Провадження № 1-кс/127/4802/24
У Х В А Л А

Іменем України

04 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руські Комарівці, Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, без постійного місця проживання, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що СВ Відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, за процесуального керівництва з Вінницькою окружною прокуратурою, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000750 від 11.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

В межах даного кримінального провадження Вінницьким міським судом відносно підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого в подальшому продовжувався, востаннє до 06.04.2024.

01.04.2024 до Вінницького міського суду подано клопотання про продовження строку тримання під вартою, однак ухвалою слідчого судді від 03.04.2024 дане клопотання повернуто прокурору через технічні помилки.

Ухвалою Вінницького міського суду від 07.02.2024 строк досудового розслідування продовжено до 5 місяців, тобто до 12.04.2024.

Наразі досудове розслідування кримінального провадження триває. Разом з тим, ризики, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу продовжують існувати.

У кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

- незаконний вплив підозрюваного на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на учасників з метою створення сприятливих для себе умов.

- продовження злочинної діяльності, оскільки раніше засуджувався за умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень та умисне вбивство, відбував реальну міру покарання, однак, на шлях виправлення не став, і знову скоїв аналогічний злочин.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

На підставі викладеного прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, просила продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили змінити підозрюваному запобіжний захід на більш м`який.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000750, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що СВ Відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, за процесуального керівництва з Вінницькою окружною прокуратурою, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000750 від 11.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Радехівського районного суду Львівської області від 26.01.2015 за ч. 1 ст. 115 КК України, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисне вбивство за наступних обставин.

Так, 11 листопада 2023 року, приблизно у проміжок часу з 12:00 до 15:00 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у гаражному приміщенні, яке розташоване поряд із будинком АДРЕСА_1 , спільно із своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вживали алкогольні напої.

В подальшому, в ході спільного відпочинку між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник побутовий конфлікт на ґрунті раніше вжитої великої кількості міцного алкоголю, який переріс у бійку. Під час цього, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме, ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ,діючи умисно, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої, взяв до рук ніж та наніс численні удари вказаним ножем, спричинивши тілесні ушкодження ОСОБА_6 , які призвели до смерті останньої.

Так, під час судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 виявлені: проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки з ушкодженням по ходу ранового каналу передньої черевної стінки, очеревини, діафрагми, перикарду та правого шлуночка серця, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження та стоїть в причинному зв`язку зі смертю; колото-різані, сліпі поранення лівого стегна та лівої сідниці, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не стоять; садна на обличчі, синці на шиї та ногах, які виникли від дії твердого тупого предмету (предметів), мають ознаки легких тілесних ушкоджень та у причинному зв`язку зі смертю не стоять. Смерть ОСОБА_6 настала від проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженням по ходу ранового каналу передньої черевної стінки, очеревини, діафрагми, перикарду та правого шлуночка серця, яке ускладнилося гемоперикардом та тампонадою серця кров`ю. Між проникаючим колото-різаним пораненням передньої черевної стінки з ушкодженням по ходу ранового каналу передньої черевної стінки, очеревини, діафрагми, перикарду і правого шлуночка серця та смертю ОСОБА_6 є причинний зв`язок. При судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_6 виявлений етиловий спирт у концентрації 3,00, що може свідчити про сильне алкогольне сп`яніння на час настання смерті. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки та колото-різаних сліпих поранень лівого стегна та лівої сідниці, можна висловитись про те, що нападник та потерпіла, під час нанесення їй вказаних тілесних ушкоджень, могли знаходитися у будь-якому положенні, за умов доступності травмованих ділянок тіла та травмую чого предмету.

Крім того, під час судово-медичної експертизи установлено, що: характер та локалізація тілесного ушкодження, що виявлене при судово-медичній експертизі на трупі ОСОБА_6 у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженням по ходу ранового каналу передньої черевної стінки, очеревини, діафрагми, перикарду та правого шлуночка серця, а також динаміка трупних явищ, вказують на те, що смерть потерпілої настала в проміжок 18 - 22 години до часу дослідження трупа у морзі, а саме - до часу дослідження трупних явищ. Враховуючи характер та локалізацію тілесного ушкодження, що виявлене при судово-медичній експертизі на трупі ОСОБА_6 у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженням по ходу ранового каналу передньої черевної стінки, очеревини, діафрагми, перикарду та правого шлуночка серця, а також його тяжкість, можна висловитись про те, що смерть потерпілої настала в короткий проміжок часу, що може вимірюватись хвилинами. На протязі вказаного часу потерпіла могла виконувати активні дії. Виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 виявлено проникаюче колото-різане поранення передньої черевної стінки з ушкодженням по ходу ранового каналу передньої черевної стінки, очеревини, діафрагми, перикарду та правого шлуночка серця, а також колото-різані, сліпі поранення лівого стегна та лівої сідниці утворилися від дії предмету, що мав колюче-ріжучі властивості, слідоутворююча частина якого була пласка (типу клинка ножа), мала вістря, один нерівномірно гостро заточений край (лезовий), та протилежний незаточений край (обуховий) з "П" - подібним поперечним перетином. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки та колото-різаних сліпих поранень лівого стегна та лівої сідниці, можна висловитись про те, що потерпіла, під час нанесення їй вказаних тілесних ушкоджень, могла знаходитися у будь-якому положенні, як у вертикальному так і у горизонтальному положенні за умов доступності травмованих ділянок тіла та предмету ("знаряддя"), яким наносилися вказані тілесні ушкодження. Враховуючи характер та локалізацію тілесного ушкодження, що виявлене при судово-медичній експертизі на трупі ОСОБА_6 у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженням по ходу ранового каналу передньої черевної стінки, очеревини, діафрагми, перикарду та правого шлуночка серця, а також - спрямування ранового каналу вказаного поранення, можна висловитись про те, що напрямок травмуючої сили був спрямований з переду назад, знизу до верху та дещо справа на ліво.

11 листопада 2023 року о 22 годині 09 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано та 12 листопада 2023 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2023 по справі №127/35016/23 застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком шістдесят днів з моменту затримання, в межах досудового розслідування, а саме: до 17:00 години 09 січня 2024 року.

Постановою прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області від 03.01.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000750 від 11.11.2023 до трьох місяців, тобто до 12.02.2024.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.01.2024 по справі №127/427/24 продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 39 (тридцять дев`ять) днів, тобто до 12 лютого 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Окрім цього, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2024 по справі №127/3793/24 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000750 від 11.11.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України до 5 (п`яти) місяців, тобто до 12.04.2024.

Разом з тим, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2024 по справі №127/3794/24 продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 06 квітня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

29 березня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 12.11.2023, та про те, що він підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України - у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Проаналізувавши зміст поданого клопотання та додані до нього документи слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки це підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР №0000750 від 11.11.2023; висновками експертів; повідомленням про підозру від 12.11.2023; повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 29.03.2024, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Як зазначено вище, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.02.2024 по справі №127/3793/24 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000750 від 11.11.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України до 5 (п`яти) місяців, тобто до 12.04.2024.

При цьому, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 06 квітня 2024 року, однак як пояснив у судовому засіданні прокурор завершити досудове розслідування до вказаного терміну не представляється можливим, так як у кримінальному провадженні необхідно виконати слідчі та процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, а саме: здійснити відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Зі змісту положень частини п`ятої статті 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурором, слідчим буде доведено, що обставини, зазначені у частині 3 названої статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, зокрема, що заявлені ризики не зменшилися, а також є обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Разом з тим, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і мають бути наведені інші підстави для продовження тримання під вартою, також недостатнім є посилання лише на тяжкість вчиненого злочину та покарання (справи «Елоева проти України», «Свершов проти Україні», «Харченко проти України»).

На підставі викладеного, слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також особу підозрюваного, який на час розгляду клопотання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Також, судом враховано особливості та заплановану тривалість досудового слідства, пов`язану з необхідністю додаткового часу для проведення слідчих дій та неможливістю у зв`язку з цим проведення всіх необхідних слідчих дій, які в свою чергу свідчать про наявність однієї з підстав надання строку для продовження тримання підозрюваного під вартою.

Суд звертає увагу на те, що на час розгляду клопотання вищевказані ризики, що встановлені ухвалами суду про застосування запобіжного заходу та його продовження не зменшилися. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_4 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому слідчий суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 12 квітня 2024 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 199, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 12 квітня 2024 року.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 діє до 12 квітня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя