Справа № 190/221/22
УХВАЛА

24 квітня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі колегії суддів: головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю: секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000276 від 21.11.2021 про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , в обгрунтування якого вказує на необхідність проведення судового розгляду справи, враховуючи відсутність постійного джерела доходу і міцних соціальних зв`язків, тяжкість і суспільну небезпеку вчиненого злочину, суворо міру покарання, наявність товариських відносин зі свідками, на продовження існування ризиків незаконного впливу на потерпілих, свідків та ухилення від суду.

Обвинувачений заперечував щодо даного клопотання, заявив клопотання про зміну тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Вказував на наявність родини, місця проживання, на непричетність до злочину.

Захисник заперечував щодо клопотання прокурора, просив обрати домашній арешт, вказував на відсутність ризиків, тривалий термін перебування під вартою і непричетність до злочину.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

На думку колегії суддів, обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися та є актуальними, тому суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в т.ч. домашній арешт, не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Також, суд враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р., згідно якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Так, на цей час як і раніше ОСОБА_9 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя особи, вчиненого у співучасті, що викликає тяжкі соціальні наслідки та санкція якого передбачає довічне позбавлення волі, не має постійного джерела доходу і міцних соціальних зв`язків, що свідчить про ризик ухилення від суду, з метою уникнення від можливого суворого покарання. Також ОСОБА_9 відома адреса проживання свідка, якого не допитано судом, що має важливе значення для об`єктивного розгляду справи, що свідчить про ризик незаконного впливу на свідків з метою уникнення від можливого суворого покарання.

Доводи обвинуваченого і захисника не спростовують вищевказані обставини і є недостатніми для зміни запобіжного заходу на цей час. Щодо тривалого розгляду - то він має об`єктивний характер з огляду на складність справи. Щодо непричетнгості до злочину - то вказані обставини не є предметом дослідження на даному етапі судового розгляду.

Ураховуючи наведені вище обставини, інтереси правосуддя, в т.ч. необхідність дослідження письмових доказів, допиту свідка і самого обвинуваченого, та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів.

Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 60 днів, тобто до 22 червня 2024 року.

У задоволенні клопотання обвинуваченого і захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення .

Головуючий суддя:

Судді: