ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 484/2831/16-к

Провадження № 1-кп/486/34/2023

13 жовтня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області кримінальне провадження №0001319 від 03.05.2016 року за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Степківка, Первомайського району, Миколаївської області, одруженого, пенсіонера, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03.05.2016 року близько 20:00 год. в АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_7 , між ним та місцевим мешканцем ОСОБА_8 на ґрунті особистих неприязних стосунків стався конфлікт. Під час даного конфлікту у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_7 декілька раз вдарив його в область голови невстановленим під час досудового розслідування твердим предметом, який мав обмежену контактуючу поверхню. У результаті цих ударів ОСОБА_8 присів та нахилився, а ОСОБА_7 продовжував свої протиправні дії. Коли ОСОБА_8 намагався захиститися, вхопившись за ноги ОСОБА_7 , останній умисно зі значною силою наніс йому удар невстановлений досудовим слідством твердим предметом в життєво важливий орган - в область тім`яної частини голови, від чого ОСОБА_8 впав на місці побиття та втратив свідомість. У цей час ОСОБА_7 пішов у власний двір та сховав предмет, яким наносив удари по голові ОСОБА_8 , а потім знову вибіг та декілька раз вдарив потерпілого ногою в область тулуба, коли той лежав на поверхні перед входом у двір ОСОБА_7 . Після цього конфлікту між ним було вичерпано, а місцеві мешканці села Степківка викликали чергову зміну «швидкої медичної допомоги» для надання кваліфікованої медичної допомоги потерпілому. Даний виклик надійшов до лікарні о 20:05 год., а «швидка» на місце прибула о 20:25 год. При цьому па місці у ОСОБА_8 було діагностовано забійну рану голови та синці на тулубі.

Наступного дня, 04.05.2016 року ОСОБА_8 звернувся до Первомайської і РЛ зі скаргами на головний біль. При його огляді лікарем була виявлена забійна рана розмірами до 2 см в області лівого тім`яного бугра, там же синець та набряк м`яких тканин. При ревізії рани діагностовано вдавлений оскольчастий перелом в області рани діаметром біля 2-х см, проведено видалення двох кісткових фрагментів з перелому довжиною до 1 см. Тілесні ушкодження в області тулуба описані лікарем не були у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 скаржився лише на біль в області голови.

Згідно з висновком експерта від 20.05.2016 року у ОСОБА_8 виявлено відкриту черепно-мозкову травму вдавлений оскольчастий персом тім`яної кістки зліва, епідуральна гематома, забійна рана голови. Дані тілесні ушкодження могли виникнути у строк, вказаний у постанові, від дії тупого предмета з обмеженою поверхнею дії і відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння. Діагноз стаціонару ПЦРБ відповідає тілесним ушкодженням, виявленим у ОСОБА_8 . Дані ушкодження при падінні з висоти власного зросту виникнути не могли.

