Справа № 638/2606/23
Провадження № 1-кс/638/1353/23
УХВАЛА

Іменем України

30 листопада 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

перевіривши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 щодо не визнання потерпілою, -

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 щодо не визнання потерпілою.

В обґрунтування скарги зазначає, що вона 01.05.2023 року направила до слідчого ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 заяву про надання їй статусу потерпілого у кримінальному провадженні № 0001311.

Однак, до теперішнього часу, цього не було здійснено.

У зв`язку з чим, просить зобов`язати слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 визнати її потерпілою в кримінальному провадженні №001311.

Скаржник до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Слідчий до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Згідно з частиною третьою статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на наведене слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд скарги у відсутність заявника та слідчого.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники судового розгляду не з`явилися у судове засідання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без застосування технічних засобів фіксування.

Вивчивши зміст вищевказаної скарги та додані до неї документи, суд дійшов наступних висновків.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Згідно ч.1, ч.2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Разом з тим, у разі встановлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення у будь-якому випадку має сформувати свої висновки у такий спосіб, що б вони кореспондували нормам ч. 5 ст. 55 КПК України, оскільки таке процесуальне рішення є кінцевим фактично для особи у кримінальному провадженні, відповідно має бути вмотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

ОСОБА_3 у своїй скарзі просить зобов`язати слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 визнати її потерпілою в кримінальному провадженні №001311.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 01.12.2022 року, справа № 522/7836/21, № рішення 107748100 слідчий суддя зобов`язав слідчого вчинити конкретні дії - залучити особу в якості потерпілої у кримінальному провадженні, надати їй пам`ятку про права й обов`язки потерпілої та допитати її в якості потерпілої, цим самим втрутився в процесуальні повноваження слідчого.

У відповідності до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя має право зобов`язати слідчого вчинити певну дію відповідно до вимог кримінального процесуального закону, однак при цьому не втручаючись у межі його повноважень у кримінальному провадженні.

Також, чинним КПК України не передбачена можливість визнання або невизнання особи потерпілою у кримінальному провадженні слідчим суддею, так само як до повноважень слідчого судді не віднесено право зобов`язувати слідчого визнати особу потерпілою у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_3 про визнання її потерпілим, не підлягає задоволенню.

В силу ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 щодо не визнання потерпілою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1