Справа № 932/9340/23
Провадження № 1-кс/932/308/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженні №0003664 від 12.09.2023 за ч.2 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У клопотанні представниця власника майна просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання, а також зобов`язати слідчого повернути вилучене майно.

Клопотання мотивовано тим, що арешт накладено необґрунтовано, без врахування розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, без врахування наслідків арешту для власника, арешт щодо майна третьої особи накладено за клопотанням слідчого що суперечить процесуальному закону.

Також заявниця вказує про наявність нових доказів, які спростовують обставини, викладені у клопотанні про арешт.

В судовому засіданні представниця власника майна вимоги клопотання підтримала, навела доводи аналогічні фабулі клопотання.

Слідчий заперечив проти задоволення клопотання, вказав про існування підстав для арешту.

Обставини справи.

Ухвалою слідчого судді від 29.11.2023, постановленою в межах кримінального провадження №0003664, накладено арешт на автомобіль марки «BMW» модель «X1» vin-код НОМЕР_1 , номерний знак « НОМЕР_2 », власником якого є ОСОБА_6 .

Кримінальне провадження №0003664 розпочато за заявою ОСОБА_7 , який вказував про заволодіння ОСОБА_6 , шляхом обману, автомобілем останнього.

Зокрема ОСОБА_7 вказував про домовленість із ОСОБА_6 про переоформлення двох спільних автомобілів подружжя: «BMW X1» з ОСОБА_7 на ОСОБА_6 , «BMW 525D» навпаки. 28.06.2023 автомобіль «BMW X1» було переоформлено, проте ОСОБА_6 відмовилася вчинити дії щодо зворотного переоформлення автомобіля «BMW 525D».

Наявність вказаної домовленості фактично не заперечувала представниця ОСОБА_6 .

Із наданих слідчим доказів вбачається, що 14.07.2023 ОСОБА_6 звернулася до поліції із заявою про викрадення автомобіля «BMW 525D» та вказала що підозрює у викраденні ОСОБА_7 .

Також ОСОБА_6 , 29.07.2023, відчужила вказаний автомобіль в користь ОСОБА_8 .

Вказуючи про нові докази заявниця покликається на позовну заяву ОСОБА_7 у якій він визнає, що зворотному переоформленню автомобіля «BMW 525D» перешкоджала наявність штрафів за порушення ПДР, відповідь Департаменту патрульної поліції та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на підтвердження наявності таких штрафів станом на 28.06.2023 (дань запланованого переоформлення автомобілів).

Також заявником надано фотознімки переписки у месенджері де обговорювалось питання наявності вказаних штрафів, проте із наданих доказів неможливо ідентифікувати учасників обговорення.

Норми законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами п.1 ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За приписами ч.3 вказаної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно приписів п.2 ч.3 ст.407 КПК України, повноваження скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу належать суду апеляційної інстанції.

За приписами ч.2 ст.33 КПК України, кримінальне провадження в апеляційній інстанції здійснюють відповідні апеляційні суди, а також Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду.

Висновки слідчого судді.

В першу чергу звертає увагу, що задоволення вимог про скасування ухвали слідчого судді про арешт та постановлення нової ухвали належить до повноважень апеляційного суду.

Разом із тим, до повноважень слідчого судді належить право скасування арешту, а скасування арешту відновить права заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Відтак вважаю, за можливе розглянути питання щодо скасування арешту. При цьому, діючи в межах наданих повноважень, обмежуюся впливом нових доказів на обставини, встановлені при застосуванні арешту.

Із наданих доказів вбачається невиконання власником майна зворотного зобов`язання, виконання якого було обумовлено переоформленням арештованого автомобіля із потерпілого на власника.

При цьому факти повідомлення про викрадення іншого автомобіля та його відчуження третій особі може свідчити про відсутність наміру виконувати таке зворотне зобов`язання ще у момент домовленості та переоформлення арештованого автомобіля.

В свою чергу, викладене може свідчити про шахрайство.

Доводи заявниці про те, що зворотному переоформленню іншого автомобіля перешкоджала наявність штрафів, не заперечує вказаного вище факту відчуження іншого автомобіля, замість ОСОБА_7 , в корить іншої особи.

Доводи про те, що арешт накладено без врахування розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, без врахування наслідків арешту для власника не ґрунтуються на нових доказах.

Тому вказані доводи, разом із покликаннями на ініціювання клопотання арешт неналежним суб`єктом можуть бути предметом оцінки апеляційного суду.

Слідчий правомірно утримує арештований автомобіль, тому відсутні підстави для зобов`язання слідчого повернути автомобіль.

З огляду на наведене, приходжу до переконання про неможливість задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 100, 170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання власника майна власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала не може бути оскаржена та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст складено 16.02.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1