Справа № 749/202/24
Номер провадження 1-кп/749/33/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні в приміщенні Щорського районного суду Чернігівської області за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000016 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Тихоновичі, Щорського (нині -Корюківського) району, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого професійно - технічну освіту, не депутата, розлученого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

Близько 15 год. 00 хв. 04.02.2024 р. ОСОБА_4 , знаходячись у кухні будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої та бажаючи їх настання, ліктем своєї правої руки завдав один удар в область нижньої губи своїй колишній дружині ОСОБА_5 .

У результаті умисних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна слизової оболонки нижньої губи, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 12 від 08.02.2024, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили розладу здоров`я.

Вказаними умисними діями ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив домашнє насильство у формі фізичного насильства.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування як кримінальний проступок за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Судовий розгляд обвинувального акта здійснено без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, про свою та слідчого впевненість у добровільності згоди підозрюваного на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України за відсутності осіб фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не викликають сумніву у їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому проступку, повністю доведена за результатами спрощеного провадження.

До обвинувального акта з клопотанням додана письмова заява ОСОБА_4 у якій він беззаперечно визнає свою винуватість, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні. Така письмова заява ОСОБА_4 складена в присутності захисника ОСОБА_6 .

Також до обвинувального акта додана письмова заява потерпілої ОСОБА_5 , в якій вона висловила згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначила про ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України, також висловила згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах висунутого обвинувачення, керуючись законом, дійшов висновку, що орган досудового розслідування поза розумним сумнівом встановив винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

При призначенні покарання суд враховує вимоги статей 50 та 65 КК України та керується постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких суд має урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, суд виходить із класифікації кримінальних правопорушень відповідно до ст. 12 КК України, яке є кримінальним проступком, також із його особливостей й обставин вчинення, встановлених органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши дані про особу, суд з`ясував, що обвинувачений раніше не судимий, має на утриманні одну неповнолітню дитину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є працездатним, не працює, не є військовозобов`язаним, за місцем проживання характеризується задовільно.

З`ясувавши зазначені вище обставини, суд дійшов висновку про призначення для обвинуваченого необхідного і достатнього, а також і справедливого, для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, покарання у виді громадських робіт.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде відповідати принципу індивідуалізації покарання, буде співмірним тяжкості вчиненого кримінального проступку, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався та обранню не підлягає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 382 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Початком строку відбування покарання вважати початок фактичного виконання громадських робіт.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його отримання.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження, в порядку передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1