Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3694/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.537 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №274/3694/23 за апеляційною скаргою прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.07.2023,

в с т а н о в и в :

зазначеною ухвалою задоволено подання начальника ДУ «Бердичівська виправна колонія (№ 70)» та замінено засудженому ОСОБА_9 покарання у виді довічного позбавлення волі за вироком Військового апеляційного суду Центрального регіону України м.Києва від 27.07.2004 покаранням у виді позбавлення волі на строк 18 (вісімнадцять) років, строк якого обчислено з дня заміни покарання - 03.07.2023.

Свої висновки суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_9 відбув більш ніж п`ятнадцять років призначеного судом покарання, має 11 заохочень, непогашених стягнень не має, працевлаштований та сумлінно ставиться до праці, до виконання робіт з благоустрою ставиться з розумною ініціативою, а тому, на переконання суду, така поведінка свідчить, що він став на шлях виправлення, у зв`язку з чим подання підлягає задоволенню.

Прокурор ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, а своїм рішенням відмовити в задоволенні подання начальника ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)» про заміну засудженому ОСОБА_9 у виді довічного позбавлення волі за вироком Військового апеляційного суду Центрального регіону України м. Києва від 27.07.2004 покаранням у виді позбавлення волі на певний строк. При цьому, зазначає, що засуджений ОСОБА_9 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.02.2004 та під час тримання в ДУ «Київське СІЗО» зарекомендував себе негативно, допустив 4 порушення режиму тримання, за що 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них 2 рази поміщався в карцер, заохочень не мав. З 27.05.2005 відбуває покарання в ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)», в секторі для тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі, за час відбування покарання у вказаній установі допустив 10 порушень режиму тримання, за що 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в 5 випадках обмежились бесідою виховно-профілактичного характеру. Звертає увагу, що на даний час всі стягнення погашені у встановленому законом порядку, останнє стягнення було накладено в 2011 році. Разом з цим, за весь період відбуття покарання засуджений отримав всього 11 заохочень, що враховуючи відбутий строк 20 років 11 місяців 17 днів є не значним. Також, має заборгованість по задоволеному цивільному позову за вироком суду в розмірі 303874 грн. 32 коп., яку нещодавно почав відшкодовувати після отримання доходів. Наголошує, що враховуючи поведінку засудженого ОСОБА_9 за весь період відбування покарання, останній лише почав ставати на шлях свого виправлення та про відсутність на даний час беззаперечних доказів, які можуть свідчити про успішне здійснення процесу його повного виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Вважає, що на даний час відсутні підстави для заміни засудженому ОСОБА_9 покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарг прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як вважає апеляційний суд, зазначених вимог кримінального процесуального законодавства судом першої інстанції при розгляді подання начальника ДУ "Бердичівська виправна колонія (№ 70)" про заміну довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк засудженому ОСОБА_9 , дотримано.

З ухвали убачається, що приймаючи рішення про заміну засудженому ОСОБА_9 покарання у виді довічного позбавлення на відповідне строкове покарання, суд першої інстанції діяв у відповідності до положень ст.82 КК України та ст.539 КПК України, відповідним чином мотивувавши свої висновки.

Так, згідно до ч.ч.1, 5 ст.82 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» № 2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

При цьому, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК України).

Дослідженням матеріалів судового провадження №274/3694/23 встановлено (а.п.7-8), що ОСОБА_9 був засуджений вироком Військового апеляційного суду Центрального регіону України м.Києва від 27.07.2004 за ст.ст.187 ч.1, 185 ч.3, 263 ч.1, 115 ч.1, 115 ч.2 п.п.9, 13, 70 КК України до довічного позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 27.10.2004 (а.п.3-4).

