Провадження № 1-кп/947/1455/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000800 від 06.12.2023 року у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 19.12.2018 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч.1 сь.289 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 2) 27.09.2023 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.263 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України

ВСТАНОВИВ:

Згідно вироку Київського районного суду м. Одеси у справі №947/27283/23 від 27.09.2023 року, громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин. Вирок суду набрав законної сили 27.10.2023 року та направлений для виконання до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

28.11.2023 року засуджений ОСОБА_3 , під підпис ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання та попереджений про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України, за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Для відбуття покарання засудженого ОСОБА_3 , органом з питань пробації направлено до КП ЖКС «Вузівський», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Шишкіна 60-А.

Засуджений ОСОБА_3 , умисно, без поважної причини, а відтак, порушуючи порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт за вироком Київського районного суду м. Одеси у справі №947/27283/23 від 27.09.2023 року, достовірно знаючи про необхідність прибути до КП ЖКС «Вузівський» для відбуття зазначеного покарання, ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт. За допущені порушення порядку та умов відбуття покарання ОСОБА_3 , попереджався Київським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про притягнення його до кримінальної відповідальності з відповідних підстав. Однак ОСОБА_3 , будучи повідомленим про настання кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, відмовився виконувати 120 годин громадських робіт.

В подальшому, 01.12.2023 року засуджений ОСОБА_3 , під підпис повторно був ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання та попереджений про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України, за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Для відбуття покарання засудженого ОСОБА_3 , органом з питань пробації повторно було направлено до КП ЖКС «Вузівський», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Шишкіна 60-А.

Засуджений ОСОБА_3 , умисно, без поважної причини, а відтак, порушуючи порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт за вироком Київського районного суду м. Одеси у справі №947/27283/23 від 27.09.2023 року, достовірно знаючи про необхідність прибути до КП ЖКС «Вузівський» для відбуття зазначеного покарання, ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Отже, засуджений ОСОБА_3 , не виконав обов`язки, покладені на нього щодо відбуття покарання у виді громадських робіт строком 120 годин, умисно порушив порядок та умови їх відбуття, з метою ухилення від покарання.

За таких обставин, своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.389 КК України, за кваліфікуючими ознаками ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Разом з тим, зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 , представлений захисником ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_5 , що регламентоване ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку, передбаченому ч.2 ст.389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно з ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до ч.1ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

З матеріалів провадження, зокрема, довідки КП ЖКС «Вузівський» вбачається, що до відбування покарання у виді громадських робіт на вказаному підприємстві ОСОБА_3 не приступав.

При цьому суд враховує, що відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України одному дню арешту відповідають 8 годин громадських робіт.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику, щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, у зв`язку з чим, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливо з призначенням покарання у вигляді арешту із застосуванням ч.1 ст.71 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити покарання у вигляді арешту строком на 2 (два) місяці.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного цим вироком покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2023 року, у вигляді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт, із співвідношення, встановленого підпунктом 4 частини 1 статті 72 КК України (одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт), що становить 10 (десять) днів арешту та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) місяців 10 (десяти) днів арешту.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання засудженого для доставляння в установу відбування покарання на виконання вироку суду, що набрав законної сили.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1 .