Справа №443/2171/23
Провадження №1-кп/443/181/23
ВИРОК

іменем України

05 грудня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000123 від 20.10.2023) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Волиця-Гніздичівська Жидачівського району Львівської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 15.10.2023 приблизно о 02 год 00 хв перебуваючи на дорозі неподалік будинку АДРЕСА_1 вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_5 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, у ході якого, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область носа, причинивши останньому тілесне ушкодження, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений частина 2 статті 125 КК України.

Позиція сторін щодо обсягу та порядку дослідження доказів.

У судовому засіданні прокурор, зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, вважає за доцільне допитати обвинуваченого, дослідити його характеризуючи дані та не здійснювати дослідження інших доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які сторонами не оспорюються, здійснивши розгляд кримінального провадження відповідно до приписів частини 3 статті 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, визнав повністю, ствердив суду, що він не оспорює обставини кримінального правопорушення, правильно розуміючи їх зміст і наслідки такої позиції, яка є добровільною, не заперечує проти встановленого прокурором порядку дослідження доказів.

Потерпілий ствердив суду, що не оспорює обставини кримінального провадження і не заперечує проти встановленого прокурором порядку дослідження доказів та не здійснення дослідження інших доказів щодо зазначених обставин.

Застереження щодо обсягу та порядку дослідження доказів.

Зважаючи на думку учасників судового провадження, з`ясувавши, що ними не оспорюються обставини кримінального провадження та правильно розуміється зміст цих обставин, переконавшись у добровільності такої позиції та роз`яснивши їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені частиною 2 статті 394 КПК України, визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо зазначених обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , дані ним у судовому засіданні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав суду показання, за змістом яких він зустрівся з ОСОБА_5 у АДРЕСА_1 біля свого дому і між ними виник словесний конфлікт через паркан, який, на думку потерпілого, погнув він. У процесі конфлікту він завдав ОСОБА_5 один удар кулаком у обличчя, а саме: у ніс, після чого припинив фізичні дії. Негативно ставиться до свого вчинку та більше так робити не буде.

Висновки.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеним факт спричинення ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (пункт 1 частини 1 статті 66 КК України).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважає на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України, є кримінальним проступком.

Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не знаходиться, раніше не судимий, не працює, не одружений, навчається у Львівському національному університеті природокористування.

Також, суд заслухав думку потерпілого, який вважає, що обвинуваченому слід призначити міру покарання, суворішу за штраф.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, зокрема, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який є студентом, навчається у вищому навчальному закладі освіти, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, вперше вчинив кримінальне правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, а також взявши до уваги фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, форму вини, обстановку вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 125 КК України у виді штрафу.

Інші передбачені санкцією частини 2 статті 125 КК України види покарання, а саме: виправні роботи не можуть бути призначені обвинуваченому через відсутність у нього офіційного працевлаштування; громадські роботи, арешт або обмеження волі суд вважає надто суворими і невиправданими за наведених вище обставин.

Мотиви ухвалення інших рішень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальних витрат не понесено.

Підстав для обрання, зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.

Керуючись статтями 368, 371, 374, 381 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі сімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) грн.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Жидачівський районний суд Львівської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку (його повний текст) негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1