Провадження № 1-кс/752/9858/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна- адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000541 від 31.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання у якому слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучено у ході особистого обшуку 28.11.2023 під час затримання підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти номіналом 1000 (одна тисяча) гривень у кількості 18 (вісімнадцяти) купюр, номіналом 500 (п`ятсот) гривень у кількості 6 (шести) купюр, номіналом 200 (двісті) гривень у кількості 3 (трьох) купюр, номіналом 50 (п`ятдесят) гривень у кількості 1 (однієї) купюри, в загальній сумі 21 650 гривень; мобільний телефон марки «IPhone» білого кольору у чорному чохлі з сім картою «Київстар» НОМЕР_1 ; посвідчення №660 Виконавчого органу Київської міської ради КМДА Департаменту міського благоустрою на ім`я ОСОБА_4 ; ключ від автомобіля чорного кольору.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000541 від 31.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу начальника комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом`янського району» м. Києва ОСОБА_8 № 109-П від 08.08.2023 ОСОБА_4 переведено на посаду заступника начальника з виробничих питань комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом`янського району» м. Києва.

ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді заступника начальника з виробничих питань Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційного управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом`янського району міста Києва», виконуючи відповідні організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, відповідно до положень примітки 1 до ст. 364 КК України та ст. 18 Кримінального кодексу України, є службовою особою.

Слідством встановлено, що ОСОБА_9 , в жовтні місяці більш точної дати органом досудового розслідування встановити не представилось можливим, звернулась до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційного управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом`янського району міста Києва», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 16, з метою отримання послуг з асфальтування під`їзної дороги до приватного будинку по вул. Територіальної оборони, що у Солом`янському районі міста Києва.

Перебуваючи у приміщенні вказаного комунального підприємства ОСОБА_9 звернулась до секретаря, якій повідомила про свої наміри. У свою чергу невстановлена особа секретар, надала ОСОБА_9 мобільний номер телефону заступника директора комунального підприємства наголосивши на тому, що вказані питання відносяться до компетенції ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_9 зателефонувала до ОСОБА_4 та домовилась про зустріч.

В подальшому, 26.10.2023 точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_9 перебуваючи по вул. Територіальної оборони, що у Солом`янському районі міста Києва, зустрілась із ОСОБА_4 і повідомила останньому про намір провести роботи з асфальтування під`їзної дороги до будинку який ОСОБА_9 мала намір придбати. Тоді ж, ОСОБА_4 розуміючи намір ОСОБА_9 , а також те, що остання звернулась саме до нього, в останнього виник злочинний умисел направлений на отримання неправомірної вигоди поєднаний із вимаганням, оскільки ОСОБА_4 розумів що вказане питання входить до його компетенції.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на особисте збагачення, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 про можливість проведення вказаних робіт працівниками Комунального підприємства. Тоді ж, ОСОБА_4 перебуваючи по вул. Територіальної оборони Солом`янського району м. Києва, провів попередні заміри ділянки та повідомив ОСОБА_9 що вартість робіт з асфальтування під`їзної дороги до її будинку становитиме 500 000 грн., при цьому наголосив, що при укладанні договору із Комунальним підприємством сума за виконання робіт значно зросте.

Окрім цього, ОСОБА_4 обіймаючи посаду заступника начальника з виробничих питань комунального підприємства, достовірно знаючи як на підприємстві укладаються договори та яким чином здійснюється оплата за надання послуг, повідомив ОСОБА_9 про необхідність, у разі надання згоди, передавати гроші у готівковій формі безпосередньо йому особисто. Зазначивши при цьому, що роботи можуть почати проводити після сплати авансу, а саме половини від озвученої раніше суми.

В подальшому, 14.11.2023 приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_9 зустрілась із ОСОБА_4 та невстановленою особою на АЗС «WOG» за адресою м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 11, у цей час невстановлена особа повідомила ОСОБА_9 , що на підготовчі роботи, а саме підготування нижнього нашарування для укладення асфальту піде 4 дні, в цей час ОСОБА_4 запевнив що на виконання робіт у повному обсязі потрібен строк 7 діб. При цьому, ОСОБА_4 повідомив, що встигнуть виконати роботи до 20 грудня 2024 року, оскільки роботи прості та не потрібно встановлювати бордюри.

Оскільки ОСОБА_9 хвилювало питання щодо вартості проведення робіт, остання запитала у ОСОБА_4 скільки будуть коштувати його послуги, у цей час ОСОБА_4 продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел направлений на отримання неправомірної вигоди, підійняв ліву руку та показав ОСОБА_9 на руці «п`ять», зазначивши, що це без встановлення бордюрів.

Після чого, 17.11.2023 о 10 год. 10 хв. ОСОБА_9 зустрілась із ОСОБА_4 за адресою: м. Київ, вул. Територіальної оборони, 115, тобто на місці здійснення укладення асфальтного покриття. В ході зустрічі, ОСОБА_4 продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел направлений на отримання неправомірної вигоди з корисливих мотивів, провівши візуальні заміри на місці, повідомив ОСОБА_9 , що додаткова вартість встановлення бордюрів їй обійдеться у 20 000 грн. Після запитання ОСОБА_9 щодо укладення договору про надання послуг Комунальним підприємством, ОСОБА_4 повідомив, що договір буде формальний та ОСОБА_9 він не потрібний, наголосивши, що роботи зробляться швидко та все забудеться.

Через деякий час, 21.11.2023 о 14 год. 20 хв. ОСОБА_4 реалізуючи злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди, перебуваючи в автомобілі білого кольору марки «Volkswagen» за адресою: м. Київ, Святослава Хороброго, 11, поруч із АЗС «WOG» отримав частину неправомірної вигоди від ОСОБА_9 в розмірі 2 000 доларів США, у вигляді авансу за виконання підготовчих робіт з асфальтування під`їзної дороги. Після чого, висунув вимогу ОСОБА_9 у передачі найближчим часом усієї суми грошових коштів, що становить 13 228 доларів США.

В подальшому, 28.11.2023 о 14 год. 25 хв., ОСОБА_4 перебуваючи у автомобілі марки «Skoda» д.н.з. НОМЕР_2 на території АЗС «WOG» за адресою: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 11, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення одержав від ОСОБА_9 обумовлену раніше неправомірну вигоду в сумі 425 000 грн. за вчинення останнім дій з забезпечення подальшого виконання Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційного управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом`янського району міста Києва» послуг з асфальтування під`їзної дороги в інтересах ОСОБА_9 , не маючи на меті офіційно проводити вказану операцію, підготувавши при цьому формальний договір про надання послуг, без зазначення озвученої раніше суми на виконання вказаних робіт.

28.11.2023, на підставі ст. 208 КПК України, проведено затримання підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_4 в ході якого було здійснено обшук затриманої особи, під час якого було вилучено: кошти номіналом 1000 (одна тисяча) гривень у кількості 18 (вісімнадцяти) купюр, номіналом 500 (п`ятсот) гривень у кількості 6 (шести) купюр, номіналом 200 (двісті) гривень у кількості 3 (трьох) купюр, номіналом 50 (п`ятдесят) гривень у кількості 1 (однієї) купюри, в загальній сумі 21 650 гривень; мобільний телефон марки «IPhone» білого кольору у чорному чохлі з сім картою «Київстар» НОМЕР_1 ; посвідчення №660 Виконавчого органу Київської міської ради КМДА Департаменту міського благоустрою на ім`я ОСОБА_4 ; ключ від автомобіля чорного кольору.

28.11.2023 винесено постанову про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий зазначає, що існують достатні підстави вважати, що тимчасово вилучені речі та предмети підпадають під ст. 98 та ч. 1 ст. 170, ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170, ч. 4 ст.170 KПK України та на них необхідно накласти арешт з метою забезпечення їх збереження як речового доказу та недопущення подальшого відчуження (оскільки майно відповідає критеріям речового доказу).

На підставі зазначеного слідчий просить про задоволення клопотання.

В судовому засіданні прокурор частково підтримав клопотання, а саме в частині арешту коштів, мобільного телефону та посвідчення; в іншій частині клопотання не підтримав.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечили частково, а саме в частині арешту коштів, пославшись на те, що вони не відповідають ознакам речових доказів, є особистими збереженнями ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000541 від 31.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

28.11.2023, на підставі ст. 208 КПК України, проведено затримання підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_4 в ході якого було здійснено обшук затриманої особи, під час якого було вилучено: кошти номіналом 1000 (одна тисяча) гривень у кількості 18 (вісімнадцяти) купюр, номіналом 500 (п`ятсот) гривень у кількості 6 (шести) купюр, номіналом 200 (двісті) гривень у кількості 3 (трьох) купюр, номіналом 50 (п`ятдесят) гривень у кількості 1 (однієї) купюри, в загальній сумі 21 650 гривень; мобільний телефон марки «IPhone» білого кольору у чорному чохлі з сім картою «Київстар» НОМЕР_1 ; посвідчення №660 Виконавчого органу Київської міської ради КМДА Департаменту міського благоустрою на ім`я ОСОБА_4 ; ключ від автомобіля чорного кольору.

Постановою слідчого від 28.11.2023 вилучені під час обшуку речі, документи та кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно із п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України).

З огляду на те, що прокурор не підтримав клопотання в частині арешту ключів від автомобіля, слідчий суддя не розглядає по суті обґрунтованість підстав арешту цього майна.

Що стосується решти вилучених під час обшуку речей та документів слід зазначити таке.

Матеріалами клопотання обґрунтовано, що вилучені під час обшуку кошти, мобільний телефон та посвідчення містять чи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке розслідується у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, зазначене майно відповідає ознакам, зазначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, і має значення речових доказів.

Доводи представника власника майна про те, що вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_4 кошти не відповідають ознакам ст. 98 КПК України не підтверджені жодними доказами, а тому слідчий суддя не приймає їх до уваги.

Слідчим суддею встановлено, що заявлена слідчим мета щодо збереження речових доказів, може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Прокурором доведено, що вилучені 28.11.2023 під час особистого обшуку кошти, мобільний телефон та посвідчення можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстав вважати, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту майна, існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, яке має значення для досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 28.11.2023 під час особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- грошові кошти номіналом 1000 (одна тисяча) гривень у кількості

18 (вісімнадцяти) купюр, номіналом 500 (п`ятсот) гривень у кількості

6 (шести) купюр, номіналом 200 (двісті) гривень у кількості 3 (трьох) купюр, номіналом 50 (п`ятдесят) гривень у кількості 1 (однієї) купюри, в загальній сумі 21 650 гривень, які поміщені до сейф-пакету WAR 0125371;

- мобільний телефон марки «IPhone» білого кольору у чорному чохлі з сім картою «Київстар» НОМЕР_1 , що поміщено до сейф-пакету WAR 0125372;

- посвідчення №660 Виконавчого органу Київської міської ради КМДА Департаменту міського благоустрою на ім`я ОСОБА_4 , що поміщено до сейф-пакету KIV 4123421.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 25.12.2023 р. о 17.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1