ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001262, за апеляційною скаргою прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 05 травня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Омутня, рф, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, освіта середня спеціальна, судимого: 1) 04 січня 2021 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік; 2) 06 квітня 2021 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 1 року і 6 місяців обмеження волі, залишеного без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року, визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання визначено за сукупністю вироків у виді 2 років і 6 місяців позбавлення волі, приєднано за правилами ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного покарання за цим вироком частину не відбутого покарання у виді шести місяців позбавлення волі за вироком Київського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2021 року, за яким його було засуджено до 1 року і 6 місяців обмеження волі, виходячи із співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Початок строку відбування покарання встановлено рахувати з 05 травня 2023 року.

До набрання вироком законної сили обрано обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взято його під варту негайно з місця його знаходження під час розгляду справи.

Задоволено цивільний позов представника потерпілого КП «Жилкомсервіс» та стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого КП «Жилкомсервіс» 12 097,20 грн. матеріально шкоди.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду,

Е п і з о д № 1. 01 червня 2021 року, приблизно о 20 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в службовому приміщенні магазину «Посад», що в м. Харкові по проспекту Ювілейний, 49/8, де здійснює підприємницьку діяльність ТОВ «РОДОНІТ-Р», скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав зі столу належний ТОВ «РОДОНІТ-Р» робочий мобільний телефон «Nokia 105 TA», вартістю 499,00 грн., спричинивши потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

Е п і з о д и № 2 - 36. Він же, перебуваючи на прибудинковій території 02 вересня 2021 року в АДРЕСА_3 , біля під`їзду № 5; 06 вересня 2021 року в АДРЕСА_4 , біля під`їзду № 2; 08 вересня 2021 року в АДРЕСА_5 , біля під`їзду № 12; 10 вересня 2021 в АДРЕСА_6 , біля під`їзду № 4; 12 вересня 2021 року в АДРЕСА_7 , біля під`їзду № 9; 14 вересня 2021 року в АДРЕСА_7 , біля під`їзду № 1; 16 вересня 2021 року в АДРЕСА_4 , біля під`їзду № 7; 17 вересня 2021 року в АДРЕСА_3 , біля під`їзду № 1; 19 вересня 2021 року в АДРЕСА_4 , біля під`їзду № 6; 21 вересня 2021 року в АДРЕСА_5 , біля під`їзду № 7; 22 вересня 2021 року в АДРЕСА_6 , біля під`їзду № 2; 24 вересня 2021 року в АДРЕСА_8 , біля під`їзду № 10; 28 вересня 2021 року в АДРЕСА_4 , біля під`їзду № 4; 30 вересня 2021 року в АДРЕСА_3 , біля під`їзду № 7; 01 жовтня 2021 року в АДРЕСА_4 , біля під`їзду № 1; 04 жовтня 2021 року в АДРЕСА_4 , біля під`їзду № 5; 05 жовтня 2021 року в АДРЕСА_5 , біля під`їзду № 8; 06 жовтня 2021 року в АДРЕСА_4 , біля під`їзду № 4; 08 жовтня 2021 року в АДРЕСА_5 , біля під`їзду № 10; 10 жовтня 2021 року в АДРЕСА_6 , біля під`їзду № 5; 12 жовтня 2021 року в АДРЕСА_8 , біля під`їзду № 9; 14 жовтня 2021 року в АДРЕСА_5 , біля під`їзду № 6; 16 жовтня 2021 року в АДРЕСА_7 , біля під`їзду № 6; 18 жовтня 2021 року в АДРЕСА_4 , біля під`їзду № 3; 19 жовтня 2021 року в АДРЕСА_3 , біля під`їзду № 1; 20 жовтня 2021 року в АДРЕСА_3 , біля під`їзду № 2; 22 жовтня 2021 року в АДРЕСА_5 , біля під`їзду № 4; 23 жовтня 2021 року в АДРЕСА_7 , біля під`їзду № 4; 25 жовтня 2021 року в АДРЕСА_5 , біля під`їзду № 8; 28 жовтня 2021 року в АДРЕСА_8 , біля під`їзду № 5; 29 жовтня 2021 року в АДРЕСА_6 , біля під`їзду № 6; 01 листопада 2021 року в АДРЕСА_3 , біля під`їзду № 3; 03 листопада 2021 року в АДРЕСА_7 , біля під`їзду № 3; 06 листопада 2021 року в АДРЕСА_3 , біля під`їзду № 2, в нічний час доби та 09 листопада 2021 року, о 14 год 30 хв, в АДРЕСА_3 , біля під`їзду № 4, скориставшись в кожному випадку тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, таємно за кожним разом викрав металеву урну для сміття, яка була вмонтована в ґрунт, шляхом її демонтування, вартістю по 504,05 грн. кожна, спричинивши потерпілому КП «Жилкомсервіс» матеріального збитку на загальну суму 17 641,75 грн.

