ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/579/23 Справа № 705/1557/22 Категорія: ч. 2 ст. 286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000827 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 червня 2023 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Теплик Вінницької області, громадянина України, українця, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України застосовано примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду.

Скасовано арешт накладений ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2021 на автомобіль «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 .

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :

Даною ухвалою до ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру за те, що він 07 серпня 2021 року близько 05 год. 55 хв., порушуючи вимоги п.п. 31.4.5 а), б), 31.4.1 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 зі змінами та доповненнями, керував автомобілем « Volkswagen Passat », р.н. НОМЕР_1 , експлуатація якого заборонена у зв`язку з тим, що шина заднього правого колеса має зношеність бігової доріжки до оголення корду, а також товщина передніх гальмових дисків та заднього лівого колеса автомобіля не відповідає вимогам підприємства виробника, та рухаючись на 202 км автодороги «Київ Одеса» в напрямку м. Одеса та території Уманського району Черкаської області в світлу пору доби, в порушення вимог пунктів 2.3 б), 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 зі змінами та доповненнями, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та, відповідно, не реагував на її зміну, не дотримався безпечної дистанції, та здійснив зіткнення з задньою лівою частиною напівпричепа « GTI LAB 9000 » р.н. НОМЕР_2 в складі вантажного автомобіля «Scania R124 LA », р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_10 , який рухався в попутному з ним напрямку до м. Одеса на правій смузі руху.

Внаслідок ДТП пасажир переднього пасажирського сидіння автомобіля «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_11 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №05-7-02/276 від 06.09.2021, отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи, склепіння та лицевого черепа з крововиливами під м`які, та під тверді мозкові оболонки з забоєм-розмізченням головного мозку, та травматичним набряком набуханням головного мозку, які при житті відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

Згідно з висновком експерта №КСЕ-19/124-21/10660 від 17.09.2021, порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , а саме вимог п.2.3 б), 13.1 ПДР, затверджених КМУ від 10.10.2001 №1306, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_11 .

Так як ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, у стані осудності, але до постановлення вироку захворів на психічну хворобу, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, про що вказує висновок судово-психіатричного експерта № 34 від 09.02.2022, до останнього судом застосовано примусовий захід медичного характеру, передбачений ст. 94 КК України, у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2023 скасувати через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про допит судових експертів та призначення додаткових судових експертиз, що призвело до постановлення незаконного рішення, оскільки залишились недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення провадження, в тому числі в частині вирішення цивільного позову.

Акцентує увагу на те, що експертиза ОСОБА_7 проведена без урахування його останньої історії хвороби, де встановлено діагноз епілепсія. Крім того під час розгляду справи судом першої інстанції було надано висновок військово-лікарської комісії, за змістом якого ОСОБА_7 не виявляв ознак психічного розладу, що ставить під сумнів висновок судово-психіатричного експерта, який долучено до матеріалів кримінального провадження.

З огляду на наведене, у суду першої інстанції не було належних правових підстав для застосування щодо ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явились потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та представник потерпілих адвокат ОСОБА_14 , які про поважні причини неприбуття не повідомили, що, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає судовому розгляду по суті заявлених апеляційних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, думки особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 в підтримку апеляційної скарги в повному обсязі, прокурора про законність, обгрунтованість судового рішення та безпідставність апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 до задоволення не належить.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Вказаним вимогам кримінального процесуального закону ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.06.2023 щодо ОСОБА_7 відповідає.

Висновки місцевого суду про те, що суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України мало місце і вчинене ОСОБА_7 , відповідають фактичним обставинам справи, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному їх досліджені, яким суд дав правильну правову оцінку відповідно до вимог ст. 94 КПК України та учасниками судового провадження не оспорюються.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції і призначення нового розгляду у суді першої інстанції через передчасність висновку про наявність правових підстав для застосування щодо ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру. Зокрема вказує на неповноту судового розгляду, що виразилась у відмові у задоволенні клопотання про допит судових експертів та призначенні додаткових судових експертиз, з урахуванням того, що судово-медична експертиза ОСОБА_7 проведена без урахування останньої історії його хвороби з діагнозом прояви епілепсії.

Наведені доводи захисника колегія суддів визнає такими, що не слугують підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на наступне.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що медичні картки ОСОБА_7 : КНП «Вінницького обласного клінічного госпіталя ветеранів війни» Вінницької обласної ради № 2233, № 2302, №2541; КНП «Уманська центральна районна лікарня» Паланської сільської ради № 2952; КНП «Теплицька міська лікарня» Теплицької селищної ради № 019581; КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Вінницької обласної ради № 9410; КНП «Вінницького обласного клінічного високоспеціалізованого ендокринологічного центру» Вінницької обласної ради № 242, визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0000827.

Зі змісту судово-медичної експертизи за матеріалами кримінальної справи № 04-01/02 від 24.01.2022, комісією експертів досліджені медичні карти стаціонарного хворого №№ 2952, 2233, 2302, 2541 та 019581, в яких містяться записи лікарів про стан здоров`я ОСОБА_7 до 07.08.2021, тобто до моменту вчинення ним інкримінованого суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

За підсумками наведеної експертизи комісія експертів прийшла до висновку, що станом на 07.08.2021 у ОСОБА_7 мали місце наступні захворювання: післяопераційний гіпотеріоз важка форма, медикаментозна субкомпенсація, гіпотеріоїдна дистальна полінейропатія рук та ніг, дисцеркуляторна енцефалопатія змішаного генезу, гіпертонічна хвороба ІІ ст., гіпертензійне серце, остеохондроз поперекового відділу хребта. Можливість втрати свідомості ОСОБА_7 при наявності даних захворювань є малоймовірною.

Крім того експертами зазначено, що в медичних документах, які надані на комісійну судово-медичну експертизу до 07.08.2021 дані про наявність у ОСОБА_7 епілепсії відсутні.

На дослідження експертам не була надана медична картка ОСОБА_7 № 9410, за якою він перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Вінницької обласної ради із діагнозом «Симптоматична епілепсія, вірогідніше обумовлена медикаментозним тиреотоксикозом», з урахуванням того, що ДТП за його участі відбулася 07.08.2021, а відповідний діагноз ОСОБА_7 було встановлено за результатами його лікування з 27.10.2021 по 05.11.2021.

Оскільки станом на 07.08.2021 ОСОБА_7 не було встановлено діагноз «Симптоматична епілепсія, вірогідніше обумовлена медикаментозним тиреотоксикозом», у комісії експертів були відсутні об`єктивні підстави для врахування медичної документації за період з 27.10.2021.

Більш того, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 34 від 09.02.2022, де, в тому числі враховані дані медичної картки ОСОБА_7 № 9410 про його перебування на стаціонарному лікуванні 27.10.2021 по 05.11.2021 з діагнозом «Симптоматична епілепсія, вірогідніше обумовлена медикаментозним тиреотоксикозом», на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого кримінального правопорушення, у ОСОБА_7 не відмічалося проявів хронічного психічного захворювання, недоумства, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки, а виявлялися прояви органічного психічного розладу складного генезу (післяопераційного гіпотиреозу після тотальної тиреідектомії з приводу багатовузлового нетоксичного зобу, гіпертонічної хвороби ІІ ст.) з явищами гіпотиреоїдної дисциркуляторної енцефалопатії, психоорганічного синдрому з помірно вираженими проявами в стані медикаментозної субкомпенсації (F-07.0 за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), без виражених проявів психічного дифекту, без продуктивної психопатологічної симптоматики та без проявів пароксизмального стану з втратою свідомості, що не позбавляло його здатності на вказаний період усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Оскільки за наведеними вище висновками у ОСОБА_7 на теперішній час виявляються прояви хронічного психічного захворювання, яке виникло після скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, у формі маячного розладу (F-07.0 за МКХ-10) з поглибленням проявів органічного психічного розладу складного генезу (післяопераційного гіпотиреозу після тотальної тиреідектомії з приводу багатовузлового нетоксичного зобу, гіпертонічної хвороби ІІ ст.) з явищами гіпотиреоїдної дисиркуляторної енцефалопатії, психоорганічного синдрому в стані декомпенсації з актуальними, систематизованими маячними ідеями відношення і переслідування, з афективною охопленістю і некритичністю, через що ОСОБА_7 не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді; і за своїм психічним станом через вказані маячні ідеї відношення, переслідування, наростаючих проявів психоорганічного синдрому, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння суспільно небезпечних дій, з урахуванням встановлення в судовому засіданні, що суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України вчинене ОСОБА_7 , у суду першої інстанції були обґрунтовані підстави для застосування щодо нього примусового заходу медичного характеру, передбаченого ст. 94 КК України, у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду.

Твердження захисника про те, що за висновком військово-лікарської комісії ОСОБА_7 не виявляв ознак психічного розладу, не спростовує висновку судово-психіатричного експерта № 34 від 09.02.2022, проведеного в рамках даного кримінального провадження з урахуванням матеріалів справи, медичних даних стаціонарного хворого ОСОБА_7 та його безпосереднього клінічного дослідження.

З огляду на наведене, посилання захисника ОСОБА_9 про передчасність висновку щодо наявності правових підстав для застосування щодо ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру, колегія суддів визнає помилковими.

Щодо безпідставної, на думку захисника, відмови суду у допиті експертів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та призначення додаткової судово-медичної експертизи, колегія суддів зауважує, що за змістом ст. 356 КПК України, суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення наданого ним висновку. Разом з цим висновки № 04-01/02 від 24.01.2022 та № 34 від 09.02.2022 є однозначними, зрозумілими і додаткових роз`яснень не потребують.

Також судом не було встановлено, а захисником доведено необхідність для проведення додаткової судово-медичної експертизи, оскільки така експертиза призначається для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи при необхідності проведення додаткових досліджень або досліджень додаткових матеріалів, які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Посилання захисника на неврахування, під час проведення судово-медичної експертизи за матеріалами кримінальної справи № 04-01/02 від 24.01.2022, даних про наявність у ОСОБА_7 діагнозу епілепсія є недоречними, оскільки ДТП за його участі відбулася 07.08.2021, а відповідний діагноз встановлено за результатами лікування з 27.10.2021 по 05.11.2021.

Тому підстав для визнання проведеного судового розгляду судом першої інстанції неповним, тобто таким, коли залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, під час апеляційного перегляду не встановлено.

Керуючись ст. 404, п. 1 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 червня 2023 року, якою щодо ОСОБА_7 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України застосовано примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

Головуючий

Судді