Справа № 296/2870/24
Ухвала

Іменем України

02 квітня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Борове, Рокитнівського р-ну, Рівненської обл., з вищою освітою, одруженого, на утриманні має чотирьох малолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є фізичною особою-підприємцем, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, у кримінальному провадженні №0000277 від 28.03.2024, -

встановив:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , відповідно до змісту якого просить:

1) застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів без визначення застави;

2) у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, визначити необхідність виконання ним наступних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із с.Борове Рокитнівського район Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати свій паспорт громадянина України для виїзду закордон до органу досудового розслідування.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_7 зазначає, що слідчими слідчого управління ГУНП в Житомирській області в складі групи слідчих здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000277 від 28.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.03.2024 близько 08 год 13 хв працівники СУ ГУНП в Житомирській області та УСБУ в Житомирській області прибули до території лісопереробного комплексу, розташованого на земельній ділянці із кадастровим номером :08:000:0384, за адресою: АДРЕСА_2 , з метою проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді №296/2422/24, 1-кс/296/1068/24 від 20.03.2024 в межах кримінального провадження №0000153 від 05.11.2022, з правовою кваліфікацією за ч.ч.1, 4 ст.246 КК України.

Після цього, через декілька хвилин до території зазначеного лісопереробного комплексу прибув його власник - фізична особа - підприємець ОСОБА_5 , на автомобілі марки «BMW», р.н. НОМЕР_1 .

В свою чергу, працівники правоохоронного органу, зокрема старший слідчий в особливо важливих справах СУ ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_9 та начальник 1 сектору 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Житомирській області ОСОБА_10 підійшли до ОСОБА_5 , представились та пред`явили свої службові посвідчення. Після цього слідчий ОСОБА_9 роз`яснив останньому, що на території вищезазначеного комплексу буде проведено обшук та вручив йому копію відповідної ухвали слідчого судді.

В подальшому, під час ознайомлення із вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 почав поводити себе агресивно, підійшов до вищевказаного автомобіля, сів за кермо та запустив двигун. Після цього, до зазначеного автомобіля підійшли старший слідчий в особливо важливих справах СУ ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_9 та начальник 1 сектору 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Житомирській області ОСОБА_10 , зупинившись біля водійських дверцят автомобіля, які були відчинені, та запропонували ОСОБА_5 заспокоїтись, заглушити двигун, вийти з автомобіля та бути присутнім під час проведення обшуку на території, володільцем якої він являється, на що останній жодним чином не відреагував.

В цей час у ОСОБА_5 виник прямий протиправний умисел, спрямований на заподіяння працівникам правоохоронних органів, а саме старшому слідчому в особливо важливих справах СУ ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_9 та начальнику 1 сектору 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Житомирській області ОСОБА_10 , які знаходились при виконанні своїх службових обов`язків, тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій прямий протиправний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом автомобіля, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, а також їх наслідки, розуміючи при цьому, що перед ним знаходяться працівники правоохоронних органів, які виконують свої службові обов`язки, розпочав рух автомобіля назад, внаслідок чого здійснив наїзд на старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_9 та начальника 1 сектору 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Житомирській області ОСОБА_10 , завдавши їм удару водійськими дверцятами автомобіля та таким чином заподіявши їм тілесні ушкодження.

Внаслідок цього, старший слідчий в особливо важливих справах СУ ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця, що по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а начальник 1 сектору 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Житомирській області ОСОБА_10 - у вигляді синця на зовнішньо-боковій поверхні в ділянці лівого плечового суглобу, що по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після цього, ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення залишив.

28.03.2024 близько 15 год 30 хв при спробі затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, останній місце проведення процесуальних дій залишив та фактично почав переховуватись від органу досудового розслідування.

29.03.2024 у відповідності до вимог глав 6, 11 та ст.ст.111, 276-278 КПК України вжито заходів щодо повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий та прокурор обґрунтовують тим, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України:

- ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, основним безпосереднім об`єктом якого є нормальна діяльність правоохоронних органів, їх авторитет, а додатковим обов`язковим об`єктом - психічна недоторканність працівників правоохоронних органів або їх близьких родичів та їх здоров`я. Крім того, в оцінку береться той факт, що після завершення слідчих (розшукових) дій за його участю, йому було повідомлено про те, що його затримано в порядку ст.208 КПК України, після чого останній місце проведення процесуальних дій залишив та фактично переховується від органу досудового розслідування. На даний час місцезнаходження ОСОБА_5 невідоме. Також наявність даного ризику обґрунтовується тим фактом, що підозрюваний зареєстрований та фактично проживає на території іншої області, що є віддаленим місцем від органу досудового розслідування, що фактично створить передумови для настання даного ризику (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, ознайомившись із копіями окремих матеріалів кримінального провадження, які додані до клопотання, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх. Так, підозрюваний може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показання останніх. Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів свідків, слідчих експериментів тощо, вказаний ризик має високий ступінь імовірності. Крім того, підозрюваний може вчиняти спроби спілкуватися зі співучасниками, у тому числі, дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій (п.3, п.4 ч.1 ст.177 КПК України);

