Справа № 296/3914/24
УХВАЛА

Іменем України

26 квітня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000541 від 17.10.2023.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000541 від 17.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.11.2022 у ОСОБА_4 , яка будучи обізнаною у положеннях законодавства щодо підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, на підставі статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном (грошовими коштами Державного бюджету України) шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 21.11.2022 ОСОБА_4 звернулась до ОСОБА_5 та керуючись корисливим мотивом висловила прохання щодо реєстрації свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою підготовки та подання до Житомирського окружного адміністративного суду позову із внесеними до нього завідомо неправдивими відомостями щодо проживання за вказаною адресою та отримання шляхом обману підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення без фактичного проживання на території радіаційного забруднення, тобто з метою усунення перешкод та створення умов для вчинення кримінального правопорушення. На що ОСОБА_5 погодився та вступив з ОСОБА_4 у попередню злочинну змову, взявши на себе роль пособника вчинюваного кримінального парвопорушення.

У подальшому, 21.11.2022 о 15 год. 52 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи в межах попередньої змови, керючись корисливим мотивом, звернулись до Олевської міської ради, що за адресою: АДРЕСА_2 з метою реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та адміністратором Центру надання адміністративних послуг Олевської міської ради прийнято заяву від ОСОБА_4 про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларовного/зареєстрованого місця проживання (перебування) та на підставі згоди влансика приміщення ОСОБА_5 зареєстровано місце проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , про що останній видано витяг з реєстру територіальної громади номер НОМЕР_1 .

Далі, ОСОБА_4 звернулась із письмовими зверненнями до ГУ ПФУ Житомирській області з метою виплати вказаного підвищення до пенсії та 21.12.2022 отримала відмову у виплаті підвищення до пенсії.

Наступного дня, 22.12.2022 з метою подальшого оскарження бездіяльності ГУ ПФУ Житомирській області ОСОБА_4 отримала довідку №2329 про реєстрацію та проживання за адресою: АДРЕСА_1 від Тепеницького старостинського округу із внесенням відповідних відомостей до погосподарської книги №6 Тепеницького старостинського округу.

В цей же день, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ГУ ПФУ Житомирській області, 22.12.2022 ОСОБА_4 звернулась з адміністративним позовом про зобов`язання проведення перерахунку і виплати коштів із внесеними до нього завідомо неправдивими відомостями про її проживання у зоні гарантованого добровільного відселення внаслідок авірії на ЧАЕС, а саме АДРЕСА_1 до Житомирського окружного адміністративного суду.

Після цього, 10.03.2023 за результатом розгляду вказаного адміністративного позову ОСОБА_4 ухвалено рішення у справі №240/34528/22, яким позов ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задоволено частково та зобов`язано ГУ ПФУ Житомирській області здійснити з 22.11.2022 нарахування та виплату ОСОБА_4 підвищення до пенсії у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

На підставі вказаного рішення Житомирського окружного адміністративного суду у період з 01.05.2023 по 28.03.2024 ГУ ПФУ Житомирській області, працівники якого не були обізнані про злочинні наміри групи, ОСОБА_4 виплачено грошові кошти в сумі 54582 грн., як підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України.

Зазначеним кримінальних правопорушенням Державному бюджету України завдано матеріальної шкоди на суму 54582 грн.

В ході досудового розслідування встановлено наявність у власності підозрюваної ОСОБА_4 наступного майна:

- земельна ділянка, кадастровий номер :02:014:0013, площею (га): 0.1028;

- житловий будинок, загальною площею (кв.м): 106.1, житлова площа (кв.м): 43.6, матеріали стін: сам. обл.цеглою, опис: житловий будинок 1987 року побудови, фундамент бутовий, стіни обш. цеглою, покрівля азбофанера, опалення пічне, за адресою АДРЕСА_2 ;

- автомобіль FORD FOCUS C-MAX, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2007 р.в.

Враховуючи, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, з метою відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, слідчий просить накласти арешт на вказане нерухоме майно підозрюваного, з метою недопущення його відчуження та розпорядження.

З метою забезпечення арешту майна слідчий просив розгляд вказаного клопотання провести без повідомлення підозрюваної ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали клопотання, наданні органом досудового розслідування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Приписами ч.6 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

У поданому клопотанні слідчий зазначає про те, що внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, Державному бюджету України завдано матеріальної шкоди на суму 54582 грн.

Отже, арешт накладається на майно, в тому числі підозрюваного, за наявності обгрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

З метою відшкодування шкоди завданої державі внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, слідчий просить накласти арешт на майно, оскільки не застосування такої заборони може призвести до відчуження: земельної ділянки, кадастровий номер :02:014:0013, площею (га): 0.1028; житловиого будинку, за адресою АДРЕСА_2 ; автомобіля FORD FOCUS C-MAX, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2007 р.в.

НОМЕР_4 , в матеріалах клопотання відсутні докази того, що у вказаному кримінальному провадженні пред`явлено цивільний позов про відшкодування шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна може бути лише недоведеність необхідності застосування такого арешту, а також відсутність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу

Наведені вище обставини в своїй сукупності свідчать про відсутність підстав для арешту майна підозрюваної.

Керуючись ст.ст. 170-173, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду на протязі 5 днів з часу її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1