Згідно з висновком експертів від 06.07.2016 (комісійна експертиза) та з медичними документами, які представлені на експертизу у ОСОБА_8 мали місце ушкодження у вигляді рани та синця в тім`яній ділянці зліва, вдавленого перелому тім`яної кістки зліва, крововиливу між твердою мозковою оболонкою і тім`яною кісткою. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в результаті, як мінімум, одноразового ударного впливу тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею. За ступенем тяжкості ці тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Утворення вказаних тілесних ушкоджень в результаті удару ногою виключається. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в інтервалі від декількох десятків хвилин до 2-3 діб до моменту звернення потерпілого за медичною допомогою. Утворення зазначених тілесних ушкоджень при падінні з положення стоячи на тупі тверді предмети малоймовірно. Нанесення ОСОБА_7 ударів ОСОБА_8 перебуває в прямому причинному зв`язку з отриманими потерпілим тілесним ушкодженням.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому діяння не визнав та пояснив, що подія була у 03.05.2016 році, його онука прибігла додому плачучи, вона зайшла у двір, де він стояв на вулиці. У цей час йшов ОСОБА_9 (онук ОСОБА_8 ), кривдник його онуки. Він у нього запитав чого останній кривдив його онуку. Взяв за вухо ОСОБА_9 та попередив, що якщо останній буде далі кривдити його онуку, відірве йому вухо. ОСОБА_9 йому сказав, що поскаржиться своєму дідусю. Пізніше прибув до нього потерпілий, який схопив його за комір, внаслідок чого почалася між ними боротьба. У процесі боротьби ОСОБА_8 упав, а у нього, внаслідок боротьби порвалася куртка. У цей час закричала його онука, вибігла його жінка у подвір`я та почала кричати, щоб ОСОБА_8 підіймався. Потерпілий встав і пішов до ОСОБА_10 , у якої перебувала ОСОБА_11 . Ніяких тілесних ушкоджень предметами він йому не наносив. Приїхала поліція, швидка та зійшлось багато людей. До нього підійшли поліцейські, оглянули ситуацію та він дав свідчення у себе вдома. Стверджує, що у ОСОБА_10 є зв`язки із судово-медичними експертами. На другий день ОСОБА_8 та ОСОБА_10 поїхали до судово-медичного експерта, який направив останніх до лікаря. Він швидку не викликав та будь-якої допомоги ОСОБА_8 не надавав. Останній запропоновував потерпілому примирення, на що ОСОБА_8 йому відмовляв і що казав, що ніколи йому не пробачить. Також зазначив, що ніякого твердого предмета, на момент вчинення злочину, у руках він не мав.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначив, що обвинувачений говорить не правду. Він обрізав виноград, у цей час підбіг його онук, який плакав і скаржився на ОСОБА_7 . Після цього вони пішли до обвинуваченого. Він почав з`ясовувати чого обвинувачений ображав його онука. Він схопив його за груди та відштовхнув, а обвинувачений дістав із позаду, зарані приготовлений предмет з металевим шаром, вдарив його по тулубу та по голові. Щоб уникнути удару, він упав в ноги ОСОБА_7 , але останній попав по ньому металевим шаром, внаслідок чого він упав. Пізніше приїхав слідчий та лікарі, які оглянули його та повідомили, що рана неглибока. Жінка обвинуваченого вибігла на вулицю та почала витирати кров із бетонної поверхні. Він у цей час піднявся та сів біля ОСОБА_10 , а потім до них підійшли сусіди. На наступний день, потерпілий поїхав не до слідчого, а до експерта, який сказав, що йому термінову потрібна операція та він відразу поїхав до лікарні. Після операції лікувався 15 днів, а після цього слідчий намагався вмовити його помиритись із обвинуваченим, проте він заперечив, оскільки ОСОБА_7 його сильно образив. Певен, що ОСОБА_7 в момент події зникав, щоб сховати предмет злочину з металевим шаром. Стверджує, що така рана, яку він отримав, не могла утворитись внаслідок падіння на бетон.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим у вчинені вказаного кримінального правопорушення, пояснень потерпілого, його вина підтверджується наступними доказами.

Так, свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що ця подія була 03.05.2016 року. У ввечері цього ж дня вона йшла з городу та бачила ОСОБА_9 , який грався з м`ячем та розмовляв в бік ОСОБА_7 біля до його хати. Потім бачив, як ОСОБА_8 лежить під хвірткою, на правому боці, біля будівлі, після чого ОСОБА_7 йшов до себе у двір. Вона хотіла допомогти ОСОБА_8 , проте злякалася ОСОБА_7 та почала кричати про допомогу. До неї підбігла ОСОБА_11 та почала питати що трапилось. Вона побачила, що біля ОСОБА_8 була кров, внаслідок чого вона почала викликати швидку та поліцію. До цього ОСОБА_7 бив ОСОБА_8 ногою 4-5 разів по ребрах, по животу лежачого. У цей момент вона кричала ОСОБА_7 , щоб останній перестав бити ОСОБА_8 . Після того до ОСОБА_8 підійшла жінка обвинуваченого з відром води, підняла ногою голову потерпілого та змила водою кров під ОСОБА_8 . Після цього вони обидва пішли до себе у двір, а ОСОБА_11 закликала допомогти ОСОБА_8 . Потерпілий самостійно піднявся та підійшов до них. Вони пішли у її літню кухню, щоб допомогти ОСОБА_8 . У цей час приїхала одночасно швидка допомога та поліція. Зайшовши до її літньої кухні, лікар став допомагати потерпілому, а поліція їх почала допитувати. Лікар оглянув ОСОБА_8 та написав направлення, де потерпілому потрібно було звернутись до судово-медичного експерта. Потерпілий почав заперечувати лікарю, оскільки у нього жінка хвора, він не знає де його онук, просив лікаря поїхати наступного дня. Йому зробили знеболюючий укол та замотали голову. Їх слідчі допитали та на цьому події були закінчені. Наступного дня їй подзвонив ОСОБА_8 та його жінка, які просили у неї допомоги, щоб його повезли у лікарню, оскільки вона знає де знаходиться судово-медичний експерт. Експерт оглянув ОСОБА_8 та надав свій висновок слідчому, а їм надав направлення до хірурга та невропатолога. Стверджувала, що предметів в руках ОСОБА_7 вона не бачила. Обвинувачений потерпілому наносив удари з агресією та із задоволенням. Судово-медичний експерт не оглянув на синяки на ребрах ОСОБА_8 , ударів вона не бачила, бачила як лежав потерпілий на землі.

