ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора обвинувачених захисника ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси, виділені матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 2 (два) місяці, тобто до 07.04.2024 року включно.

в с т а н о в и л а :

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 186 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 126, ч. 3 ст. 186 КК України.

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, який не допитаний, перешкоджати кримінальному провадженню та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечував щодо заявленого клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід на більш м`який, вказуючи, що ризики передбачені ст. 177 КПК України перестали існувати та посилався на незадовільний стан здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу посилаючись на те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не підтверджені та перестали існувати.

Захисник просив обрати відносно обвинувачених більш м`який запобіжний захід, у виді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 2 (два) місяці, тобто до 07.04.2024 року включно.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить:

Скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2024 року, про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 .

Прийняти нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Вважає, що ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.02.2024 року підлягає до скасування через невідповідність висновків суду щодо наявності та обгрунтованості існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

При розгляді справи судом першої інстанції не враховані характеризуючі дані про особу ОСОБА_7 , серед яких дані про те, що він має на утриманні двох малолітніх дітей.

Звертаючись до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу, прокурор не обґрунтував неможливість застосування альтернативного запобіжного заходу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить:

Скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2024 року, про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 .

Прийняти нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Вважає, що ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.02.2024 року підлягає до скасування через невідповідність висновків суду щодо наявності та обгрунтованості існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

При розгляді справи судом першої інстанції не враховані дані про те, що ОСОБА_8 є інвалідом ІІІ групи та потребує постійного медичного лікування, має обмеження у пересуванні та у самообслуговуванні, що підтверджується медичними довідками, крім того, має на утриманні малолітню доньку.

Звертаючись до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу, прокурор не обґрунтував неможливість застосування альтернативного запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, заслухавши пояснення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та захисника, які підтримали подану апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що в провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 186 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 126, ч. 3 ст. 186 КК України.

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також зважаючи на те, що не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі, тому існує достатньо реальних підстав для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 обґрунтовано тим, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та кримінального проступку, за злочин відповідно до ч. 3 ст. 186 КК України, передбачено покарання позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років та може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також зважаючи на те, що не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі, тому існує достатньо реальних підстав для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, вказав, що продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, який не допитаний, перешкоджати кримінальному провадженню та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вищевказані норми закону не були дотримані в повному обсязі виходячи з наступного.

З наведеного витікає, що рішення суду про продовження застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Колегія суддів вважає, що при винесенні ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 186 КК України та обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 126, ч. 3 ст. 186 КК України, судом не в повній мірі враховано вимоги ст.ст.132,176,177,178 КПК України та норм міжнародного права.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що на теперішній час не є достатньо підстав для продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Згідно ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2024 року, підставою для продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стала наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачені будуть переховуватися від органів розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину.

Колегія суддів вважає, що одночасно в ухвалі відсутні належні обгрунтування та посилання на будь - які докази, що могли б вказувати на існування зазначених ризиків. До того ж суд під час прийняття такого рішення доказів, що могли б вказувати на наявність даних ризиків, не досліджував.

За таких обставин рішення про продовження дії запобіжного заходу є недостатньо обгрунтованим відповідними доказами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 177, 178, 193, 194, 196, 199, 309 КПК України і ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод та дійшов не вірного висновку про те, що слід продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , оскільки клопотання прокурора не містило достатніх обставин, які свідчили про те, що в теперішній час заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів також враховує, що обвинувачені тривалий час (2 роки 6 місяців) без вироку суду утримуються під вартою, обвинувачені мають на утримання малолітніх дітей, обвинувачений ОСОБА_8 є інвалідом та за станом здоров`я потребує невідкладного лікування.

Крім того, в судовому засіданні прокурор заявила, що готує зміну обвинувачення в сторону зменшення його обсягу в частині не доведення вини за ч. 2 ст. 187 КК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає достатнім обрання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_7 та обвинуваченому ОСОБА_8 - підлягає скасуванню, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - слід задовольнити, обравши обвинуваченому ОСОБА_7 та обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 лютого 2024 року - скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою клопотання прокурора - задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби на строк 2 (два) місяці, тобто до 27.04.2024 року.

Зобов`язати ОСОБА_8 не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 20:00 години до 07:00 години наступної доби, не залишати населений пункт за місцем проживання без дозволу суду, не виїжджати за межі України, утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у справі.

Звільнити з-під варти обвинуваченого ОСОБА_8 з під варти, за відсутності інших підстав для тримання ОСОБА_8 під вартою.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби на строк 2 (два) місяці, тобто до 27.04.2024 року.

Зобов`язати ОСОБА_7 не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 20:00 години до 07:00 години наступної доби, не залишати населений пункт за місцем проживання без дозволу суду, не виїжджати за межі України, утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у справі.

Звільнити з-під варти обвинуваченого ОСОБА_7 з під варти, за відсутності інших підстав для тримання ОСОБА_7 під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя -

Судді -