Справа № 639/7440/23
Провадження № 1-кп/639/197/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 24.08.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000978 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого на посаді бухгалтера ТОВ «Будмен», неодруженого, не маючого будь-яких осіб на утриманні, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2023 приблизно о 08:50 ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем МІТSUВІSНІ РАJЕRО SРОRТ, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, рухаючись в м. Харкові по пр. Ново-Баварському від вул. П. Свинаренка в напрямку вул. Китаєнка, під`їжджаючи до пішохідного переходу, який розташований поблизу буд. №77, зупинився перед не регульованим пішохідним переходом позначеним дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 ПДР України, а також дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, щоб надати дорогу пішоходам, які перебувають на пішохідному переході.

Надалі, перед початком свого руху ОСОБА_4 не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, відновив рух автомобіля, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка в цей час перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво по ходу руху автомобіля, в результаті чого порушив вимоги п.п 10.1, 18.1. Правил дорожнього руху України згідно з якими: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Внаслідок дорожньо-транспортної події відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/544-А/23 від 20.10.2023 пішоходу ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми правої нижньої кінцівки у вигляді закритого перелому зовнішньої кісточки правої гомілки із зміщенням кісткових уламків та рваних ран правої гомілки та стопи, які належать до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Згідно з висновком авто-технічної експертизи ХНДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-23/23324-ІТ від 23.10.2023 дії водія автомобіля МІТSUВІSНІ РАJЕRО SРОRТ, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 18.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходилися у прямому причинному зв`язку з настанням даної події та її наслідками.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - нетяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_4 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України та звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням, повним відшкодуванням обвинуваченим спричиненої матеріальної та моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. Підтвердив суду, що відшкодував потерпілій ОСОБА_5 спричинену матеріальну та моральну шкоду.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти заявленого клопотання, зазначив, що відповідно до ст.46 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із тим, що ним було вперше вчинено необережний тяжкий злочин, він примирився із потерпілою і повністю відшкодував їй спричинену шкоду.

Суд, заслухавши клопотання потерпілої, думку обвинуваченого та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим (постанова Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 1 ст. 285 КПК визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі такого звільнення кримінальне провадження підлягає закриттю (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК).

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілою та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Судовим розглядом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим. Крім того, обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави.

Потерпіла підтвердила в судовому засіданні, що вона примирилася з обвинуваченим, не висуває до нього жодних матеріальних та моральних претензій та просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, після вчинення кримінального правопорушення щиро розкаявся та примирився із потерпілою ОСОБА_5 , повністю відшкодував спричинену шкоду, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілою, відповідно до вимог ст.46 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.

Вказана позиція узгоджується з висновом Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у провадженні № 13-47кс20 (справа № 598/1781/17).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст. 285, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 - задовольнити.

На підставі ст.46 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілою.

На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження №0000978 від 24.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Скасувати арешт з майна, накладеного ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.08.2023 року, яке було вилучено 23.08.2023 року в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, просп. Ново-Баварський, буд. 77.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- автомобіль Mitsubishi Pajero Sport д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику автотранспортного відділення ЦЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 107 - повернути ОСОБА_4 як законному власнику (к/п а.с. 24).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у загальному розмірі 5736 (п`ять тисяч сімсот тридцять шість) грн. (к/п а.с. 49, 99).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1