10 , де свідок ОСОБА_10 розповів обставини скоєння ОСОБА_3 ДТП, схема та фототаблиця до протоколу

(т. 2 а.п. 34-43);

- висновок експерта від 20.02.2023 року за № СЕ-19/104-23/6480-ІТ, відповідно до якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.1, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути ДТП для водія автомобіля «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 визначалась виконанням ним вимог п. 12.1 ПДР України, і в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, що не дозволили б йому виконати їх.В даній дорожній обстановці дії водія автомобілю «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП. В даній дорожній обстановці дії водія автомобілю «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 12.4 та 12.9(6) Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору не знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП.

(т. 2 а.п. 45-47);

- висновок експерта від 07.03.2023 року № СЕ-19/104-23/8238-ТР, відповідно до якого фрагмент полімерного виробу, вилучений 22.01.2023 року під час огляду місця ДТП за адресою: АДРЕСА_2 , та пошкоджена решітка радіатора автомобіля марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , раніше, до розламу, складали єдине ціле.

(т. 2 а.п. 49-52);

- протокол проведення слідчого експерименту від 03.03.2023 року за участю захисника ОСОБА_32 , свідка ОСОБА_3 , де свідок ОСОБА_3 зазначив, що не пам`ятає обставин ДТП та відмовився від надавання показів та флеш-накопичувач до протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_3 від 03.03.2023 року та протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 від 23.03.2023 року

(т. 2 а.п. 53-57);

- протокол проведення слідчого експерименту від 23.03.2023 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_7 , де підозрюваний ОСОБА_3 відмовився від надання показань згідно ст. 63 Конституції України

(т. 2 а.п. 58-61).

Під час судових дебатів сторона захисту вважала, що вина ОСОБА_3 в скоєнні кримінальних правопорушень не доведена та останнього необхідно виправдати, обґрунтовуючи свою позицію наступним.

Сторона захисту вважає, що під час допиту свідка ОСОБА_10 було встановлено істотні протиріччя у його показаннях та відмінність його показань, наданих у суді від показань, які він надавав на досудовому слідстві. Тому свідок ОСОБА_10 на стадії досудового розслідування та під час допиту його в якості свідка у суді, надавав завідомо неправдиві показання, з метою виправдати себе та оговорити ОСОБА_3 . Також вважає, що показання свідка ОСОБА_10 взагалі не можуть прийматися судом як належний доказ, оскільки ОСОБА_10 , який є власником автомобіля, в момент ДТП також перебував в автомобілі, був в стані сильного алкогольного сп`яніння, та, за версією сторони захисту, саме він перебував за кермом автомобіля, а отже ОСОБА_10 навмисно обмовляє ОСОБА_3 саме з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Суд розглянувши аргументи сторони захисту в цій частині дійшов до таких висновків.

Так дійсно, впродовж всього судового розгляду сторона захисту наполягала на дослідженні показань свідка ОСОБА_10 на досудовому розслідуванні.

Частиною 1 ст. 23 КПК України визначено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

У відповідності до рішення колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 481/227/18 «безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами, здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у частині 1 статті 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження. ВС підкреслив, що стаття 96 КПК України передбачає, що суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України.».

При цьому суд зазначає, що сторона захисту під час судового розгляду просила суд саме зачитати показання свідка ОСОБА_10 , вважаючи, що це безпосередньо дослідження доказів. При цьому суд звертає увагу на те, що стороною захисту інших способів усунути, на іі думку, суперечності, а саме шляхом ставлення запитань, не має. Крім того, стороною захисту суду не було надано жодного доказу навіть звернення до правоохоронних органів з заявою про скоєння ОСОБА_10 кримінального правопорушення за завідомо неправдиві показання. В провадженні, що розглядається за обвинуваченням ОСОБА_3 , суд обмежений вимогами ст.. 337 КПК України, а тому прийняти рішення щодо можливого кримінального правопорушення відносно ОСОБА_10 не може.

Крім того, сторона захисту вважає неналежним та недопустимим як доказ висновок експерта від 30.02.2023 року № СЕ-19/104-23/6480-ІТ, оскільки як вбачається з вступної частини експертизи обставини справи та вихідні дані для проведення експертизи були взяті судовим експертом з постанови про призначення судової експертизи. Єдина особа, яка надавала показання щодо швидкості руху автомобіля до ДТП свідок ОСОБА_10 .. Як зазначає сторона захисту, будь-які інші докази, що містилися в матеріалах кримінального провадження на час проведення експертизи, не містили інформацію про швидкість руху автомобіля «ВАЗ-2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та особу водія цього автомобіля, оскільки очевидців ДТП не було, відеофіксації руху автомобіля до ДТП, в момент ДТП, після ДТП, матеріали кримінального провадження не містили та не містять і на даний момент.

