Справа № 308/8750/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 16.05.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 16.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про арешт майна, у якому просить накласти арешт на тимчасово вилучені предмети, а саме:

-металевий предмет з виду схожий на автомат Калашникова (АКС-74У) з № НОМЕР_1 , який було вилучено у військовослужбовця старшого сержанта ОСОБА_4 та поміщено до сей пакета за №1000525 (належить ІНФОРМАЦІЯ_1 );

-металевий предмет з виду схожий на пістолет НОМЕР_2 з № НОМЕР_3 , який у військовослужбовця підполковника ОСОБА_5 та поміщений до сейф пакету за № В2019118 (нагородна зброя - належить підполковнику ОСОБА_5 )

-металевий предмет з виду схожий на кулю, який поміщено до паперового конверту;

-мобільний телефон марки «Redme», білого кольору;

-сліди біологічного походження (схожі на мізки), які поміщено до паперового конверту;

-балаклаву чорного кольору, яку поміщено до паперового конверту;

-шапку чорного кольору, на поверхні якої наявний отвір круглої форми, яку поміщено до паперового конверту.

Клопотання надійшло на адресу суду 23.05.2024 року через канцелярію суду.

Слідчий в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 15.05.2024, разом з військовослужбовцями, а саме : начальником відділу організації повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам підполковником ОСОБА_5 , інспектором прикордонної служби вищої категорії начальником групи повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) сержантом ОСОБА_6 та заступником начальника відділу організаційно мобілізаційної роботи та повсякденної діяльності штабу ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_4 ) полковником ОСОБА_7 заступили у наряд «Розвідувально пошукова група» відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) НОМЕР_5 прикордонного загону по охороні Державного кордону.

Близько 19.00 год. рухаючись на службовому автомобілі марки «Mitsubishi L200», з д.н.з. « НОМЕР_6 » в урочищі «Бальзатул», АДРЕСА_1 , ними було помічено особу чоловічої статті- ОСОБА_8 , який знаходячись у прикордонній смузі побачивши наряд ДПСУ почав швидко він них тікати вверх горою. Нарядом «Розвідувально пошукової групи» було прийнято рішення наздогнати ОСОБА_8 , для цього частина наряду у складі начальника відділу організації повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам підполковником ОСОБА_5 , інспектора прикордонної служби вищої категорії начальником групи повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) сержанта ОСОБА_6 та заступника начальника відділу організаційно мобілізаційної роботи та повсякденної діяльності штабу ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_4 ) полковника ОСОБА_7 було здійснено переслідування останнього, при цьому на законні вимоги зупинитися ОСОБА_8 взагалі не реагував, натомість скинув із себе наплічник в сторону трьох військовослужбовців, які його наздоганяли. В той час старший сержант ОСОБА_4 перебував біля службового автомобіля, взяв до свої рук ввірену йому зброю: автомат Калашникова (АКС-74У) № НОМЕР_1 , споряджений магазином, у якому містилися набої калібру 5.45 мм до вказаного автомата у кількості 30 штук, перевів запобіжник автомата у положення одиночного вогню та шляхом відведення затвору в крайнє заднє положення та вільного його повернення вперед дослав патрон у патронник автомата, після чого здійснив один постріл вгору. Навіть після здійсненого пострілу ОСОБА_8 не зупинився, натомість продовжував тікати.

В подальшому старший сержант ОСОБА_4 сів до салону службового автомобіля та від`їхав в сторону, для відрізання шляху втечі та продовження переслідування ОСОБА_8 . Зупинившись, вийшов із автомобіля, старший сержант ОСОБА_4 почав переслідування останнього, вийшовши на пригорок почув постріл, який здійснив начальник відділу організації повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам підполковником ОСОБА_5 , з пістолету «Glock 19Gen5» № НОМЕР_7 , побачив, що ОСОБА_8 значно відірвався від прикордонників повторно наказав останньому зупинитися, однак ОСОБА_8 на вимоги не реагував, продовжував тікати. В свою чергу старший сержант ОСОБА_4 взяв до рук ввірену йому зброю: автомат Калашникова (АКС-74У) № НОМЕР_1 , споряджений магазином, у якому містилися набої калібру 5.45 мм до вказаного автомата вже у кількості 29 штук, перевів запобіжник автомата у положення одиночного вогню та шляхом відведення затвору в крайнє заднє положення та вільного його повернення вперед дослав патрон у патронник автомата, після чого здійснив другий постріл вгору. Однак навіть після другого здійсненого ним пострілу ОСОБА_8 не зупинився, натомість продовжував тікати.