В кожному випадку викраденим розпорядився на власний розсуд.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Салтівської окружної прокуратури ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості та особі засудженого. Ухвалити новий вирок, яким визнати винним та призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м. Харкова від 06.04.2021, остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом при призначені покарання ОСОБА_7 не в повній мірі враховані дані, що характеризують особу засудженого та характер вчинених ним дій.

Вказує, що зазначеним вироком ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні 36 епізодів злочинів таємного викрадення чужого майна, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 18 тис.

Зазначає, що кількість злочинних епізодів через невеликий проміжок часу, однаковий спосіб вчинення кримінальних правопорушень свідчать про системний характер його дій та зважаючи на те, що ОСОБА_7 не працює, його злочинні дії є його способом «заробітку» незаконним шляхом.

Посилається, що вивченням особи ОСОБА_7 встановлено, що він неодноразово був судимим за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів. При цьому, ОСОБА_7 , будучи передостанній раз судимим 04.01.2021 Київським районним судом м. Харкова та звільненим від відбуття покарання з іспитовим строком, в черговий раз не виправдав довіру суспільства та у період цього іспитового строк вчинив новий злочин, за вчинення якого засудженого до реального відбуття покарання, та знову у період цього ж невідбутого покарання вчинив ряд аналогічних епізодів умисних корисливих злочинів.

Таким чином, ОСОБА_7 , будучи неодноразово судимим, за що судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, у період невідбутого покарання знову вчинив ряд злочинів, направлених проти власності, що свідчить про те, що останній позитивних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, продовжив скоювати злочини.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Захисник та обвинувачений заперечили проти доводів скарги, просили вирок суду залишити без змін. При цьому сторона захисту наголосила, що збитки частково відшкодовані шляхом повернення 10 викрадених урн.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому обґрунтованим є рішення ухвалене компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), вчинена повторно, є правильним та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Поряд з цим, доводи прокурора про м`якість призначеного покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, колегія судів вважає слушними з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимоги ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Названі вимоги судом першої інстанції не дотримані.

Призначаючи обвинуваченому покарання судом враховано, що ОСОБА_7 вчинив нетяжкі кримінальні правопорушення, дані про особу обвинуваченого який засуджувався за вчинення умисних, у тому числі аналогічних злочинів, покарання не відбув, вину визнав, щиро розкаявся, на обліку у лікаря нарколога і лікаря психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування збитків, відсутність обставин, що обтяжують покарання. При цьому суд першої інстанції дійшов переконання про можливість виправлення обвинуваченого в умовах ізоляції від суспільства із призначенням йому покарання, наближеного до мінімального, визначеного статтею у виді позбавлення волі.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції не у повній мірі врахував обставини вчинених кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого, а саме те, що він є працездатним, але суспільно-корисною працею не займається, утриманців не має. Будучи раніше судимим, у тому числі і за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, маючи незняту і непогашену судимість, за короткий проміжок часу вчинив 36 епізодів умисних корисливих кримінальних правопорушень, збитки повністю не відшкодував, вчинив кримінальні правопорушення в період невідбутого покарання за попереднім вироком.

Кількість злочинних епізодів через невеликий проміжок часу, однаковий спосіб вчинення кримінальних правопорушень свідчать про системний характер його дій та, зважаючи на те, що ОСОБА_7 не працює, його злочинні дії є його способом «заробітку» незаконним шляхом.

За таких обставин, призначене судом покарання за ч.2 ст.185 КК України не відповідає принципу індивідуальної та загальної превенції та не слугуватиме меті покарання через м`якість.

Відповідно до вимог ч.2 ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційному суді може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а згідно ст.414 цього Кодексу невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Згідно з п.2 ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворішого покарання.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у наближеній до мінімальної межі, визначеного статтею у виді позбавлення волі, суперечить загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання не є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, не відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Через це апеляційна скарга підлягає до задоволення, а вирок суду в частині призначення покарання скасуванню з ухваленням у цій частині нового вироку.

Призначаючи покарання обвинуваченому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 вчинив нетяжкі кримінальні правопорушення, вину визнав, не працює, на обліку у лікаря нарколога і лікаря психіатра не перебуває, є особою раніше судимою, вчинив нетяжкі умисні корисливі правопорушення через невеликий проміжок часу після засудження за вчинення попереднього кримінального правопорушення у період невідбутого покарання за попереднім вироком, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість, вперто не бажає стати на шлях виправлення, збитки повністю не відшкодував. Колегія суддів враховує також кількість злочинних епізодів за короткий проміжок час, а це 36. Суд апеляційної інстанції враховує пом`якшуючу покарання обставину щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

За таких обставин ОСОБА_7 слід призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України наближене до максимального, призначивши остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, перевівши обмеження волі у позбавлення волі у відповідності до ст.72 КК України та частково приєднавши невідбуту частину покарання, оскільки покарання за попереднім вироком обвинувачений не відбував взагалі.

Таке покарання колегія суддів вважає таким, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у зв`язку із чим апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок у частині призначення покарання підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 420, 615 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 05 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (місяців).

На підставі ст.71, 72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 06.04.2021 у виді 6 (шість) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_7 до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, у той же строк з часу отримання копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4