Свідок ОСОБА_12 , дружина ОСОБА_7 , у судовому засіданні показала, що дана подія відбулась 03.05.2016 року біля її будинку, за АДРЕСА_1 . Вона не бачила, як її чоловік наносив потерпілому тілесні ушкодження, оскільки була у дворі. Вона почула, як ОСОБА_9 кричить «дідусь», повернулась у бік воріт та бачила як із-під хвіртки хтось лежить наземлі. Вибігши за ворота побачила, що її чоловік стоїть, а ОСОБА_8 лежить. Вона злякалась та почала свого чоловіка заводити у двір. Після цього вона підійшла до ОСОБА_8 , який лежав на бетонній поверхні біля її подвір`я та дивився на неї, вона хотіла взяти його за руки та казала йому, щоб він підіймався. У цей час її онука почала сильно плакати та вона почала її заспокоювати. Після того, як заспокоїла онуку, повернулась до ОСОБА_8 , а його вже не було, він вже сидів біля ОСОБА_10 . Стверджувала, що крові та тілесних ушкоджень у потерпілого не бачила та у обвинуваченого в руках будь-яких предметів не бачила.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що до нього звернувся лікар, який просив його допомоги в операційній. Операція (вдавлений перелом тім`яної кістки) була зроблена ОСОБА_8 . Після операції діагноз був встановлений як тяжка черепно-мозкова травма (вдавлений уламковий перелом тім`яної кістки зліва та субдуральна гемотома). Були видалені уламки. Зосередив увагу, що це саме важка черепно-мозкова травма.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показала, що дана подія відбулась у травні 2016 року біля будинку ОСОБА_7 , за АДРЕСА_1 , а вона знаходилась біля свого будинку, АДРЕСА_2 . Вона була на відстані приблизно 100 м, біля неї була ОСОБА_15 , з якою вона збирала траву біля її садиби. Вона розмовляла по телефону, потім закричав хлопчик і вона побачила ОСОБА_9 , після цього йшов ОСОБА_8 до ОСОБА_7 , останній відкрив хвіртку, між ними зав`язалась тяганина. Вони схопили один одного за комір, ОСОБА_8 штовхнув ОСОБА_7 на паркан, а обвинувачений замахнувся рукою на ОСОБА_8 , внаслідок чого останній упав, а інших людей там не було, потім ОСОБА_7 закрив хвіртку і пішов до себе у двір, а ОСОБА_8 лежав на землі, дружина ОСОБА_7 підійшла до ОСОБА_8 , вона його поворушила та він заворушився, дружина ОСОБА_7 хотіла підняти ОСОБА_8 , проте пішла до себе у двір. Після цього, через дві хати від неї, стояли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вони почали переходити через дорогу до своєї садиби. ОСОБА_8 у цей час піднявся та сів на лавочку, яка належить ОСОБА_10 , та до нього підійшла ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Вона та ОСОБА_15 зібрали траву, поклали на велосипед останньої та вона пішла. Пройшло приблизно півгодини, після чого приїхала швидка допомога до ОСОБА_10 , у якої перебували сама ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . Медсестра запитала ОСОБА_8 чи буде він їхати в лікарню, проте він відмовився. На ОСОБА_8 була засохла смужка крові.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показала, що ця подія була у 2016 році. Вона була біля будинку ОСОБА_14 , збирала траву для корови. Кримінальне правопорушення відбулось за адресою: АДРЕСА_1 . Онук ОСОБА_8 ОСОБА_9 закричав «дідусь» та вона звернула увагу, що він побіг додому. Вона побачила як ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , біля подвір`я останнього, тягали один одного за комір, внаслідок чого ОСОБА_8 упав. Після цього ОСОБА_7 пішов до себе у двір, а ОСОБА_8 лежав біля подвір`я ОСОБА_7 . Потім вийшла дружина ОСОБА_7 , нахилилася до ОСОБА_8 , потерпілий піднявся та пішов до лавочки ОСОБА_10 , а остання з ним викликала швидку допомогу.

