справа № 619/4645/23
провадження № 1-кс/619/835/23
У Х В А Л А

Іменем України

20 вересня 2023 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту по кримінальному провадженню № 0000501 від 11.07.2022,

встановив:

Представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту з транспортного засобу «Fiat Fiorino», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 та бензопили ТМ «Foresta», помаранчевого кольору № НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_4 , арешт на який було накладено ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 15 липня 2022 року.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні СВ ВП №3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000501 від 11.07.2022 р. за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.07.2022 до ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від працівника поліції СРПП ОСОБА_5 про те, що під час патрулювання за адресою: Харківська область, Малоданилівська ОТГ, с. Лужок, за координатами НОМЕР_4, було виявлено автомобіль«Fiat Fiorino», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за допомогою бензопили здійснював порубку дерев, без дозвільних документів.

До суду надійшло клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучене 10.07.2022 під час проведення огляду місця події: - автомобіль «Fiat Fiorino», д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору; - 9 зрубів дерев; - бензопила ТМ «Foresta», помаранчевого кольору № ; - 3 зруби дерев, які виявлені в посадці; - 8 зрубів дерев, наступними розмірами: довжиною 100 см, діаметром 14 см; довжиною 115 см, діаметром 16 см; довжиною 112 см, діаметром 16 см; довжиною 112 см, діаметром 11 см; довжиною 90 см, діаметром 12 см; довжиною 94 см, діаметром 13 см; довжиною 92 см, діаметром 12 см; довжиною 95 см, діаметром 18 см.

Ухвалою слідчого судді Котелевського районного суду Полтавської області від 15 липня 2022 року задоволено клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури про арешт тимчасового вилученого майна та накладено арешт на автомобіль «Fiat Fiorino» д.н.з. НОМЕР_1 , бензопилу ТМ «Foresta», помаранчевого кольору № , зруби дерев.

До теперішнього часу підозра ОСОБА_4 не повідомлена, які проводились слідчі дії і чи проводяться вони зараз, заявнику невідомо. Будь-які відомості відсутні тому, що слідчий відділ ВП №3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, де перебувають матеріали вказаного кримінального провадження, а також Дергачівська окружна прокуратура на його неодноразові адвокатські запити не дають об`єктивну письмову відповідь - інформацію, яка передбачена ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Заявник зазначає, що з моменту накладення арешту на майно ОСОБА_4 пройшов тривалий проміжок часу, в органу досудового розслідування та прокурорів було достатньо, на думку заявника, часу для перевірки усіх обставин кримінального провадження. Отже заявник вважає, що потреба у накладенні арешту на майно відпала, а тому просить скасувати арешт.

У судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив клопотання про скасування арешту майна розглядати без участі прокурора. Проти задоволення клопотання заперечує.

Представник СВ ВП №3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області у судове засідання також не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.

З метою об`єктивного розгляду клопотання слідчий суддя двічі витребував матеріали кримінального провадження № 0000501 від 11.07.2022 у прокурора і відділу поліції, але вказані матеріали на адресу суду направлені не були.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про часткове задоволення клопотання з таких підстав.

Судом встановлено, що 15 липня 2022 року ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області у справі № 535/680/22, провадження №1-кс/535/132/22 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000501 від 11.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.246 КК України накладено арешт набензопилу ТМ «Foresta», помаранчевого кольору № , автомобіль марки «Fiat Fiorino» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, які належать ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_2 .

На сьогоднішній день з матеріалів клопотання не вбачається, що ОСОБА_4 повідомлялося про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених особливою частиною КК України, ОСОБА_4 не є підозрюваним чи обвинуваченим, або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого, або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Крім того, арешт накладений більше року назад, проте з власником арештованого майна не проведено жодної процесуальної дії, тобто, орган досудового розслідування навіть не намагається встановити обставини, які мають значення для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи. Незважаючи на те, що з моменту арешту майна пройшло часу більше року, підозра нікому не пред`явлена.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тобто особа, яка подала клопотання про скасування арешту майна, має довести суду окрему або одночасну наявність фактів необґрунтованості накладення арештів майна чи відпадання потреби в їх застосуванні.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Статтею 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів указаного у ст. 170 КПК України.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "ОСОБА_5 та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

В ході розгляду клопотання встановлено, що заявник протягом року не може користуватися належним йому майном, володілець не є підозрюваним або обвинуваченим у кримінальному провадженні. Також слідчий суддя враховує і те, що у кримінальному провадженні має існувати розумне співвідношення пропорційності між засобами, що застосовуються, і метою, яку прагнуть досягти будь-які заходи, що застосовуються державою, в тому числі заходи, спрямовані на контроль за використанням майна приватної особи. Ця вимога виражається в понятті "справедливого балансу", який повинен бути досягнутий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав особи. Для того, щоб визначити пропорційність відповідного заходу, необхідно враховувати його тривалість, а також його необхідність з огляду на хід кримінального провадження, наслідки його застосування для відповідної особи та рішення, прийняті органами влади у зв`язку з цим.

Таким чином, виходячи з наведених вище доводів та мотивів, приходжу до висновку, що подальше обмеження власника у праві використання та володіння майном суперечить наведеним положенням Конституції України, КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому слід скасувати арешт наавтомобіль марки «Fiat Fiorino» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_2 , оскільки володілець майна не повинен нести непропорційний та непомірний тягар щодо користування майном.

В задоволенні іншої частини клопотання, а саме: скасування арешту на бензопилу ТМ «Foresta», помаранчевого кольору № , слід відмовити. Стороною клопотання не надано відповідних документів, що власником вказаного майна є саме ОСОБА_7 і в матеріалах клопотання такі відомості відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 170, 174, 309, ч. 2 ст. 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Копотання представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000501 від 11.07.2022 - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Котелевського районного суду Полтавської області від 15 липня 2022 року у справі № 535/680/22 провадження №1-кс/535/132/22 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000501 від 11.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.246 КК України наавтомобіль марки «Fiat Fiorino» д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який належить ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_2 .

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Копію ухвали слідчого судді негайно після її оголошення вручити прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

У разі відсутності прокурора під час оголошення судового рішення його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 22 вересня 2023 року о 15 год 00 хв в залі судового засідання № 4 Дергачівського районного суду Харківської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1