Суд вважає, що під час судового розгляду було дійсно встановлено відсутність очевидців даного ДТП, будь-якої фіксації цього ДТП, ОСОБА_3 стверджував, що він не пам`ятає про події, оскільки був в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином зазначена експертиза була проведена на підставі тих даних, які були у слідства в момент її призначення.

Слід зауважити, що під час судового розгляду стороною захисту лише заперечувалися висновки цієї експертизи, будь-яких дій, направлених на усунення порушень, на думку сторони захисту, в висновках експертизи не здійснювалися.

Таким чином у суду відсутні підстави для визнання вказаного доказу недостовірним та недопустимим.

Крім того, у своїй Постанові Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у справі № 750/11509/18 від 01.04.2020 року зазначив, що «законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням».

Під час судового розгляду обвинуваченим та його захисниками була висунута лише одна версія подій, яка відрізняється від версії сторони обвинувачення. На обґрунтування її стороною захисту зазначено, що показання свідка ОСОБА_10 взагалі не можуть прийматися судом як належний доказ, оскільки ОСОБА_10 , який є власником автомобіля, в момент ДТП також перебував в автомобілі, був в стані сильного алкогольного сп`яніння, та, за версією сторони захисту, саме він перебував за кермом автомобіля, а отже ОСОБА_10 навмисно обмовляє ОСОБА_3 саме з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Слід зазначити, що згідно з доказами, наданими стороною обвинувачення, легковий автомобіль «ВАЗ-2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 ..

Крім того, як вже зазначалося раніше, обвинувачений ОСОБА_3 ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду не висував жодної версії щодо подій ДТП, не спростовував показання свідків, в тому числі свідка ОСОБА_10 . Таким чином суд позбавлений перевірити іншу версію подій, а лише формує повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження за наданими сторонами провадження доказами.

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.

Крім того, судом під час судового розгляду були досліджені надані сторонами провадження докази, а саме:

- протокол обшуку від 27.01.2023 року за участю спеціаліста-криміналіста ОСОБА_33 , понятих ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , автомобіля «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , де були зроблені змиви з керма автомобіля, важеля коробки перемикань передач, з внутрішньої сторони ручки передніх пасажирських дверей, з внутрішньої сторони ручки водійських дверей, фрагмент тканини виріз з чохла з водійського сидіння, фототаблиця до протоколу обшуку та ком пакт-диск з відео файлами проведення обшуку (т. 1 а.п. 226-234);

- протокол отримання зразків крові для експертизи відібраних у ОСОБА_3 від 02.02.2023 року (т. 1 а.п. 249-250);

- протокол отримання зразків крові для експертизи від 02.02.2023 року у свідка ОСОБА_10 (т. 2 а.п. 1-2);

- висновок експерта № 403/564-БД від 21.02.2023 року, відповідно до якої при дослідженні зразка крові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлена група АВ за ізосерологічною системою АВ0. При дослідженні зразка крові ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлена група А, ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т. 2 а.п. 3-4);

- висновок експерта № 403/565-БД від 21.02.2023 року (т. 2 а.п. 5-8);

- висновок експерта № 404/559-БД від 06.02.2023 року, відповідно до якого на чотирьох змивах (об`єкти №№1-4), що були надані на дослідження, наявність поту, клітин з ядрами на марлевих тампонах зі змивами з поверхні рульового колеса, важеля КПП, з внутрішньої ручки ведійських дверей, внутрішньої ручки пасажирських дверей автомобіля марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не встановлено, клітини з ядрами та мікрочастки тканини людини не знайдені (т. 2 а.п. 9-13);

- заява ОСОБА_36 про надання відеозаписів з камери відеоспостереження, яка встановлена на будинку за адресою її мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 (т. 2 а.п. 14);

- ком пакт-диск з відеозаписом обстановки ДТП наданий власником відеозапису (т. 2 а.п. 15);

- протокол від 06.02.2023 року огляду відеозапису з камери відеоспостереження, яка встановлена на будинку за адресою мешкання ОСОБА_36 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , від 22.01.2023 року в період часу з 16.51 години до 16.59 години (т. 2 а.п. 16-22);

- протокол від 07.02.2023 року перегляду ком пакт-диску DVD-R з відеозаписом наданий власником відеозапису з камери відеоспостереження будинку АДРЕСА_2 дороги за 22.01.2023 рік з 16.58 години до 16.59 години (т. 2 а.п. 28-31);

