ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Володимирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000361 від 02.08.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Нова Каховка, Херсонської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , звання «солдат», одруженого, який має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.357, ч.4 ст.358 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 у липні 2023 році, точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, перебуваючи у м.Одеса, маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки військово-лікарської комісії, які видаються територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, за допомогою мережі інтернет через месенджер «Telegram» звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою заздалегідь домовився про виготовлення вказаних документів. При цьому, розуміючи, що вказані тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідка військово-лікарської комісії будуть підроблені, реалізуючи свій злочинний намір у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб надав свої персональні дані особи для внесення відомостей у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку військово-лікарської комісії, яке в сукупності з іншими документами надає право перетнути державний кордон України у період дії правового режиму воєнного стану. У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, використовуючи реквізитні дані ІНФОРМАЦІЯ_4 шляхом нанесення друкованого тексту з використанням знакодрукуючого пристрою із струменевим способом друку нанісши підписи рукописним пишучим приладом з використанням пасти чорного кольору та завіривши їх з використанням кліше печатки та кліше штампу « ІНФОРМАЦІЯ_5 », «Лікар. ОСОБА_8 », «Взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 », «Знято з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 » умисно виготовила підроблені офіційні документи - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 від 06.07.2023 та довідку військово-лікарської комісії №147/2/43 від 06.07.2023, видані на ім`я ОСОБА_5 , вказавши в них завідомо недостовірні відомості про непридатність ОСОБА_5 до проходження військової служби в Збройних силах України, після чого в кінці липня 2023 року (точний час та дато досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи по вул.Дерибасівській м.Одеса передала тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 від 06.07.2023 та довідку військово-лікарської комісії №147/2/43 від 06.07.2023, ОСОБА_5 , з метою їх використання в подальшому під час перетину Державного кордону України за що останній заплатив кошти у сумі 1000 доларів США.

Окрім цього, він же, 02.08.2023 близько 09-20 год, під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг» Волинської митниці Держмитслужби, що за адресою: вулиця Левінцова, 60, м. Устилуг, Володимирського району, Волинської області, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, будучи особою призовного віку, який не має права перетину державного кордону України у період дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022, з наступними змінами внесеними Указом президента України №254/2023 «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження дії воєнного стану в Україні»» від 02.05.2023, з метою незаконного перетину державного кордону України, надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблені документи, а саме підроблене тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_2 від 06.07.2023 та довідку військово-лікарської комісії №147/2/43 від 06.07.2023, видані на ім`я ОСОБА_5 , які ІНФОРМАЦІЯ_7 (ЄРДПО НОМЕР_3 ), не видавалися та не посвідчувалися, чим використав завідомо підроблені документи.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.3 ст.357, ч.4 ст.358 КК України якпособництво, тобто надання засобів, які сприяли вчиненню кримінального правопорушення іншим співучасникам, у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, а також у використанні завідомо підробленого документу.

03 жовтня 2023 між прокурором Володимирської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_9 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000361 від 02.08.2023 року, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.5 ст.27, ч.3 ст.357, ч.4 ст.358 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість, не заперечував обставин інкримінованих йому злочинів, що викладені у повідомленні про підозру та обвинувальному акті, а також зобов`язався під час судового розгляду беззастережно визнати свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Сторони угоди визначили наявні обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а це щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання ним вини, відсутність тяжких наслідків вчинення злочину, а також врахували особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, має вищу освіту, сім`ю, утримує двох неповнолітніх дітей, є військовослужбовцем ЗСУ, що істотно зменшує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та свідчить про наявність підстав для застосування положень ч.1 ст.69 КК України та призначення більш м`якого виду покарання, ніж передбачене санкцією ч.3 ст.358 КК України, а саме у виді штрафу.

Отже сторони угоди погодили покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинення кримінальних правопорушень: за ч.5 ст.27, ч.3 ст.357 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 3500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 59500 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень; за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточно покарання у виді штрафу в розмірі 3500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 59500 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Також отримана згода обвинуваченого на призначення такого покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.357, ч.4 ст.358 КК України в обсязі обвинувального акту, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 також просив затвердити угоду, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , вважаючи, що вона не суперечить вимогам КПК України та укладена без порушень законодавства.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, і наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Судом встановлено, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, є військовослужбовцем, має сім,ю, утримує двох неповнолітніх дітей, наявне постійне місце реєстрації та проживання.

Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 03.10.2023 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , а також призначення винному узгодженої сторонами міри покарання.

При цьому суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання, з урахуванням пом`якшуючих обставин, є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

Цивільний позов по справі відсутній.

Щодо процесуальних витрат, понесених за проведення криміналістичної експертизи, суд вважає, що вказані в обвинувальному акті витрати повинні бути стягнуті відповідно до вимог ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази по справі повинні бути вирішені в порядку ст.100 КПК України.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді від 10.08.2023, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 жовтня 2023 між прокурором Володимирської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень і призначити йому покарання:

-за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 3500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 59500 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот)гривень;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят)гривень;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 3500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 59500 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Зобов`язати ОСОБА_5 не пізніше одного місяця після вступу в законну силу вироку надати до суду та Володимир-Волинської окружної прокуратури документ (квитанцію), що підтверджує оплату встановленого штрафу.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Волинського НДЕКЦ МВС України (код бюджетної класифікації доходу: 24060300 «Інші надходження», призначення платежу: за висновок експерта № СЕ-19/103-23/9032-ДД від 29.08.2023 року) витрати за проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 2390 грн.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 10.08.2023 року - скасувати.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази, а саме:

Тимчасове посвідчення військовозобов,язаного НОМЕР_2 від 06.07.2023, довідку ВЛК №147/2/43 від 06.07.2023 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ; автомобіль марки BMWмоделі 5231, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , мобільний телефон «iPhone 14» - повернути власнику ОСОБА_5 .

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1