СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6727/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси власника майна - ОСОБА_5 , на постанову слідчого від 30.10.2023 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0006217 від 24.06.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України,-

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах власника майна ОСОБА_5 , звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 від 30.10.2023 року про про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0006217 від 24.06.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

В обгрунтування скарги адвокат зазначив, що він 12.10.2023 року в порядку ст.220 КПК України подав клопотання про прийняття рішення щодо припинення розшуку автомобіля в межах вказаного кримінального провадження, яке довгий час слідчим не розглядалось, у зв"язку з чим він був змушений звернутись до слідчого судді та ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 20.10.2023 року було задоволено його скаргу та зобов"язано слідчого розглянути подане клопотання. 31.10.2023 року ним було отримано постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 від 30.10.2023 року про відмову у задоволенні заявленого клопотання. Обгрунтовуючи постанову, слідчий вказав, що згідно ст.66 КПК України свідок не наділений правами на заявлення клопотання про припинення розшуку автомобіля, крім цього, досі судом не визнано законного власника на рухоме майно, а між ОСОБА_5 та Товариством "Порше Лізинг Україна" склались цивільно-правові відносини. Оскаржувану постанову адвокат вважає необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам КПК України і, як наслідок, незаконною, оскільки ОСОБА_5 є добросовісним набувачем, станом на 26.05.2015 року, день, коли ОСОБА_5 придбала транспортний засіб і перереєструвала його в органах МВС України, він у розшуку не перебував. На даний час її права як власника, обмежуються. Крім того зазначав, що на день подачі скарги відсутні будь-які судові справи щодо визнання чи оспорювання права власності на транспортний засіб, який належить ОСОБА_5 . Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2015 та постановою Дніпропетровського апеляційного Господарського суду від 23.12.2015 року договір фінансового лізингу між ТОВ "Порше Лізинг Україна" та ФОП ОСОБА_7 було розірвано 21.04.2015 року, стягнуто з ОСОБА_7 борг по договору та всі супутні витрати тому, на думку адвоката, ТОВ "Порше Лізинг Україна" не мав підстав для звернення до Святошинського УП ГУНП у м.Києві із заявою про нібито незаконне заволодіння транспортним засобом. Зазначав, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває з 24.06.2015 року, автомобіль був вилучений у власника 26.06.2018 року у зв"язку із інформацією про перебування його в угоні. 30.09.2020 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва було задоволено скаргу адвоката та зобов"язано повернути власнику ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно - автомобіль. 12.09.2023 року ОСОБА_5 було допитано у даному кримінальному провадженні у якості свідка та пояснила про обставини придбання автомобіля та його перереєстрацію в сервісному цетрі МВС України. Також адвокат зазначав, що слідчим, який проводить досудове розслідування даного кримінального провадження, не було вжито жодного процесуального заходу щодо огляду автомобіля. Арешт на транспортний засіб не накладався, речовим доказом він визнаний не був. Адвокат вважав, щр наявні всі правові та законні підстави для скасування розшуку транспортного засобу, власником якого є ОСОБА_5 , у зв"язку з чим просив скасувати постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання та зобов"язати слідчого, уповноваженого на проведення досудового слідчтва у кримінальному провадженні №0006217 від 24.06.2015 року прийняти рішення про припинення розшуку автомобіля, що належить ОСОБА_5 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав.

Прокурор Святошинської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував.

Слідчий суддя, вислухавши доводи адвоката та заперечення прокурора, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що СВ Святошинським УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0006217 від 24.06.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Постановою слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 від 30.10.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 . В обгрунтування постанови слідчий зазначав, що відповідно до ст.66 КПК України свідок не наділений правами на заявлення клопотання про припинення розшуку автомобіля, крім того, судом досі не визнано законного власника на рухоме майно, а між ОСОБА_5 та ТОВ "Порше Лізинг Україна" склались цивільно-правові відносини.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

В п.2 ч.5 ст.110 КПК України визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оцінюючи постанову слідчого від 30.10.2023 про відмову у задоволенні клопотання на відповідність зазначеним вимогам, слідчий суддя відзначає, що вона не містить належного обґрунтування мотивів її прийняття. Також, слідчим не було наведено норми КПК України, які б підтверджували позицію слідчого щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи наведені обставини та приймаючи до уваги те, що здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, слідчий суддя вважає, що необхідним і достатнім способом захисту для відновлення прав власника майна є скасування постанови та необхідність слідчого повторно розглянути клопотання з викладенням мотивувальної частини, відповідно до вимогКПК України.

Поряд з наведеним, слідчий суддя погоджується з твердженням скаржника про поверхневе відношення слідчого до розслідуваного злочину, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0006217 від 24.06.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України триває довгий час, права власника майна порушуються, однак, слідчим не приймаються усі передбачених законом заходів для проведення всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного висновку в постанові слідчого, формальне відношення його до проведення досудового розслідування, а тому вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимог КПК України, в зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

При цьому слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

У зв"язку з чим не підлягають задоволенню вимоги адвоката ОСОБА_3 щодо зобов"язання слідчого у даному кримінальному провадженні прийняти рішення про припинення розшуку транспортного засобу, власником якого є ОСОБА_5 .

Керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси власника майна - ОСОБА_5 , на постанову слідчого від 30.10.2023 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0006217 від 24.06.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_6 від 30.10.2023 року про відмову у задоволенні клопотання про прийняття рішення щодо припинення розшуку автомобіля від 30.10.2023 року у кримінальному провадженні №0006217 від 24.06.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст якої буде складено та оголошено 24.11.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1