Дата документу 15.04.2024 Справа № 335/2965/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/2965/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/699/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2024 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 429, ч. 3 ст. 413 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 травня 2024 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 429, ч. 3 ст. 413 КК України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2024 року було продовжено застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 травня 2024 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати та вказав, що застосування менш обтяжливого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого на даній стадії розгляду.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 вважає оскаржувану ухвалу незаконною в частині не застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що до обвинуваченого взагалі не застосовано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Зазначає, що під час досудового розслідування кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також було визначено розмір застави, який поступово під час продовження строків тримання під вартою зменшувався до мінімального розміру - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Зауважує, що ОСОБА_8 не вносилась зазначена застава у зв`язку з тим, що йому був потрібен час для накопичення зазначеної суми для того, щоб повернутись для подальшого проходження військової служби.

Звертає увагу на те, що жодного разу сторона обвинувачення ухвали слідчого судді в частині застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави не оскаржувала, але при цьому під час підготовчого судового засідання було подано клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого без визначення розміру застави, яке судом було задоволено повністю.

Вказує, що від дій обвинуваченого не наступило та не могло наступити жодних суспільно - небезпечних наслідків, станом на теперішній час останній навіть, враховуючи наявність обвинувачення у вчиненні злочинів, продовжує бути військовослужбовцем Збройних Сил України, який бажав та бажає виконувати свою основну функцію - це захист Батьківщини та територіальної цілісності України.

Крім того зазначає, що під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого судом взагалі не з`ясовувався майновий стан обвинуваченого та наявність в нього соціальних зв`язків, зокрема, що він має малолітню дитину, зареєстроване на праві власності майно, постійне місце проживання, жодних нарікань з боку командування по відношенню до нього під час проходження служби не було.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково, застосувати альтернативний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів громадян.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 підтримала подану нею апеляційну скаргу без доповнень та просила її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, судове рішення вважав є законним та просив залишити його без змін.

Обвинувачений ОСОБА_8 був повідомлений про розгляд апеляційної скарги його захисника через Державну установу «Запорізький слідчий ізолятор», клопотань про забезпечення його особистої участі до апеляційного суду не подавав.

Заслухавши доповідь судді, захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції вірно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою, правильно встановив, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та вказав про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Так, під час оцінки заявлених прокурором ризиків, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ризик переховування від суду наразі є актуальним та обумовлений серед іншого, притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим негативними для обвинуваченого наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю можливого покарання.

Злочини, у яких обвинувачується ОСОБА_8 , передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від суду.

На підтвердження продовження існування ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні вказує те, що наразі жоден із свідків не допитаний судом, і відповідно, показання свідків не сприйняті безпосередньо судом, задля можливості використання їх як доказів, у той час як КПК встановлена процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК), а тому будучі обізнаним про анкетні дані свідків, обвинувачений ОСОБА_8 може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, колегія суддів вважає, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України також не зменшився, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні декількох злочинів проти встановленого порядку несення військової служби, скоєних в період дії воєнного стану, що в сукупності може свідчити про те, що він може вчинити інші аналогічні злочини.

Отже, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати та на даний час не зменшились.

Разом з тим, продовжуючи запобіжний захід ОСОБА_8 , суд першої інстанції помилково зазначив про неможливість визначення у даному кримінальному провадженні розміру застави.

Так, як встановлено апеляційним судом, ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2024 року під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу визначено розмір застави у сумі 60560 грн. В подальшому ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2024 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 24 березня 2024 року, із визначеним раніше розміром застави у сумі 60560 грн.

Зі змісту оскаржуваної ухвали випливає, що 21 березня 2024 року судом першої інстанції під час розгляду підготовчого судового засідання вирішувалось питання про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу, а не розглядались питання зміни, скасування або обрання запобіжного заходу.

Отже, із вищевикладеного випливає, що оскаржуваною ухвалою було продовжено вже раніше застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесенням застави у сумі 60560 грн.

Проте, в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції було безпідставно вказано про відсутність можливості визначення в даному кримінальному провадженні застави, з урахуванням того, що 21 березня 2024 року судом вирішувалось питання саме про продовження запобіжного заходу, а не його зміни на інший.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги з приводу безпідставного не визначення розміру застави, є обґрунтованими та вмотивованими.

Крім того, при продовженні строку обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції було не вірно встановлено строк дії ухвали.

Так, до закінчення строку дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу, суд першої інстанції постановив нову ухвалу від 21 березня 2024 року, якою продовжив застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 травня 2024 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Проте, суд першої інстанції встановив строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 до 20 травня 2024 року, що перевищує два місяці з моменту постановлення такої ухвали, адже такий строк закінчується 19 травня 2024 року включно.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, з постановленням нової ухвали.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2024 року, якою відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 429, ч. 3 ст. 413 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 травня 2024 року включно, скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованої у АДРЕСА_2 строком до 19 травня 2024 року, на умовах визначених ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2024 року (Справа № 333/9561/23, провадження № 1-кс/333/393/24)

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4