Справа № 283/768/19
провадження №1-кп/283/9/2023
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

26 жовтня 2023 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Малині кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000629 від 03 грудня 2018 та № 0000015 від 14 січня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, не працюючого, судимого

29.06.1998 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ч.2 ст. 81 КК України (1960) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна

09.04.2003 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі

11.08.2009 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.186 КК України до 04 років позбавлення волі

07.07.2014 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ч.3 ст. 185 КК України до 04 років позбавлення волі,

в скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 02 грудня 2018 року близько 23 години 20 хвилин за попередньою змовою з ОСОБА_6 , відносно якого вироком Малинського районного суду Житомирської області від 30 липня 2019 року ухвалено обвинувальний вирок, не розподіляючи ролі між собою, повторно, з корисливих мотивів, направленого на заволодіння чужим майном, прийшли до господарства АДРЕСА_2 , де обвинувачений перебрався через ворота в подвір`я та зсередини відкрив засув хвіртки, тим самим проникли в середину садиби, а ОСОБА_6 зайшовши до будинку, застосовуючи насильство, яке не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, обхопив шию ОСОБА_7 ззаду, та погрожуючи застосуванням насильства почав вимагати віддати гроші та алкогольні напої, після чого вони відкрито заволоділи грошовими купюрами в сумі 150 гривень та двома 0,5 л. пляшками горілки.

Також, 06 січня 2019 року близько 13-00 години, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов на подвір`я господарства ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , через вікно, в якому була вийнята рама, проник в середину будинку, звідки таємно викрав:

сокиру, вартістю 85,18 грн; покривало, вартістю 51 грн; 3 подушки, які внаслідок зносу вартості не мають, вила, вартістю 40 грн; чавунну плиту, вартістю 300 грн; пустий газовий балон, вартістю 600 грн; дві наволочки та дві ікони, які внаслідок зносу вартості не мають,

та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1126,18 грн.

Обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав свою вину. Підтвердив фактичні обставини справи та свою причетність до інкримінованих йому суспільно небезпечних діянь. Зазначив, що 02 грудня 2018 року він разом з своїм братом ОСОБА_6 бажаючи випити, після 23-ї години проникли в середину будинку АДРЕСА_2 , однак були почуті власником будинку ОСОБА_7 , який вийшов в веранду. Він до будинку не проникав, тілесних ушкоджень потерпілому не заподіював. Після цього, вживали спиртне в себе вдома. Також 06 січня 2019 року викрав з будинку ОСОБА_8 різні побутові речі.

Потерпілі ОСОБА_9 (представник потерпілого ОСОБА_7 ) та ОСОБА_8 подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, вказавши, що претензій до обвинуваченого не мають.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор і потерпілі також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, оцінюючи та аналізуючи всі досліджені докази в їх сукупності, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з застосуванням насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, поєднаному з проникненням у житло по епізоду заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 за ч.3 ст. 186 КК України та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло по епізоду заволодіння майном ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі та знайшла своє підтвердження під час судового слідства.

У відповідності до вимог ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

У відповідності до вимог ст.67 КК України, обставиною, що обтяжує його покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, вартість викраденого.

Так, потерпілім частково відшкодовано завданий збиток, однак ОСОБА_5 негативно характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово (п`ять разів) притягувався до кримінальної відповідальності, скоїв новий злочин через п`ять місяців після звільнення з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, ухилявся від явки до суду, внаслідок чого був оголошений в розшук, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання саме у виді позбавлення волі в межах санкції статті інкримінованого йому кримінального правопорушення, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст. 373-374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів (кримінальних правопорушень), передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України, призначивши йому покарання у виді:

за ч.3 ст. 185 КК України трьох років позбавлення волі;

за ч.3 ст. 186 КК України п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому залишити незмінним утримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбуття покарання засудженому рахувати з моменту затримання, а саме з 06 жовтня 2023 року.

Речові докази:

два металеві ґудзики білого кольору, корок з-під пляшки золотистого кольору, порожні скляні пляшки, бушлат темно-синього кольору, матерчаті чоботи, що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, - знищити,

гроші в сумі 30 грн. (1 купюра номіналом 20 гривень та 1 купюра номіналом 10 гривень), що зберігаються при матеріалах кримінального провадження 289/2061/18 повернути ОСОБА_9 ,

дві подушки, дві наволочки, сокиру, дві ікони, покривало, передане на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , залишити останній за належністю, після набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 858 гривень стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя