Справа № 138/146/24
Провадження №:1-кс/138/79/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених працівників Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,-

ВСТАНОВИВ:

16.01.2024 на адресу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених працівників Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Скарга мотивована тим, що 10.01.2024 він подав до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області заяву щодо внесення відомостей в ЄРДР про кримінальне правопорушення, вчинене слідчим Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 та прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченими ч. 2 ст. 382 КК України.

Однак в порушення ч.1 ст.214 КПК України на момент подання скарги відповіді від Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області не надійшло.

В скарзі скаржник зазначив, що в жовтні 2021 року, за участю службовців Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, була спроба вчинити рейдерський захват кар`єру, розташованого біля села Бандишівка, де він здійснює підприємницьку діяльність по видобутку пісковику.

На підставі повідомлення про вчинення злочину проти довкілля 10.07.2021 Могилів-Подільським РВП ГУНП у Вінницькій області було відкрито та розпочате кримінальне провадження № 0000265 від 10.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченими ч. 2 ст. 240 КК України. Постановою слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 17.03.2023 кримінальне провадження № 0000265 було закрито за відсутністю складу злочину відповідно із ст. 7, 9, 40, 110, 284 КПК України.

Крім того, після закриття кримінального провадження № 0000265 від 10.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, постановою слідчого ОСОБА_4 від 17 березня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні. Ухвалою слідчого судді від 25 квітня 2023 року арешт на майно скасований, однак ОСОБА_3 майно не повернуто, на підставі чого ОСОБА_3 вбачає в діях слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 та прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, тобто умисне невиконання ухвали суду, що набрала законної сили.

На підставі наведеного просив зобов`язати очільника Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, вчинене слідчим Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 та прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченими ч. 2 ст. 382 КК України та одночасно вчинити дії щодо забезпечення неухильного виконання диспозиції за ч. 3 ст. 169 КПК України.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд скарги проводити у його відсутність, скаргу підтримує в повному обсязі.

В судове засідання прокурор ОСОБА_7 не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд скарги проводити у його відсутність, просить відмовити у її задоволенні.

Заступник начальника Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області - начальник СВ підполковник поліції ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просив розглянути скаргу у його відсутність, щодо задоволення скарги заперечує, оскільки володільцем майна ОСОБА_3 на адресу Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області не було подано відповідне звернення, щодо того яким чином забезпечити повернення належного останньому майна, зокрема виходячи із його значних об`ємів, а також забезпечення відповідної спеціальної техніки для навантаження, перевезення та вивантаження вказаного майна, вважає скаргу безпідставною та такою що не підлягає задоволенню. До заяви також додано аналогічні пояснення слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 .

Дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, подані учасниками процесу заяви та додатки до них, слідчий суддя приходить до такого висновку:

Згідно ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому чим Кодексом.

Частиною 1 ст.303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР продовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 10.01.2024 ОСОБА_3 звернувся із заявою до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, яка була зареєстрована за № 303.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 просив притягнути до відповідальності слідчого Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 та прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченими ч. 2 ст. 382 КК України.

Відповідно до повідомлення т.в.о. начальника Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , вих. №877/213/01/2024 від 18.01.2024, звернення ОСОБА_3 від 10.01.2024 на бездіяльність працівників Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області та працівників місцевої прокуратури, яке зареєстроване до ІКС ІПНП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області за № 303, скеровано для розгляду до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому.

Відповідно до повідомлення прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_10 на ім`я виконувача обов`язків керівника окружної прокуратури ОСОБА_11 , відсутні відомості щодо письмового звернення ОСОБА_3 до уповноважених осіб Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області щодо повернення речових доказів відповідальною особою на підставі ухвали слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 25.04.2023 про скасування арешту майна. Також відсутні докази того, що відповідальними особами Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області відмовлено ОСОБА_3 в поверненні майна.

До Могилів-Подільської окружної прокуратури такі звернення від ОСОБА_3 про повернення майна згідно ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду від 25.04.2023 не надходили.

Системний аналіз положень статей 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, однак вказана заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

Відповідно підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена КК України.

Водночас положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, у відповідності до якої підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Таким чином, будь-яке діяння вважається кримінальним правопорушенням тільки тоді, коли йому притаманна сукупність всіх чотирьох обов`язкових ознак, відсутність хоча б однієї з них, не відносить діяння до кримінальних правопорушень. При цьому, суспільна небезпечність, як обов`язкова ознака кримінального правопорушення, є самостійною та достатньою підставою, яка виступає індикатором початку застосування процесуальної норми, в нашому випадку ч.1 ст.214 КПК України, а, отже, заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення повинна містити у собі перелік мінімально допустимих ознак (ознаку), які дозволяють відрізняти їх від будь-яких інших заяв чи повідомлень, не тільки за формою, але й за змістом.

До такого ж висновку 01.07.2013 прийшла і Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства, відповідно до якого положення ст.214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналогічної позиції притримувалась колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, яка була викладена у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), яка зазначає, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що у скарзі на бездіяльність уповноважених осіб Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР щодо слідчого Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 та прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченими ч. 2 ст. 382 КК України, не наведено вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення останніми кримінального правопорушення. Натомість зазначені в заяві ОСОБА_3 події лише описують один з аспектів виконання зазначеними особами своїх посадових обов`язків.

Таким чином, заява ОСОБА_3 не містить в собі об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак складу кримінального правопорушення в діяхслідчого та прокурора.

Слідчий суддя зазначає, що внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: 1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу 2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; 3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; 4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України; 5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Згідно вимог закону в Єдиний реєстр досудових розслідувань вносяться не будь-які відомості та повідомлення, а лише ті, які місять відомості про кримінальне правопорушення, з попередньою правовою кваліфікацією, зміна якої може відбуватися в разі виявлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого іншою статтею КК України.

Враховуючи викладене, а також те що вищезазначена заява ОСОБА_3 від 10.01.2024 працівниками Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, була зареєстрована до ІКС ІПНП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області за № 303, в подальшому скерована для розгляду до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, для прийняття рішення за підслідністю, а факти причетності конкретних осіб до скоєння злочину можуть бути встановлені в ході розгляду кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що уповноважені працівники Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області діяли у межах своїх повноважень та відповідно до діючого законодавства, та приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги. В ході розгляду даної скарги також було встановлено, що з відповідною заявою про повернення арештованого майна ОСОБА_3 до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області не звертався, перешкод зі сторони відповідальних осіб Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області у отриманні майна не було.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.214, 303, 304, 307, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених працівників Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити ОСОБА_3 та до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: ОСОБА_12