Справа № 288/1755/23
Провадження № 1-кп/288/122/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт.Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 24 квітня 2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, розлучена, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, раніше не судима,

що обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.04.2023 року близько 12 години 55 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у громадському місці на вулиці Богдана Хмельницького, 15-а, смт. Попільня, Попільнянської ТГ, Житомирського району, Житомирської області, поблизу Свято-Миколаївського храму ПЦУ, демонструючи протиправну вседозволеність та нехтуючи встановленими правилами поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до загальноприйнятих норм поведінки в суспільстві, що виразилося в ігноруванні існуючими правилами поведінки, моральності, добропристойності, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, у присутності сторонніх осіб пошкодила інформаційний «банер» вартістю 800 гривень з написом «Ці писанки та іграшки символізують душі безневинних дітей, що більше ніколи не будуть святкувати Великдень, тому що загинули від рук російських загарбників», вирізавши з банеру слово «російських», який з дозволу настоятеля Свято-Миколаївського храму ПЦУ на паркані храму розмістили представники ініціативної групи.

Своїми умисними діями, які виразились у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ОСОБА_4 , скоїла кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 296 КК України, визнала повністю, відмовилась надавати показання та відповідати на запитання учасників судового розгляду.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї винуватості, її винуватість підтверджується слідуючими доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що він є намісник місцевого храму в смт. Попільня. Весною 2023 року, точної дати не пам`ятає, на паркані храму було вивішено інформаційний банер в пам`ять загиблих дітей від російських загарбників. До вказаного банера громадяни приносили писанки, квіти та іграшки. Біля 12.00 години йому зателефонували та повідомили, що невідома жінка ріже даний банер. Він під`їхав до місця, де був розміщений банер, та побачив, що жінка тримала в руках ножиці, збирала іграшки в коробку, на банері було вирізано слово «російських». Дана жінка пояснила, що дітей вбивали наші військові;

- показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що весною 2023 року, дати не пам`ятає, йому зателефонувала ОСОБА_9 та повідомила, що якась жінка зриває банер з паркану церкви. Він підійшов до місця де розташований банер, побачив жінку яка тримала в руках ножиці, також у неї в пакеті були дитячі іграшки та вирізане з банера слово «російських». Він разом з іншою жінкою почали її заспокоювати. Також ОСОБА_4 пояснювала, що на банері написана неправда, а саме: що діти загинули від рук російських загарбників. Пізніше під`їхав намісник храму ОСОБА_7 , представники територіальної оборони та поліція;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , про те, що він начальник штабу Добровольчого формування № 1 Попільнянської селищної територіальної громади і весною 2023 року, точної дати не пам`ятає, ОСОБА_8 зателефонував в їх штаб та повідомив, що жінка порізала інформаційний банер, який був вивішений на паркані місцевого храму в смт. Попільня. Він направив до храму ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , щоб з`ясувати вказані обставини. На даному банері було вирізано слово «російських»;

- показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що весною 2023 року, точної дати не пам`ятає, перед ОСОБА_14 , повісили банер на паркані місцевого храму в смт. Попільня в пам`ять загиблих дітей від російських загарбників, щоб люди приносили іграшки, квіти на писанки. Пізніше йому повідомили, що невідома жінка пошкодила банер та зриває іграшки. Він прийшов на місце події та побачив, що з банера вирізане слово «російських» та зірвані іграшки. Були представники територіальної оборони та поліція;

- показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що весною 2023 року, точної дати не пам`ятає, ввечері повісили банер на паркані храму в смт. Попільня в пам`ять загиблих дітей від російських загарбників. Наступного дня їй зателефонувала ОСОБА_16 та повідомила, що невідома жінка порізала банер, а саме: вирізала слово «російських». Пізніше вона підійшла до місця події та побачила, що з банера дійсно було вирізане слово «російських». Згодом з`ясувалось, що вказане вчинила ОСОБА_4 ;

- показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що весною 2023 року, точної дати не пам`ятає, повісили інформаційний банер на паркані храму в смт. Попільня в пам`ять загиблих дітей від російських загарбників. Біля даного банера поклали дитячі іграшки, квіти та писанки. Пізніше їй зателефонував місцевий священик ОСОБА_7 та повідомив, що порізаний банер, а саме вирізано слово «російських». Через деякий час чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_17 відав кошти за пошкоджений банер в розмірі 800,00 гривень;

- показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що він перебуває в територіальній обороні Попільнянської селищної ради і того дня, точної дати не пам`ятає, він чергував. Зателефонували в штаб та повідомили, що на паркані храму в смт. Попільня невідома жінка ріже інформаційний банер. Коли він з ОСОБА_12 приїхали на місце події то побачили, що біля пошкодженого банера стояла жінка, з банера було вирізано слово «російських».