Допитаний судом судово-медичний експерт ОСОБА_16 у судовому засіданні показав, що він проводив експертизу з ОСОБА_8 . При проведенні судово-медичної експертизи щодо ОСОБА_8 всі відомості він мав. Про кримінальну відповідальність він попереджений, проте зауважив, що предмет за допомогою якого спричинено тілесне ушкодження був предмет з тупою твердою поверхнею, це може бути будь-що. Обмеження поверхня дії це відношення предмета та площею перелома кістки. Він проводив експертизу за документами, які були надані від лікарів, які госпіталізували ОСОБА_8 , йому потрібно було провести освідування, описати ушкодження та механізм їх утворення і ступінь тяжкості, а щодо отримання від чого саме тілесних ушкоджень експерт не відповідає.

Свідок ОСОБА_17 , яка була допитана Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, показала, що, будучи у сусідки у дворі, де брала воду, вона почула крики, вийшла та побачила, як потерпілий лежав біля хвіртки ОСОБА_7 . Коли знову пішла по воду, то побачила, що ОСОБА_8 лежав, а ОСОБА_7 не було.

Судом, у порядку ст. 358 КПК України були досліджені докази, надані учасниками процесу:

- рапорт Первомайського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про отримання 03.05.2016 року заяви (повідомлення) про вчинення злочину ЄО №3290 від 03.05.2016 року як: тілесні пошкодження (а.с. 89 т.5).

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 03.05.2023 року, прийнятого слідчим Первомайського ВП ГУНП в Миколаївської області капітаном поліції ОСОБА_18 , у якому ОСОБА_8 заявив, що невідома особа 03.05.2023 року біля 20:00 год. по АДРЕСА_3 спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_8 (а.с. 88 т.5);

- протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 12.09.2016 року складеного слідчим Первомайського ВП ГУНП в Миколаївської області капітаном поліції ОСОБА_19 , з якого вбачається, що ОСОБА_7 був ознайомлений з матеріалами розслідування (а.с. 87 т.5);

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №№0001319 від 10.09.2021 року, з якого вбачається, що до ЄРДР 03.05.2016 року внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України, про те, що 03.05.2023 року біля 20:00 год. в АДРЕСА_1 між місцевими мешканцями села ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ґрунті особистих неприязних стосунків виникла сварка, під час якої ОСОБА_7 завдав ОСОБА_8 , удар в голову невстановленим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею та спричинив тілесні ушкодження у вигляді вдавленого перелому тім`яної кістки зліва, який відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (а.с. 100 т.5);

- протокол огляду місця події від 26.01.2017 року та таблицю зображень до нього (а.с.90-99 т.5), згідно з яким зафіксовано місце події за адресою: АДРЕСА_1 , де оглянута безпосередньо територія, що розташована навпроти будинку та воріт. Оглядом встановлено, що покриття прилеглої території бетонна та складається з декількох плит. У плиті видніються частини арматур. У бетонній плиті, що біля хвіртки всього 10 арматур, з них всіх шоста арматура виступає над поверхнею на 2.5 см, діаметр арматури становить 1 см, вказана арматура частково виступає над поверхнею, а саме на 2 см;

- протокол проведення слідчого експерименту, схема та фототаблиця до нього від 20.07.2016 року за участю потерпілого, свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , у якому встановлені обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 03.05.2023 року та встановлено місцезнаходження свідків та очевидців правопорушення (а.с. 101-111, 113 т.5);

- протокол проведення слідчого експерименту та таблиця зображень до нього від 12.09.2016 року за участю ОСОБА_7 , в ході якого обвинувачений вказав обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 (а.с. 114, 112, 116-120, т.5);

- постанова про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 19.05.2016 року (а.с. 115 т.5);

- висновок експерта № 329-М від 20.05.2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлено відкриту черепно-мозкову травму вдавлений оскольчастий персом тім`яної кістки зліва, епідуральна гематома, забійна рана голови. Дані тілесні ушкодження могли виникнути у строк, вказаний у постанові, від дії тупого предмета з обмеженою поверхнею і відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння. Діагноз стаціонару ПЦРБ відповідає тілесним ушкодженням, виявленим у ОСОБА_8 . Дані ушкодження при падінні з висоти власного зросту виникнути не могли (а.с. 121 т.5);

- постанова про призначення комісійної судово-медичної експертизи від 20.05.2016 року (а.с. 122 т.5);

- висновок експерта (експертиза за матеріалами справи) № 67-К від 06.07.2016 року, згідно з яким у ОСОБА_8 мали місце ушкодження у вигляді рани та синця в тім`яній ділянці зліва, вдавленого перелому тім`яної кістки зліва, крововиливу між твердою мозковою оболонкою і тім`яною кісткою. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в результаті, як мінімум, одноразового ударного впливу тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею. За ступенем тяжкості ці тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Утворення вказаних тілесних ушкоджень в результаті удару ногою виключається. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в інтервалі від декількох десятків хвилин до 2-3 діб до моменту звернення потерпілого за медичною допомогою. Утворення зазначених тілесних ушкоджень при падінні з положення стоячи на тупі тверді предмети малоймовірно (а.с. 123-125 т.5);

- вимога у/п №0001319 від 03.05.2016 року (а.с. 132 т.5);

- заява про видачу паспорта ОСОБА_7 (а.с. 133 т.5);

- повідомлення слідчому СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області капітану поліції ОСОБА_18 від ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання карти виїзду бригади ШМД до ОСОБА_8 (а.с. 134 т.5);

- карта виїзду швидкої медичної допомоги від 03.05.2016 року та медична карта стаціонарного хворого №2065 ОСОБА_8 (а.с. 126-132 т.5);

- повідомлення від 27.05.2016 року про те, що ОСОБА_7 проходив строкову військову службу в Збройних силах з 13.11.1973 року по 06.09.1975 року (а.с. 135 т.5).

Факт нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 підтверджується не тільки показами останнього, а й тим, що обвинувачений не заперечував цього, а стверджував, що захищався, а також підтверджується показами свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , які бачили, як обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження, свідченнями ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , які бачили поряд із ОСОБА_8 . ОСОБА_7 та дають у своїй сукупності суду встановити, що інших осіб поряд із потерпілим не було.

У своїй сукупності показання свідків узгоджуються між собою, не суперечать один одному і підтверджують показання, надані саме потерпілим, а також узгоджуються із висновком судово-медичної експертизи в частині виду та локалізації тілесних ушкоджень.

Щодо предмета (знаряддя злочину), який органами досудового слідства встановлено не було та твердження ОСОБА_8 того, що ним було нанесено тілесні ушкодження суд не сприймає, оскільки ніхто із свідків не підтвердив, у тому числі ОСОБА_12 , яка могла безпосередньо побачити, як обвинувачений ховає знаряддя злочину, що у ОСОБА_7 було знаряддя злочину. Проте суд встановив сам факт нанесення та спричинення тяжких тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому, що підтверджується висновками експертів, а також поясненнями, наданими у судовому засіданні експертом ОСОБА_16 про те, як саме могли утворитись рана та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень.

