Провадження № 1-кс/161/5096/23
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 29 вересня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Волинської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на житлову квартиру площею 82,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0907, площею 0,1025, яка знаходиться в с. Кульчин, Луцького району Волинської області із встановленням заборони на відчуження вказаного майна.

Клопотання вмотивоване тим, що СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000027 від 21.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

27.09.2023 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, а саме у розтраті чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем. Як наслідок, Волинській обласні раді заподіяно шкоду на загальну суму 626755,41 гривень, що є великим розміром.

У розумінні ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.191 КК України, є тяжким злочином.

З метою забезпечення відшкодування завданої шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на вище вказане майно підозрюваної із забороною його відчуження, тому слідчий просить клопотання задовольнити та накласти запитуваний арешт.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт, майна яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

В судове засідання не з`явилися слідчий та прокурор, однак попередньо подали заяву про слухання клопотання у їхній відсутності, просили клопотання задовольнити в повному обсязі, а тому слідчий суддя приходить до висновку про розгляд клопотання на підставі наявних у ньому матеріалів із кримінального провадження.

Відповідно до положень, передбачених ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали із кримінального провадження, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підставне і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

27.09.2023 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, а саме у розтраті чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Санкція ч.4 ст.191 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.09.2023 року за підозрюваною ОСОБА_5 зареєстроване нерухоме майно, а саме квартира площею 82,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0907, площею 0,1025, яка знаходиться в с. Кульчин, Луцького району Волинської області.

Таким чином, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні слідчим суддею письмових доказів, доведено наявність підстав для накладення арешту на майно, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та для запобігання його передачі або відчуження, клопотання слід задовольнити та накласти арешт на вказане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167; 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за №0000027 від 21.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України на майно, а саме на житлову квартиру площею 82,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0907, площею 0,1025, яка знаходиться в с. Кульчин, Луцького району Волинської області із встановленням заборони на відчуження вказаного майна.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1