ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 703/3534/23
провадження № 1-кп/691/322/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника (адвоката) ОСОБА_4 (поза межами суду), законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , та особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 (поза межами суду), розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000341 внесеному 01.05.2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань, щодо ОСОБА_5 , за фактом вчинення суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2023 до суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 , зідно якого та наданих матеріалів, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи неосудним, згідно висновку судово - психіатричної експертизи № 325 від 30.06.2023 року, вчинив суспільно - небезпечне діяння за ознаками ч. 1 ст. 122 КК України, та потребує застосування примусових заходів медичного характеру з поміщенням у спеціальний лікувальний заклад з метою його обовязкового лікування та запобігання вчиненню ним суспільно - небезпечних діянь.

Так, ОСОБА_5 29.04.2023 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи у кімнаті АДРЕСА_1 , на грунті неприязних особистих відносин, наніс чотири удари кулаком правої руки по голові та тулубу жителя даного помешкання ОСОБА_6 .

Відразу після цього, продовжуючи суспільно-небезпечне діяння, ОСОБА_5 взяв деревяний уламок від віконної рами та, перемістившись на кухню загального користування, що у будинку за вказаною адресою, наніс один удар зазначеним предметом по лівій руці потерпілого, внаслідок чого останній впав на підлогу. У подальшому, у період перебування потерпілого на підлозі, ОСОБА_5 наніс йоу ще один удар вказаним деревяним уламком в область грудної клітки зліва, три удари ногою в область груної клітки зліва, внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому 6, 7, 8 та 9 ребер зліва, які супроводжувалися посттравматичним пневмотораксом без наявності явищ стиснення легені та із садном і крововиливом у даній області, що відповідно до висновку судово - медичної експертизи від 10.07.2023 № 05-6-01/202 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Вказаними діями, ОСОБА_5 вчинив суспільно - небезпечне діяння, за ознаками ч. 1 ст. 122 КК України - заподіяння тілесного ушкодження середної тяжкості.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 , оскільки на час вчинення суспільно - небезпечного діяння хвороба не дозволяла йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 потребує лікування, тому відсутні підстави задовольняти та розглядати клопотання потерпілого про відмову від обвинувачення, тим більше, що обвинувачення ОСОБА_5 в данному кримінальному провадженні не пред`являно, він є неосудним, має у зв`язку з вчиненим суспільно - небезпечним діянням пройти лікування. З огляду на тяжкість вчиненого суспільно - небезпечного діяння, хворобу ОСОБА_5 , медичним закладом, до якого можливе поміщення останнього для надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом є медичний заклад в м. Полтава.

Під час судового розгляду особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 , у присутності його законного представника та захисника, на пропозицію суду дати показання про обставини вчинення ним суспільно - небезпечного діяння, погодився, не заперечував обставин, які викладені у клопотанні прокурора про застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру. Зазначив, що саме ним були вчинені суспільно - небезпечні діяння, обставини яких викладені у клопотанні прокурора, щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , конфлік з яким виник до квітня 2023 року через побутові питання, його сімя, мати та сестра, з ним сусіди по гуртожитку. 29.04.2023 року прийшов за місцем їх проживання та пішов до потерпілого зясовувати стосунки, завдав тілесних ушкоджень, кількість ударів та в які частини тіла, який предметом, не памятає. Детально пояснити обставин вчинення суспільно - небезпечних діянь не має можливості, з огляду на тривалий проміжок часу, який пройшов з моменту їх вчинення. В цілому визнав свою винуватість у вчиненні суспільно - небезпечного діяння та пояснив, що всі обставини вчинення ним суспільного - небезпечного діяння у клопотанні прокурора викладено правильно і він їх у повному обсязі підтверджує. Проти задоволення клопотання прокурора заперечив. Потерпілий ОСОБА_6 до нього не має жодних притензій, не бажає підтримувати обвинувачення щодо нього, про що подав відповідну заяву, яку і просив задовольнити. Вказав, що має психічну хворобу, шизофренія, перебуває на обліку, періодично проходить лікування за місцем проживання. Визнає, що лікування потребує, але це можливо без відповідного судового рішення.

Законний представник та захисник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, заперечили проти задоволення клопотання прокурора. Вважають, що є всі юридичні підстави розглянути та задовольнити заяву потерпілого ОСОБА_6 , який відмовляється від обвинувачення щодо ОСОБА_5 у формі приватного обвинувачення. При цьому, не заперечили, якщо суд дійде висновку, про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу психіатричної допомоги із звичайним наглядом, в зв`язку з вчиненням ним суспільно - небезпечних діянь та необхідністю надання йому лікарської допомоги у примусовому порядку.

