КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

за участю:

прокурора - ОСОБА_5

представника власника майна - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «МС-2018» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року,-

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на майно, виявлене 31.08.2023 під час проведення обшуку за адресою: Чернігівська обл., Ніжинський р-н., с. Яблуневе, вул. Вокзальна, буд. 1 на території АЗС "ТТ НАФТА", а саме на: цистерну з паливом А-95-Євро, цистерну з паливом А-92-Євро, цистерну з паливом А-92-4А, цистерну з дизельним паливом, які належать АЗС "ТТ НАФТА", із забороною користування та розпорядження вказаним майном.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.

Так, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах, відсутні будь-які докази на підтвердження того, що вилучене під час обшуку майно (паливо) має відношення до підприємства "ТТ НАФТА", а також відсутні документи, які б підтверджували, що "ТТ НАФТА" здійснювало реалізацію палива за вказаною адресою та взагалі має ліцензію на його реалізацію.

Крім того, обшук проводився з метою відшукування та вилучення документів та фальсифікованого (не облікованого) пального "ТТ НАФТА", однак за вказаною адресою здійснює господарську діяльність з реалізації пального ТОВ "МС-2018", - на підставі відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та відповідного договору оренди з власником приміщення, а дозволу на проведення обшуку та вилучення майна ТОВ "МС-2018" слідчим суддею не надавалось.

Окрім цього, автор апеляційної скарги стверджує, що матеріали справи не спростовують факту належного обліку арештованих нафтопродуктів, які належать ТОВ "МС-2018", у відповідності до вимог Інструкції № 281 Держспоживстандарту України.

На думку представника власника майна, слідчим суддею залишено поза увагою, що стороною обвинувачення не доведено жодної з підстав накладення арешту на вказане майно, так само як і мету арешту, а арештовані цистерни з паливом не відповідають будь-якому з критеріїв речового доказу, визначених ст. 98 КПК України.

Також, слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, всупереч вимогам ч. 4 ст. 173 КПК України, фактично паралізував господарську діяльність ТОВ "МС-2018", що призвело до значних збитків зазначеного підприємства.

Враховуючи, що оскаржуване судове рішення постановлено без виклику та участі власника майна або його представника, а копія ухвали отримана лише 05.09.2023, то строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді,думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а відтак необхідності залишення її без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апелянтом не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 131 КПК передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, а відповідно ч. 1 ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч. 2 вказаної статті арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого: 1) збереження речових доказів.

Частиною третьою ст. 170 КПК регламентовано, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

Відповідно до п. 1-2, 5-6 ч. 2 ст. 173 КПК, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб.

Розглянувши клопотання про арешт майна, слідча суддя дійшла цілком обґрунтованого висновку, що арешт повинен бути накладений на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, що в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, вимогам кримінального процесуального закону та належним чином вмотивовано, оскільки при вирішенні зазначеного вище питання дотримані вимоги ст. 170-173 КПК, з`ясовані і досліджені всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме наявність правової підстави для арешту цього майна, можливість використання арештованого майна як доказу у кримінальному провадженні тощо.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001251 від 18.11.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 204 КК України.

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 від 31 серпня 2023 року вказане в клопотанні майно визнано в кримінальному провадженні № 0001251 від 18.11.2022 речовим доказом.

01 вересня 2023 року заступник начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна,виявлене 31.08.2023 під час проведення обшуку за адресою: Чернігівська обл., Ніжинський р-н., с. Яблуневе, вул. Вокзальна, буд. 1 на території АЗС "ТТ НАФТА", а саме на: цистерну з паливом А-95-Євро, цистерну з паливом А-92-Євро, цистерну з паливом А-92-4А, цистерну з дизельним паливом, які належать АЗС "ТТ НАФТА", із забороною користування та розпорядження вказаним майном, посилаючись на те, що стороною обвинувачення належним чином обґрунтована правова підстава для арешту майна, дане майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту вилученого в ході обшуку майна, оскільки дійсно на даний час існує реальна необхідність в забезпеченні збереження цього майна як речового доказу у вказаному вище кримінальному провадженні № 0001251 від 18.11.2022.

Аналізуючи наведені обставини колегія суддів вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування всупереч доводів апеляційної скарги представника власника майна виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Також колегія суддів, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Втручання у вказаному вище кримінальному провадженні є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, оцінюючи пропорційність, колегія суддів виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, ніж арешт майна, неможливо, застосовані слідчим суддею суду першої інстанції обмеження стосовно вказаного в ухвалі майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, представником власника майна не надано та колегією суддів не встановлено.

У сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на зазначене у клопотанні сторони обвинувачення майно, діяла у спосіб та в межах законодавства, арешт застосувала на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги представника власника майна з цього приводу є необґрунтованими.

Необхідно зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації дій особи, на майно якої накладено арешт, переваги одних доказів над іншими тощо.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення ймовірною, вірогідною та достатньою певною мірою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Перевіривши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Що стосується доводів апеляційної скарги про невідповідність арештованого майна критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України, то вони також, як вважає колегія суддів, є недоведеними та спростовуються викладеними вище обставинами, зазначене майно в повній мірі відповідає ознакам та визнане у встановленому законом порядку речовим доказом.

Таким чином, арешт на майно у даному кримінальному провадженні накладений за наявності для цього правових підстав та відповідає вимогам КПК, а матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим, пропорційним та необхідним, внаслідок чого рішення слідчої судді є законним, обґрунтованим і підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року, якою задоволено клопотання заступника начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про арешт майна та накладено арешт на майно, виявлене 31.08.2023 під час проведення обшуку за адресою: Чернігівська обл., Ніжинський р-н., с. Яблуневе, вул. Вокзальна, буд. 1 на території АЗС "ТТ НАФТА", а саме на: цистерну з паливом А-95-Євро, цистерну з паливом А-92-Євро, цистерну з паливом А-92-4А, цистерну з дизельним паливом, які належать АЗС "ТТ НАФТА", із забороною користування та розпорядження вказаним майном, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ "МС-2018" - адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5848/2023 Категорія ст. 170 КПК України

Унікальний № 757/38860/23-к

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9

Доповідач: ОСОБА_1