КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6764/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2023 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малі Ягури, Туркменського району, Ставропольського краю російської федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України у кримінальному провадженні №0000197 внесеному до ЄРДР 27.02.2023,-

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2023 року задоволено частково клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено тривалістю до 14.12.2023.

Визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Харківської області, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати до зберігання відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено строк, дії покладених на підозрюваного ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді, обов`язків терміном на 2 (два) місяці з моменту внесення застави у розмірі, визначеному судом, проте в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави. Також просить дослідити письмові докази, долучені стороною обвинувачення до клопотання.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор зазначає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною та обґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Апелянт вказує на те, що під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_7 , заплативши заставу обрану слідчим суддею Шевченківського районного суду, може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Проте, під час розгляду клопотання про застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу судом не враховано та не прийнято до уваги вказані ризики, на які прокурор звертав увагу під час судового засідання та які знайшли своє підтвердження в ході розслідування.

Також апелянт звертає увагу на те, що згідно із ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 114-1, 258-258-5, 260, 261, 437 - 442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109- 14-1, 258-258-5, 260, 261, 437 - 442 КК України.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 , покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Визначення розміру застави ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, є фактичним нехтуванням тими ризиками, які встановлені органом досудового розслідування і результатами слідства зокрема.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею в повній мірі не дотримані.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000197 від 27.02.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

16.10.2023 о 20 год. 14 хв ОСОБА_7 затримано в порядку ст.ст. 208, п.6 ч.1 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництва), вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, у зв`язку з тим, що виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча останнього з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

17.10.2023 о 00 год. 10 хв. ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

18.10.2023 старший слідчий в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , за погодженням прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.10.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено частково клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тривалістю до 14.12.2023, із одночасним визначенням ОСОБА_7 заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень, з покладенням на нього, на підставі ч.5 ст.194 КПК України обов`язків, у разі внесення застави, які визначені даною ухвалою,

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя повинен з`ясувати питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого мети та підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництва), вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

З урахуванням зазначеного, посилання прокурора на наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_7 , заслуговують на увагу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

Крім того, колегією суддів враховується і практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, колегія суддів враховує наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження. Зокрема, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів враховує і те, що відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Як вбачається із повідомлення про підозру, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництва), вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочинів проти основ національної безпеки України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, колегія суддів, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2023 року, якою задоволено частково клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тривалістю до 14.12.2023, із одночасним визначенням ОСОБА_7 заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень, з покладенням на нього на підставі ч.5 ст.194 КПК України обов`язків, у разі внесення застави, які визначені даною ухвалою, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 14.12.2023 року, без визначення розміру застави.

Взяти підозрюваного ОСОБА_7 під варту в залі суду негайно.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4