- не виключена можливість того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.Суть даного ризику випливає із наявності ризику незаконного впливу на свідків чи інших учасників кримінального провадження (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Прокурор ОСОБА_4 (який входить в групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000277 від 28.03.2024) та слідчий ОСОБА_3 (який входить в групу слідчих у кримінальному провадженні №0000277 від 28.03.2024) в судовому засіданні подане клопотання підтримали та просили його задовольнити. Прокурор наголосив на наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі з підстав, викладених в письмових запереченнях, однак, якщо суд дійде висновку про необхідність застосування запобіжного заходу, просив застосувати до підозрюваного особисте зобов`язання. Зазначив, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, прокурором та слідчим не доведені, їх перелік є формальним, ОСОБА_5 не переховувався. Також вказав, що підозра стосовно його підзахисного ОСОБА_5 є необґрунтованою. Крім того, просив врахувати особу підозрюваного, який є фізичною особою - підприємцем, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні чотирьох дітей, є військовослужбовцем та перебував на службі в зоні проведення бойових дій.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Додатково зазначив, що місце проведення обшуку залишив у зв`язку з тим, що йому зателефонувала дружина та повідомила, що до їх місця проживання приїхали невідомі особи. Також вказав, що підозра стосовно нього є необґрунтованою, він не волочив по землі працівників поліції, натомість останні намагалися без законних підстав витягнути його з автомобіля.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України, що підтверджується, зокрема: рапортами від 28 березня 2024 року, від 29 березня 2024 року; протоколом огляду місця події від 28 березня 2024 року; протоколами допиту свідків від 28 березня 2024 року, від 29 березня 2024 року; протоколами допиту потерпілих від 29 березня 2024 року; висновком експерта Бюро - судово медичної експертизи Житомирської обласної ради від 29 березня 2024 року №443; висновком експерта Бюро - судово медичної експертизи Житомирської обласної ради від 29 березня 2024 року №444; протоколом обшуку від 28 березня 2024 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення від 29 березня 2024 року; постановою про оголошення розшуку підозрюваного від 29 березня 2024 року.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, від 29.03.2024 вручено ОСОБА_5 02.04.2024.

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Відповідно до частини 5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий суддя враховує посилання слідчого та прокурора на наявність такого ризику як можливість переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду.

Вказаний ризик є реальним, оскільки органом досудового розслідування 28.03.2024, одразу після вчинення можливого інкримінованого правопорушення, вживались заходи затримання ОСОБА_5 та вручення йому повідомлення про підозру, однак місцезнаходження останнього органом досудового розслідування встановлено не було та такий оголошувався в розшук 29.03.2024.

Достатньо обгрунтованим є ризик впливу підозрюваним ОСОБА_5 на свідків, які ще не допитані, оскільки в їх коло, як пояснив слідчий в судовому засіданні, входять також працівники ОСОБА_5 .

Разом з тим, ризики перешкоджання ОСОБА_5 кримінальному провадженню іншим чином та вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, органом досудового розслідування не доведені.

Оцінюючи в сукупності встановлені судом обставини щодо заявлених прокурором та слідчим ризиків, тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який є раніше не судимою особою, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, працює (фізична особа-підприємець), проходив військову службу в ЗСУ, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Щодо можливості застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя зазначає наступне.

З огляду на ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є, в тому числі, забезпечення балансу між правами і інтересами окремої особи (підозрюваного) та суспільними інтересами (захист особи суспільства і держави), а також застосування належної правової процедури.

Частиною першою статті 181 КПК України встановлено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі підозрюваного ОСОБА_5 і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. При покладанні процесуальних обов`язків на підозрюваного слідчий суддя враховує, що, як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_5 , за специфікою підприємницької діяльності (лісопереробна) здійснює таку також на території Житомирської області.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 слід відмовити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби за його місцем проживання, з покладенням на нього наступних процесуальних обов`язків: заборонити підозрюваному без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня, за виключенням часу перебування в укритті на випадок оголошення повітряної тривоги чи іншого загрозливого для життя стану; не відлучатись за межі Житомирської та Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000277 від 28.03.2024; здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Керуючись статтями 176-179, 181, 193-194, 196, 392 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 29 травня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні процесуальні обов`язки:

- заборонити підозрюваному без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня, за виключенням часу перебування в укритті на випадок оголошення повітряної тривоги чи іншого загрозливого для життя стану;

- не відлучатись за межі Житомирської та Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000277 від 28.03.2024;

- здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії ухвали та обов`язків встановити до 29 травня 2024 року.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 05 квітня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1