- висновок експерта від 29.01.2024 року № КСЕ-19/104-24/54-ФП, наданий в якості доказу стороною захисту, відповідно до якого обличчя особи що біжить від автомобіля а потім до автомобіля, в період часу на відео з 16:58:42 години по 16:59:01 години, на відеозаписі «XVR_ch_main_5156_5935» на диску для лазерних систем зчитування «My MEDIA My DVD-R 4.7 GB 16x Speed 120 Min DVD RR4.7 16X/1X» - непридатне для ідентифікації особи за ознаками зовнішності (т. 2 а.п. 185-190);

- висновок експерта від 30.01.2024 року № КСЕ-19/104-24/54, наданий в якості доказу стороною захисту, відповідно до якого у зв`язку з невеликою роздільною здатністю відеозапису з назвою «ХVR_сh2_mаіn_5156_5935», який міститься на наданому на дослідження диску для лазерних систем зчитування, віддаленістю транспортного засобу від об`єктива камери відеоспостереження, низькою контрастністю та чіткістю, при збільшенні зображень, отриманих з наданого відеозапису, наявності їх пікселізації та розмиленні, відсутністю в фокусі об`єктива камери відеоспостереження місць на які встановлюються номерні знаки, вирішити яким є номерний знак транспортного засобу не можливо (т. 2 а.п. 194-201).

Суд вважає, що вказані досліджені докази не можуть бути визнані доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки не встановлюють наявність чи відсутність фактів й обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого; за ч. 1 ст. 135 КК України - у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, коли він сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначені ст. 67 КК України, не встановив. Обставин, які пом`якшують покарання, визначені ст. 66 КК України, суд також не встановив.

Суд враховує, що ОСОБА_3 раніше судимий, скоїв злочини в період умовно-дострокового звільнення, є учасником бойових дій, з місця роботи характеризується позитивно.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Санкція ч. 1 ст. 135 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до двох років або позбавленням волі на той самий строк.

З урахуванням обставин скоєння кримінальних правопорушень, їх наслідків, а також обраної позиції обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що призначення обвинуваченому покарання у виді максимального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією зазначеної статті, буде занадто суворим, а призначення мінімального покарання не сприятиме достатньою мірою виправленню обвинуваченого ОСОБА_3 та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_3 слід враховувати вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.03.2019 року.

Потерпілою ОСОБА_13 подано позовну заяву про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, в якій позивач просить стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на її користь в сумі 100.000,00 гривень, оскільки відповідно до п. 39.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Також позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь в сумі 250.000,00 гривень. В обґрунтування потерпіла зазначила, що в результаті даного злочину загинула її матір, ОСОБА_13 отримала моральні страждання та нервове потрясіння, втратила спокій та почалася депресія, постійно відчуває душевні страждання та нервові зриви, оскільки вона з матір`ю була дуже близька та була ще доволі молодою людиною.

Сталою судовою практикою визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що потерпілій ОСОБА_13 дійсно була завдана моральна шкода у зв`язку зі смертю близької їй людини, її моральні страждання продовжуються й на теперішній час, що проявлялося впродовж всього судового розгляду. Однак в матеріалах кримінального провадження маються відомості, що власник транспортного засобу є ОСОБА_9 , але підстави, з яких ОСОБА_3 керував автомобілем марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та відповідно до відзиву на позовну заяву, яке надало Моторне (транспортне) страхове бюро України, на момент настання ДТП даний транспортний засіб, яким керував ОСОБА_3 , не було забезпечено договором обов`язкового страхування. Тому суд вважає, що позовна заява ОСОБА_13 повинна бути задоволена частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі, строком на 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки;

- за ч. 1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі, строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, строком на 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

На підставі ст. 71, 72 КК України шляхом часткового приєднання не відбутого покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.03.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 3 роки.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироку законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 строк його перебування під вартою з 23.03.2023 року до 16.05.2024 року включно.

Строк відбування покарання рахувати з моменту початку фактичного відбування покарання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2023 року, автомобіля марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 . (т. 1 а.п. 196).

Речовий доказ у вигляді автомобіля марки «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , передати власнику ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 194-195).

Речовий доказ у вигляді фрагменту радіаторної решітки з автомобіля, який поміщено до спеціального пакету WAR1863297, осип скла та пластику, який поміщено до паперового конверту «Національна поліція» - знищити (т. 1 а.п. 204-205).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу, судової транспортно-трасологічної експертизи, судової автотехнічної експертизи, судової трасологічної експертизи, судової портретної експертизи, судової експертизи 12.095,96 гривень (т. 1 а.м. 210, 216, т. 2 а.м. 44, 48, 184, 193).

Позовну заяву потерпілої ОСОБА_13 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування моральної шкоди 250.000,00 гривень. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_3 , який тримається під вартою, - в той же строк та в тому ж порядку після отримання ним копії вироку.

Суддя ОСОБА_1