Потерпілий ОСОБА_6 допитаний в судовому засіданні 25.10.2023, пояснив, що в квітні 2023 року відбувся конфлік з ОСОБА_5 , який наніс йому тілесні ушкодження. Подія мала місце 29.04.2023 року. До лікаря не звертався, вважав, що вони як чоловіки порозумілися. Перебував в дома, стан здоров`я погіршуався, сусідка на наступний день викликала швидку допомогу, отримав тілесні ушкодження, які за висновком відносяться до середньої тяжкості, отримав переломи ребер та інше. Коли перебував в дома 29.04.2023 року прийшов ОСОБА_5 та на грунті неприязних відносин завдав йому удари, незважаючи на те, що перебував у нетверезому стані пам`ятає, що ОСОБА_5 наносив йому удари кулаком руки по голові та тулубу, потім взяв дерев`яний уламок від віконної рами та наніс нею удар, впав на підлогу, були ще удари, кількість не пам`ятає. Проти задоволення клопотання прокурора не заперечує. Якщо ОСОБА_5 потребує лікування, то таке має бути надано. Заяву про злочин написав за власним бажанням. Не підтримує обвинування щодо ОСОБА_5 , про що подав заяву.

У судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про відмову від допиту свідків зазначених у реєстрі, яке за згодою сторін кримінального провадження, з урахуванням положень ст. ст. 22, 26 КПК України, було задоволено.

Вчинення ОСОБА_5 суспільно - небезпечного діяння, викладеного у клопотанні, за ч. 1 ст. 122 КК Украни, підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами, як окремо так і у своїй сукупності, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових рослідувань, номер кримінального провадження 0000341, дата реєстрації : 01.05.2023, правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 122 ч. 1, повідомлено ОСОБА_5 ;

- рапортом працівника поліції від 30.04.2023 року, згідно якого отримано та зареєстровано заяву ЄО № 3720 від 30.04.2023 року, що 30.04.2023 о 17:03 за адресою: АДРЕСА_2 , отримано ТУ від знайомої особи, яка на місці події. Травми значні, потерпілий ОСОБА_8 46 років помирає. Заявниця сусідка. Подія - тяжкі тілесні ушкодження;

- рапортом працівника поліції від 30.04.2023 року, згідно якого отримано та зареєстровано заяву ЄО № 3719 від 30.04.2023 року, що 30.04.2023 о 17:04 надішло повідомлення зі служби 102 про те, що 30.04.2023 року о 17:02 за адресою: АДРЕСА_2 . Особа повідомила про те, що 29.04.2023 сусід ОСОБА_5 , 30 років, наніс ТУ іншому сусіду ОСОБА_9 , 46 років. Наносив ТУ палицею в ділянку тулуба. ШМД викликали самостійно. Подія - інші тілесні ушкодження;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.05.2023 року, згідно якого оперуповноважений СКП відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ст.лейтенант поліції ОСОБА_10 прийняв заяву від ОСОБА_6 , який повідомив, що в 29.04.2023 року близько 17-00 год. чоловік на ім`я ОСОБА_11 наніс йому тілесні ушкодження за адреосю АДРЕСА_3 , які в подальшому віднеслись до категорії тяжких;

- протоколом огляду місця події від 30.04.2023 року, з фото таблицею, згідно якого об`єктом огляду є приміщення гуртожитку, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , одноповерхове, виявлено та вилучено з місця події: уламок деревини, змив РБК, вирізку з коврика зі слідами РБК;

- довідками, що видані ОСОБА_6 , з КНП "Смілянська міська лікарня" Смілянської міської ради від 30.04.2023 року, 01.05.2023 року, з травматологічного пункту від 30.04.2023 року. Діагноз закриті пререломи 5, 6, 7, 8, 9 ребер зліва, закритий травматичний пневмоторакс зліва. Підшкріна емфізема зліва. Перелом лівої лопатки. Лінійна. Поверхнева рана лівого передпліччя. Забій лівої скроневої ділянки. Алкогольне сп`яніння. Хворому 30.04.2023 року проведено дренування лівої плевральної порожнини із налагодженням дренажу по Бюлау;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 від 24.05.2023 року;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 06.06.2023 року (медична документація), з Описом вилучених речей: медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_5 № 2899, № 2480, № 2250, № 795 та копія висновку судового психіатричного експерпта № 316 від 30.08.2018;

- протоколом огляду предмету від 06.06.2023 року, медична документація на ОСОБА_5 ;

- постановою про визнання документів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 06.06.2023 року, історії хвороби № 2250, № 795, № 2480, № 2899 та копія висновку судового - психіатричного експерпта № 316 від 30.08.2018;