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.12.2017 засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення з 17.08.2003 по 27.10.2004, згідно ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Як вбачається з характеристики наданої ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)» (а.п.5-6) Засуджений ОСОБА_9 в місцях позбавлення волі знаходиться з 27.02.2004. Під час тримання в ДУ «Київський СІЗО» зарекомендував себе негативно. Допустив 4 порушення режиму тримання, за що 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них 2 рази поміщався в карцер. Заохочень не мав. З 27.05.2005 відбуває покарання в ДУ «Бердичівська виправна колонія (№ 70)», в секторі для тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі. За час відбування покарання засуджений визнав свою вину у повному обсязі, у скоєному розкаюється. Працевлаштований в майстерні установи згідно цивільно-правового договору. До праці відноситься сумлінно. Допустив 10 порушень режиму тримання, за що 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. В 5 випадках обмежились бесідою виховно-профілактичного характеру. На даний час всі стягнення погашені у встановленому законом порядку, останнє стягнення було накладено в 2011 році. Має 11 заохочень. У взаємовідносинах з іншими засудженими намагається уникати конфліктів. Стосунки підтримує з засудженими різної спрямованості. З персоналом установи виконання покарань ввічливий, тактовний. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Приймає участь в роботах із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Виявив бажання приймати участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Творчість». Має заборгованість за виконавчими документами в розмірі 303874 грн. 32 коп. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, а також через мережу Інтернет. На профілактичному обліку в установі не перебуває. За результатами проміжної оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, проведеної 16.02.2023 з використанням підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту, має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Відбутий строк покарання станом на 24.05.2023 - 20 років 11 місяців 17 днів.

В свою чергу, згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі (а.п.18-20), засуджений ОСОБА_9 став на шлях виправлення та має бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, умовного-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст.ст.81, 82 КК України (а.п.20).

Аналізуючи дані про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, суд першої інстанції правильно зазначив, що засуджений ОСОБА_9 на теперішній час довів досягнення ним виправлення та свого перевиховання, що є обов`язковою підставою для заміни довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.

З таким висновком суду погоджується й апеляційний суд. При цьому, з досліджених в судовому засіданні матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_9 відбув більше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання, має 11 заохочень (а.п.5), всі 9 стягнень за період 2004-2011 років погашені у встановленому законом порядку, працевлаштований та сумлінно ставиться до праці, фактично характеризується позитивно.

Апеляційний суд приходить до висновку, що розглядаючи подання начальника ДУ «Бердичівська виправна колонія (№ 70)» про заміну довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк засудженому ОСОБА_9 , в порядку ст.82 КК України, суд першої інстанції повно і об`єктивно дослідив наявність підстав для заміни заміну довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, в тому числі на які посилається прокурор, а також поведінку засудженого та ставлення його до праці в процесі відбування покарання, у тому числі й те, що останній хоча і допускав на початковому етапі порушення встановленого порядку відбування покарання, однак, останнє за часом стягнення було накладено 10.01.2011, більше 12 років тому, після чого характеризувався виключно добре та отримав ряд заохочень 11, тобто, в цілому, до суспільно-корисної праці та виконання своїх обов`язків відноситься сумлінно, та прийшов до вірного висновку про наявність всіх правових підстав для застосування вимог ст.82 КК України, а саме заміни ОСОБА_9 довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.

При цьому, апеляційний суд враховує апеляційні доводи прокурора про можливо незначну кількість заохочень засудженого за вказаний строк відбування ним покарання, хоча кількісний показник в даному випадку є невизначним, засуджений хоча і має заборгованість по задоволеному цивільному позову за вироком суду, проте почав відшкодовувати після отримання доходів.

Такі апеляційні твердження, враховуючи вищевикладене, а також дані про особу засудженого, в сукупності, об`єктивно не можуть слугувати підставою відмови для задоволення подання ДУ.

Апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити їх без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Прокурор ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.07.2023, якою замінено засудженому ОСОБА_9 покарання у виді довічного позбавлення волі за вироком Військового апеляційного суду Центрального регіону України м.Києва від 27.07.2004 покаранням у виді позбавлення волі на строк 18 (вісімнадцять) років, строк якого обчислено з дня заміни покарання - 03.07.2023, - без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :