Номер справи 366/1049/23
Номер провадження 1-кп/366/152/23
УХВАЛА

4 жовтня 2023 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду смт. Іванків у судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , про повернення вилученого майна в рамках кримінального провадження №0000047 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 березня 2023 року, відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 249 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Іванківського районного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000047, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 березня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 249 КК України.

Ухвалою від 30 травня 2023 року призначено підготовче судове засідання на 6 червня 2023 року.

Підготовче засідання неодноразово відкладалось у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, клопотанням учасників судового процесу.

Ухвалою від 13 вересня 2023 року призначено судовий розгляд на 4 жовтня 2023 року.

В судовому засіданні 4 жовтня 2023 року обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про скасування арешту на гумові човни THUNDER 310 та BARC D-240C, двигун для човна, акумуляторна батарея на 100 ампер годин, 30 риболовних сіток із жилки які поміщені в полімерні пакети, що скріплені з бірками з пояснювальним напис., 2 засоби лову із біоресурсів із сітки, 1 засіб типу ятір, оскільки нагальної потреби у знаходженні вказаних речей в поліції не має, але більше вони можуть прийти в непридатний для користування стан, через високу температуру, та зниження температури.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала клопотання, просила задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 підтримав клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно з вимогами ч.3 ст.132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судової процедури для забезпечення гарантій дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В провадженні Іванківського районного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000047, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 березня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 249 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, а саме у незаконному зайнятті рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, яке карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років.

Частина 1 частини першої статті 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відтак, на момент розгляду клопотання суддя приходить до висновку, що повернення вищезазначених речей може призвести до їх подальшого переховування, продажу або знищення як зарядів злочину щодо яких в подальшому може бути застосована спеціальна конфіскація.

Згідно із статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про скасування арешту на майно, оскільки на сьогодні підстави, з яких було накладено арешт на вказане вище майно, не відпали, а тому накладений арешт скасуванню не підлягає, а клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , є передчасним.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , про повернення вилученого майна в рамках кримінального провадження №366/1049/23 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 249 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 9 жовтня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1