Справа № 752/3289/24
Провадження №: 1-кп/752/1521/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 від 29 січня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у м. Лохвиця, Лохвицького району, Полтавської області, має середню освіту, неодруженого, без офіційного місця роботи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

03 червня 1991 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 206, ст. 42, ст. 43 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років;

17 листопада 1998 року Червонозаводським районним судом м. Харькова за ч. 2 ст. 183-3, ст. 43 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців 10 днів; 14 лютого 2002 року звільнений установи виконання покарань у зв`язку з відбуттям строку покарання;

22 липня 2005 року Апеляційний судом АРК за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна, 24 травня 2019 року звільнений з установи виконання покарань у зв`язку з відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

установив:

ОСОБА_2 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 29 січня 2024 року приблизно об 13:20, знайшов кристалоподібну речовину, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Усвідомлюючи, що це психотропна речовина, ОСОБА_2 , діючи умисно, помістив вказану речовину до власної сумки, тим самим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати її при собі для власного вживання, без мети збуту.

29 січня 2024 року об 14:46 в ході затримання за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 1, у ОСОБА_2 було виявлено та вилучено кристалоподібну речовину, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,282 г, яку останній незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Зазначені обставини бути встановлені в ході досудового розслідування і не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор в порядку ст. 302 КПК України звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до письмової заяви, складеної в присутності захисника ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та, будучи ознайомленим з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами досудового розслідування у спрощеному порядку без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

З огляду на встановлені досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_2 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, кількість психотропної речовини, яку обвинувачений незаконно придбав та зберігав, дані про особу обвинуваченого, котрий на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на місцем проживання скарг на нього не надходило, повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, при цьому має не зняту і непогашену судимість за попередні злочини.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи вказані обставини та дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі. Оскільки ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований, призначення йому більш м`якого за видом покарання, зокрема штрафу, може становити для обвинуваченого надмірний тягар та призвести до невиконання вироку суду.

Разом із тим, з огляду на невелику тяжкість кримінального правопорушення, кількість вилученої у винного психотропної речовини, дані про особу обвинуваченого, а також зважаючи на другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_2 зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку, який був би достатнім для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись статтями 302, 368, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, тривалістю 2 роки.

Покласти на ОСОБА_2 обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 3029,12 грн. за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/111-24/6070-НЗПРАП від 31 січня 2024 року.

Речові докази:

вилучену у ОСОБА_2 29 січня 2024 року психотропну речовину - PVP, масою 0,282 г, що була передана на зберігання до камери схову речових доказів Голосіївського УП ГУНП України у м. Києві - знищити;

диск з відеозаписом обставин затримання ОСОБА_2 зберігати в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарг и, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1