Провадження № 11-кп/824/6224/2023 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 грудня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

захисника-адвоката - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва на розгляді знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року клопотання прокурора задоволено, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 04 лютого 2024 року включно.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахувавши обставини, передбачені ст. 178 КПК України, узяв до уваги те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк до 15 років позбавлення волі, характер та обставини вчинення інкримінованого йому злочину, який вчинено військовослужбовцем в умовах воєнного стану та дійшов висновку щодо існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник подалаапеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, сама можливість здійснення будь-яких дій, що можуть перешкоджати встановленню істини в даному кримінальному провадженні є малоймовірною, оскільки об`єм слідчих та процесуальних дій вже виконаний у повному обсязі, всі докази стороною обвинувачення зібрані, відкриті стороні захисту та потерпілим, долучені судом до матеріалів судового провадження, що само по собі робить неможливими будь-які намагання перешкоджання встановленню істини у справі з боку ОСОБА_7 , який до того ж визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав цивільні позови. Також зазначає, що ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого суду рішення. Вказує, що при вирішенні питання щодо запобіжного заходу ОСОБА_7 необхідно врахувати дані, що характеризують його особу, стан здоров`я, соціальні зв`язки, те, що він є учасником бойових дій, до приїзду карети швидкої допомоги не намагався змінити обстановку на місці події або якомись чином приховати сліди кримінального правопорушення. Захисник вказує, що всі ці обставини лише формально переховані в оскаржуваній ухвалі суду, а їх дійсне значення для забезпечення належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків судом належним чином не досліджено та не враховано.

Заслухавши думки обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини, з якими закон пов`язує можливість, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

На думку колегії суддів апеляційного суду, в сукупності з існуючими ризиками, особою ОСОБА_7 , тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим - немає.

Обставини, які зазначені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки вони не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, суд першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 належним чином дослідив всі обставини, які мають значення для вирішення даного питання, врахував те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк до 15 років позбавлення волі, характер та обставини вчинення інкримінованого йому злочину, який вчинено військовослужбовцем в умовах воєнного стану та спричинив загибель людини, та правильно встановив, що продовжують існувати обґрунтовані ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що обвинуваченийможе переховуватись від суду, незаконно впливати на учасників процесу, вчинити інше кримінальне правопорушення,

Отже, приймаючи рішення про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Також, на переконання колегії суддів, таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інші запобіжні заходи, мають забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 грудня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Суддя Суддя