УХВАЛА

13 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 761/1196/23

провадження № 51-5590ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 02 серпня

2023 року,

встановив:

20 вересня 2023 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам п. 4, п. 5. ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також ОСОБА_4 роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

У межах наданого строку ОСОБА_4 повторно звернулась з уточненою касаційною скаргою до суду касаційної інстанції.

Кримінальним процесуальним кодексом визначено, що касаційна скарга має відповідати вимогам, зазначеним в статті 427 КПК, і в разі недодержання суб`єктом звернення цих вимог, суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки та встановлює строк, необхідний для їх усунення.

Залишаючи касаційну скаргу ОСОБА_4 без руху, колегія суддів Верховного Суду в ухвалі від 20 вересня 2023 рокузазначила, що скарга подана без додержання п. 4, 5

ч. 2 ст. 427 КПК згідно з якими у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи.

Перевіривши повторно подану касаційну скаргу ОСОБА_4 , Верховний Суд дійшов висновку, що скаржниця вказані в ухвалі недоліки не усунула, до того, ж у новій касаційній скарзі допустила нові помилки.

Так, ОСОБА_4 знову не обґрунтувала у чому саме полягали допущені судами порушення вимог кримінального процесуального закону, як ці порушення вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судових рішень, і чому їх необхідно відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом згідно з ч. 1

ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 370, 404, 412, 419 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Проте, в прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_4 сформульована вимога, яка не відповідає положенням ст. 436 КПК. Зокрема, скаржниця просить скасувати судові рішення, зобов`язати уповноважену особу Головного слідчого управління Служби безпеки України внести відповідні відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, притягнути співробітника цього управління до відповідальності, а також ставить питання про відвід слідчого судді.

Оскільки суд касаційної інстанції згідно з правилами ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами саме норм права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, недотримання ст. 427 КПК перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу потрібно повернути скаржниці на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року, разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3