Щодо твердження обвинуваченим того, що він лише оборонявся, оскільки потерпілий погрожував його вбити, та не мав наміру наносити тілесних ушкоджень потерпілому суд виходить з наступного.

У даному випадку кримінальна відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 настає за протиправні діяння, які були ним вчинені умисно з урахуванням положень ст. 24 КК України.

Підставою кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 є вчинення ним суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто при наявності об`єктивних (об`єкт, діяння, наслідки, причиновий зв`язок) і суб`єктивних (суб`єкт, вина) ознак, які характеризують дане суспільно небезпечне діяння як злочин.

Що ж стосується кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України, а не за ст. 124 КК України, - умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони або у разі перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця, то з огляду на обставини справи, встановлені в судовому засіданні, суд вважає, що в діях обвинуваченого ОСОБА_7 не було необхідної оборони, саме в розумінні, яке входить до гіпотези ст. 124 КК України, а відповідно, не може бути і перевищення її меж.

Стороною обвинувачення надано суду належні та допустимі, прямі та не прямі докази щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, який передбачено ч.1 ст. 121 КК України, відповідно, обвинувачення ґрунтується на доказах, які судом сприймаються як належні, тому суд не має обґрунтованих непереборних сумнівів в наявності події злочину, складу кримінального правопорушення.

До доводів захисника та обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили суд визнати останнього невинуватим та виправдати, суд ставиться критично як спробу уникнути відповідальності за вчинене, оскільки вони об`єктивно нічим не підтверджуються і повністю спростовуються наведеними доказами по справі.

Таким чином, за результатами судового розгляду суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння - ч. 1 ст. 121 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні у повній сукупності вищезазначених доказів.

Діяння, визначене диспозицією ч. 1 ст. 121 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає як притягнення до кримінальної відповідальності вперше, відсутність будь-яких компрометуючих документів як особи негативно характеризуючого, а також пенсійний вік останнього.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає як вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Суд враховує висновки досудової доповіді органу пробації, в якій зазначено, що у обвинуваченого середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, середній ризик небезпеки для суспільства, виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі можливе.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисне кримінальне правопорушення щодо здоров`я потерпілого ОСОБА_8 в порушення засад Конституції України, третя стаття якої передбачає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За вчинення злочину, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним злочину, його наслідки, особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставин, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене.

На підставі викладеного, враховуючи позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, думку обвинуваченого, який у судових дебатах просив його визнати невинуватим та виправдати, думку його захисника, який просив також виправдати обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 років із застосуванням положень ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Суд вважає, що призначене судом покарання є необхідним і достатнім заходом примусу для перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 та відповідає тяжкості вчиненого ним правопорушення, сприятиме дотриманню обвинуваченим правослухняної поведінки у майбутньому.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити і те, що досудове слідство є недостатньо та не фахово проведеним, що стало на заваді ухвалення відповідного судового рішення у даній справі, що врешті решт призвело до не виправданого терміну розгляду справи, тобто понад 7 (сім) років. Представником державного обвинувачення прокурорами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не в повній мірі вживано заходи щодо фахового підтримання державного обвинувачення у справі за обвинуваченням ОСОБА_7 . В обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 121 КК України зазначено, що обтяжуючих обставин не встановлено, що протирічать ст. 67 КК України, яка регламентує обставини, які обтяжують покарання, зокрема, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. При скоєнні ОСОБА_7 кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_8 , останній перебував у віці більше ніж 60 років.

Також, суд акцентує увагу на тому, що участь потерпілого ОСОБА_8 на початку конфлікту з обвинуваченим ОСОБА_7 була ініціюючою, а поведінка останнього у правовому полі, на переконання суду, повністю або частково локалізувала би наслідки які настали.

Стягненню з ОСОБА_7 на користь держави підлягають витрати на лікування потерпілого в стаціонарі Первомайської центральної районної лікарні у сумі 1337,04 грн. (а.с. 171 т.1).

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись статтями 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 1337 (одну тисячу триста тридцять сім) грн. 04 коп. витрати на лікування потерпілого в стаціонарі Первомайської центральної районної лікарні управління охорони здоров`я Миколаївської області.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1