- висновком експерта № 05-1-09/264 від 20.06.2023 року, судово - медична експертиза зразків крові на марлі потерпілого ОСОБА_6 , щодо результатів виявлення групових властивостей за ізосерологічною системою АВО, відносить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерелогінчї системи АВО;

- висновком експерта № 05-1-08/193 від 20.06.2023 року, судово - медична експертиза вирізки з килима. Кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи крові 0 (І) з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. В слідах на вирізці з килима знайдена кров людини та виявлений антиген Н. Походження крові від потерпілого ОСОБА_6 не виключається;

- висновком експерта № 05-1-08/191 від 20.06.2023 року, судово - медична експертиза марлевого тампону зі змивом. Змив РБК з тумочки. Походження крові від потерпілого ОСОБА_6 не виключається;

- постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 10.07.2023 року, коврик з підлоги, уламок дерев`яної палки, змив речовини бурого кольору, що поміщені до кімнати зберігання речових доказів ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області;

- висновком експерта № 05-1-08/192 від 20.06.2023 року, судово - медична експертиза дерев`яного уламка. Кров не знайдена;

- протоколом огляду предмету від 10.07.2023 року, дерев`яний уламок;

- постановою про визнання предметів речовими доказами від 10.07.2023 року, дерев`яний уламок чорного, білого та світло коричневого кольору, який частково забрудений;

- постановою про визнання документів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 07.06.2023 року, медична карта стаціонарного хворого № 3381 ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду предмета від 28.06.2023 року, цифровий рентен знімок ОГК та записи рентгенолога КНП "Смілянська міська лікарня" на ОСОБА_6 ;

- постановою про визнання документів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 28.06.2023 року, рентен знімок ОГК та записи рентгенолога КНП "Смілянська міська лікарня" на ОСОБА_6 ;

- висновком експерта № 05-6-01/202 від 10.07.2023 року, судово - медична експертиза по медичним документам на ОСОБА_6 .. Підсумкова частина. І) Згідно даних наданих медичних документів у ОСОБА_12 мало місце наступне: переломи 6, 7, 8, 9 ребер зліва, які супроводжувалися посттравматичним пневмотораксом без наявності явищ стиснення легені та із садном у крововиливом в дані області, а також перелом лівої лопатки. Дані ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета, могли бути спричинені за механізмом, який вказаний у постанові, за давністю спричинення можуть відповідати часу події, що зазначений у постанові, явища розладу здоров`я відносяться до категорії середньої тяжкості. ІІ) Згідно даних наданих медичних документів діагностовано перелом 5-го ребра зліва. Вказаний діагноз не підтверджений об`єктивними відомостями у даних медичних документах, судово - медичній оцінці за ступенес тяжкості не підлягає;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.06.2023 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , повідомив обставини події і відтворив механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , з DVD диском до нього;

- висновком експерта № 05-6-01/203 від 12.07.2023 року. Підсумкова частина. Не виключено, що тілесні ущкодження, які мали місце у ОСОБА_6 , могли бути спричинені за тим механізмом утворення, який він вказав під час проведення за його участю слідчого експерименту від 09.06.2023 року;

- висновком експерта № 05-6-01/220 від 21.07.2023 року. Підсумкова частина. Не виключено, що потерпілому ОСОБА_6 могли бути заподіяні тілесні ушкодження дерев`яним уламком, який наданий слідчим.

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного, і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що зазначене суспільно - небезпечне діяння підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, тобто заподіяння тілесного ушкодження середної тяжкості.

Відповідно частини 2 статті 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно частини 2 статті 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Судом досліджено характеризуючі дані на ОСОБА_5 : характеристику за місцем проживання, проявив себе як агресивний, неадекватний чоловік, до кварткому зверталися жителі щодо його поведінки, не вдалося поговорити, оскільки він психічно хворий, з сусідами відносини не підтримує, веде відлюдний спосіб життя; до адміністративної відповідальності притягувався; згідно довідки про судимість притягувався да карної відповідальності, засуджувався, а в 2017 році застосовувались примусові заходи медичного характеру; знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП "Черкаська обласна психіатрична лікарня ЧОР" з 21.11.2021 року по 09.12.2021 року з діагнозом: "шизофренія параноїдна, калюцинаторно - маячний синдром".

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" передбачено, що зазначені примусові заходи мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів -психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно висновку судово - психіатричного експерта № 325 від 28.06.2023 року, комісія приходить до висновку про наявність у ОСОБА_5 на період часу, до якого відносяться інкриміновані йому дії та наданий час виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну з епізодичним типом перебігу, актуальним маренням переслідування, проявами грубої, психопатологічної поведінки дисоціально - збудливого типу, що ускладнюється періодичним вживанням психоактивних речовин, що на вказаний пріод часу та на теперішній час позбавляло та позбавляє на момент проведення експертизи його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, позбавляє його спроможності правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати на них покази під час проведення з ним слідчих дій та в судовому процесі. З огляду на виявлені у ОСОБА_5 клінічні ознаки суспільної небезпеки, він потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування та запобіганню вчиненню ним суспільно -небезпечних діянь.