Зрозумівши що ОСОБА_8 вже не зупиниться старший сержант ОСОБА_4 перевищуючи свої службові повноваження, не дотримавшись положень вищенаведених нормативно-правових актів щодо поводження зі зброєю, порушивши вимоги Інструкції про застосування зброї, бойової техніки, озброєння кораблів (катерів), літаків і вертольотів Державної прикордонної служби, спеціальних засобів та заходів фізичного впливу під час охорони державного кордону та виключної (морської) економічної зони України та Настанови по 5,45 мм автомату Калашникова, затвердженої Головнокомандувачем Сухопутних військ Збройних Сил України у 2004 році, у відповідності до яких заборонено безпідставно направляти ствол у бік людей, транспорту, будинків, інших будівель та споруд; у разі необхідності табельна вогнепальна зброя повинна бути спрямована на поверхню, яка зможе прийняти кулю (у землю, стовбур, кулеулавлювач або вверх під кутом 45-60 градусів); без необхідності палець не повинен знаходитися на спусковому гачку; в усіх випадках, не пов`язаних зі стрільбою запобіжник повинен бути в положенні «запобігання»; без потреби не вимикати запобіжник та не досилати патрон до патронник, будучи обізнаним з технічними властивостями автомата Калашникова (АКС-74У), отримавши необхідну спеціальну підготовку поводження із вказаним видом зброї, направленим в сторону ОСОБА_8 , перевів запобіжник автомата у положення одиночного вогню та шляхом відведення затвору в крайнє заднє положення та вільного його повернення вперед дослав патрон у патронник автомата Калашникова (АКС-74У) № НОМЕР_1 , після чого здійснив третій постріл у сторону місцезнаходження ОСОБА_9 , внаслідок вказаного пострілу ОСОБА_9 помер на місці.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, які супроводжувалися застосуванням зброї та спричинили тяжкі наслідки.

17.05.2024 відносно ОСОБА_4 складено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Так, в ході огляду ВІПС «Богдан» за адресою : АДРЕСА_2 , було у ОСОБА_4 виявлено металевий предмет з виду схожий на автомат Калашникова (АКС-74У) з № НОМЕР_1 , який поміщено до сей пакета за №1000525, з якого останній під час несення служби здійснив три постріли, та у підполковника ОСОБА_5 було виявлено металевий предмет з виду схожий на пістолет Glock 19 Gen5 з № НОМЕР_3 , який поміщений до сейф пакету за № В2019118, з якого останній здійснив один постріл під час несення служби.

Окрім цього в ході проведеного огляду місця події від 16.05.2024 було виявлено та вилучено наступні предмети, а саме: мобільний телефон марки «Redme», білого кольору; сліди біологічного походження (схожі на мізки); балаклаву чорного кольору; шапка чорного кольору, на поверхні якої наявний отвір круглої форми, також в ході огляду з голови трупа гр. ОСОБА_8 , 1983 р.н. було вилучено металевий предмет з виду схожий на кулю, який поміщено до паперового конверту.

Вказане клопотання подається з метою з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вилучені речі, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, проведення судових експертиз, виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Окрім цього, відповідно до кримінального процесуального закону арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Варто звернути увагу, що згідно з п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається, якщо слідчий, прокурор доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Водночас відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, а також може призвести до їх втрати, пошкодження чи їх приховування від органу досудового розслідування, що сприятиме та уникнення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 365 КК України,.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, а саме грошові кошти, відповідає критеріям речового доказу, таке є предметом кримінального правопорушення, на такому майні збереглися сліди злочину, та слідчий довів можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики. Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження використання, перетворення, передачі, відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, щодо задоволення вимог клопотання, а саме накладення арешту на:

-металевий предмет з виду схожий на автомат Калашникова (АКС-74У) з № НОМЕР_1 , який було вилучено у військовослужбовця старшого сержанта ОСОБА_4 та поміщено до сей пакета за №1000525 (належить ІНФОРМАЦІЯ_1 );

-металевий предмет з виду схожий на пістолет НОМЕР_2 з № НОМЕР_3 , який у військовослужбовця підполковника ОСОБА_5 та поміщений до сейф пакету за № В2019118 (нагородна зброя - належить підполковнику ОСОБА_5 )

-металевий предмет з виду схожий на кулю, який поміщено до паперового конверту;

-мобільний телефон марки «Redme», білого кольору;

-сліди біологічного походження (схожі на мізки), які поміщено до паперового конверту;

-балаклаву чорного кольору, яку поміщено до паперового конверту;

-шапку чорного кольору, на поверхні якої наявний отвір круглої форми, яку поміщено до паперового конверту.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 16.05.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на

-металевий предмет з виду схожий на автомат Калашникова (АКС-74У) з № НОМЕР_1 , який було вилучено у військовослужбовця старшого сержанта ОСОБА_4 та поміщено до сей пакета за №1000525 (належить ІНФОРМАЦІЯ_1 );

-металевий предмет з виду схожий на пістолет НОМЕР_2 з № НОМЕР_3 , який у військовослужбовця підполковника ОСОБА_5 та поміщений до сейф пакету за № В2019118 (нагородна зброя - належить підполковнику ОСОБА_5 )

-металевий предмет з виду схожий на кулю, який поміщено до паперового конверту;

-мобільний телефон марки «Redme», білого кольору;

-сліди біологічного походження (схожі на мізки), які поміщено до паперового конверту;

-балаклаву чорного кольору, яку поміщено до паперового конверту;

-шапку чорного кольору, на поверхні якої наявний отвір круглої форми.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1