Справа № 645/3323/23
Провадження № 1-кс/645/1331/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 111-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова перебуває вказана справа.

23.11.2023 року до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід головуючій у справі судді ОСОБА_4 .

У заяві про відвід зазначено, що 03.10.20223 року обвинувачений надіслав на адресу суду заяву про залучення захисника та просив відкласти розгляд справи, проте справа була призначена до розгляду без надіслання ОСОБА_3 судової повістки. Обвинувачений вважає, що судом таким чином було порушено його право на захист.

У заяві про відвід обвинувачений ОСОБА_3 зазначив про розгляд заяви за його відсутності.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився.

Прокурор ОСОБА_6 подав заяву про розгляд відводу без його участі.

За результатом розгляду заяви про відвід судді, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Відповідно до ч.2 цієї статті у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Таким чином, положеннями ст.75 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У ст. 129 Конституції України закріплено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

За об`єктивним критерієм визначається, з-поміж інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року, пункт 38).

При цьому, процесуальний закон не покладає на суддю обов`язок переконувати учасників справи у своїй неупередженості. Суддя (суд) своєю процесуальною та позапроцесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді.

За своєю природою сумнів в неупередженості судді є суб`єктивним явищем, виникнення якого цілком залежить від внутрішніх моральних настанов та уявлень судді, від його чесності, справедливості, порядності.

Наведені у заяві обвинуваченого ОСОБА_3 доводи про відвід судді не свідчать про наявність будь - яких обставин, які б викликали сумнів в неупередженості головуючого у справі - судді ОСОБА_4 під час розгляду нею кримінальної справи.

Так, незгода будь - кого із учасників кримінального провадження з прийнятим суддею процесуальним рішенням по справі чи вчиненням головуючим процесуальних дій в рамках КПК України під час судового розгляду, не входить до переліку підстав, передбачених ст. 75 КПК України для відводу судді. Те, що заявник внаслідок суб`єктивних міркувань не погоджується з процесуальними діями та рішеннями головуючого не свідчить про упередженість судді ОСОБА_4 , а оцінка відповідності процесуальних дій судді вимогам КПК України під час розгляду кримінального провадження може бути надана лише судом вищої інстанції під час перегляду судового провадження в апеляційному або касаційному порядку.

Враховуючи викладене вище та оскільки судовим розглядом не встановлено, а обвинуваченим ОСОБА_3 не наведено аргументованих обставин, які викликали б сумніви в неупередженості судді ОСОБА_4 і унеможливлювали б винесення нею об`єктивного рішення у справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід судді.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81, 107, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 111-1 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1