Стаття 92 КК України передбачає, шо примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно статті 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Вказаною статтею визначено три критерії, які суд має врахувати, призначаючи певний вид примусових заходів медичного характеру: 1) медичний (характер і тяжкість захворювання), 2) юридичний (тяжкість вчиненого діяння) 3) соціальний (ступінь небезпечності хворого для себе чи інших осіб). При цьому ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку: суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання (постанова ККС ВС від 25 вересня 2019 року № 464/7471/16-к).

Аналогічні висновки щодо необхідності визначення виду примусового заходу медичного характеру, із врахуванням всіх критеріїв, передбачених статтею 94 КК України, містяться у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 року (№ справи 219/12156/17) та від 30.05.2019 року (справа № 243/4632/17).

Частиною 3 статті 94 КК України визначено, що госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Згідно статті 19 Закону України "Про психіатричну допомогу" примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

У рішенні ЄСПЛ від 03.09.2015 року у справі "Берланд проти Франції" щодо природи та мети примусової госпіталізації високий суд зауважив, що такий захід медичного характеру може бути призначений лише у випадку, коли психіатричним заключенням встановлено наявність у особи психічного розладу, що свідчить про її неосудність та становить ризик для безпеки людей чи дотримання громадського порядку. Проголошення особи неосудною з підстав наявності психічного розладу та вжиття пов`язаних з цим заходів процесуального примусу не є "покаранням" в розумінні пункту 1 статті 7 Конвенції, проте розглядається як запобіжний (превентивний) захід.

Згідно статті 512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування.

Вирішуючи заявлене клопотання про прийняття відмови потерпілого ОСОБА_6 від обвинувачення, варто відзначити, що відповідно до статті 51 КК України, примусові заходи медичного характеру не входять до системи покарань, відтак вони не є видами покарання, а є заходами кримінально - правового характеру. Та, порядок застосування цих заходів свідчить про відсутність у них карального потенціалу і вони не переслідують мети кари за вчинене, а основне їх призначення вбачається в усуненні умов, що сприяли вчиненню суспільно небезпечного діяння. У зв`язку з цим, суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання.

Суд, визначаючи ОСОБА_5 вид примусового заходу медичного характеру, врахував дані висновку судово - психіатричного експерта, ступінь тяжкості вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, яке у відповідності до положень статті 12 КК України є не тяжким злочином. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_5 , згідно висновку судово - психіатричного експерта № 325 від 28.06.2023 року, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 з урахуванням характеру та тяжкості наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно - небезпечного діяння, необхідно задовольнити і застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Підстав для застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України відносно ОСОБА_5 суд не вбачає.

Обраний запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у вигляді поміщення до закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, до вступу ухвали в законну силу залишити без змін.

Цивільний позов не заявлено.

Судові (процесуальні) витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підстави викладеного, керуючись ст. ст. 19, 92 - 94 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" № 7 від 03 червня 2005 року, ст. ст. 100, 369 - 372, 392, 503, 512, 513, 516 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 про прийняття відмови від обвинувачення.

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000341 внесеному 01.05.2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань, щодо ОСОБА_5 , за фактом вчинення суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_5 , примусові заходи медичного характеру, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку із звичайним типом нагляду, за вчинене суспільно - небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

Психіатричним закладом, до якого необхідно помістити ОСОБА_5 визначити Комунальне підприємство "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" (36013, м. Полтава, вул. Медична, 1).

Дію запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, залишити до набрання ухвалою законної сили.

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме:

- коврик з підлоги, уламок деревяної палки, змив речовними бурого кольору, деревяний уламок чорного, білого та світло коричневого кольору, який часткового забруднений, які передані до кімнати речових доказів ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, знищити;

- медичну документацію (історії хвороби ОСОБА_5 № 2250, № 795, № 2480, № 2899 та копію висновку судового - психіатричного експерпта № 316 від 30.08.2018 року, а також рентен-знімок ОГК, записи рентгенолога КНП "Смілянська міська лікарня", медична карта стаціонарного хворого № 3381 на ОСОБА_6 ) повернути за належністю.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, законному представнику, та ОСОБА_5 , як особі щодо якої вирішено питання, направити начальникові Дніпровської Філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" Державної установи "Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України" для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання через Городищенський районний суд Черкаської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Ухвалу постановлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1