Також винуватість ОСОБА_4 підтверджується зібраними та дослідженими під час судового провадження належними та допустимими письмовими доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_16 від 24 травня 2023 року про видачу працівникам поліції інформаційний банер, який було пошкоджено 20.04.2023 року ОСОБА_4 /а.с. 106/;

- протоколом огляду місця події з фотоілюстрацією до протоколу від 24.05.2023 року, згідно якого місцем огляду події являється АДРЕСА_2 /а.с. 107-109/;

- постановою про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 28 травня 2023 року, згідно якої пошкоджений інформаційний «Банер», який упаковано до спец.пакету НПУ № INZ 4006139, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області /а.с. 110/;

- повідомленням № 428 від 24 травня 2023 року КНП «Попільнянська лікарня», згідно якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2013 року. Д-з тривожно-депресивний розлад. На обліку у нарколога не перебуває /а.с. 111/.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 1 статті 296 КК України, як вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення.

Обираючи обвинуваченій міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, особу винної, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, згідно статті 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення у стані обмеженої осудності внаслідок психічного захворювання.

Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , в судовому засіданні не встановлено.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що вона раніше не судима, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря нарколога не перебуває.

За клопотанням прокурора ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 20 липня 2023 року було призначено відносно ОСОБА_4 стаціонарну судово психіатричну експертизу.

Згідно висновку судово психіатричного експерта № 390-2023 від 29 серпня 2023 року, ОСОБА_4 , 1960 року народження, в момент вчинення злочину виявляла клінічні ознаки розладу особистості органічного ґенезу (гіпертонічного судинного) з легким когнітивним зниженням, стан декомпенсації (F 07.8 МКХ-10). В момент вчинення злочину, ОСОБА_4 могла усвідомлювати свої дії, проте, не могла повною мірою керувати ними. ОСОБА_4 в даний час виявляє клінічні ознаки розладу особистості органічного ґенезу (гіпертонічного судинного) з легким когнітивним зниженням, стан компенсації (на фоні медикаментозного лікування) (F 07.8 МКХ-10). ОСОБА_4 в даний час здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування щодо неї примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. ОСОБА_4 за станом свого здоров`я може брати участь у слідчих діях та судових засіданнях /а.с. 37-39/.

При визначенні міри покарання обвинуваченій, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженою, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.

Враховуючи вищевикладені обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, його суспільну небезпечність, особу винної, наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, позицію прокурора, захисника, інші обставини справи, суд приходить до висновку, обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 296 КК України у виді штрафу, оскільки таке покарання буде законним, справедливим, а також достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженою, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

При цьому, зазначені заходи, перелік яких визначений ст. 94 КК, відповідно до вимог ст. 93 КК України можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності, обмеженої осудності або вчинили злочини в стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Враховуючи викладене, суд на підставі висновку судово-психіатричної експертизи № 390-2023 від 29 серпня 2023 року, вважає, що ОСОБА_4 в даний час виявляє клінічні ознаки розладу особистості органічного ґенезу (гіпертонічного судинного) з легким когнітивним зниженням, стан компенсації (на фоні медикаментозного лікування) (F 07.8 МКХ-10) та потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я за місцем проживання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочини у стані обмеженої осудності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Вимогами ч. 2 ст. 94 КК України передбачено, що надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути застосовано судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно-небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Приписами ч. 2 ст. 504 КПК України встановлено, що суд ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно рекомендацій викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.

Відповідно до п. 8 зазначеної Постанови, така допомога може надаватися особам незалежно від виду призначеного їм покарання, якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

Також судом враховується практика Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду, викладена у Постанові від 25.07.2019 року (Справа №156/98/18, Провадження №51-9408км18), в якій зазначено, що згідно з вимогами ст. ст. 20, 94 КК України, суд, отримавши на розгляд кримінальне провадження з обвинувальним висновком та визнавши під час судового розгляду, що злочин учинено обмежено осудною особою, тобто особою яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними у зв`язку з чим потребує застосування примусових заходів медичного характеру, постановляє обвинувальний вирок і при призначенні засудженому покарання враховує його психічний стан (визнання особи обмежено осудною) з одночасним застосуванням примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання, яка надається при засудженні особи до позбавлення волі медичною службою кримінально-виконавчих установ.

Враховуючи викладене суд вважає, що обвинувачена дійсно є обмежено осудною та потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у психіатричному закладі охорони здоров`я.

Таким чином, з огляду на стан психічного здоров`я ОСОБА_4 , керуючись ст. ст. 93, 94 КК України, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченої покарання у виді штрафу та враховуючи її обмежену осудність, застосувати відносно неї примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у закладі охорони здоров`я за місцем її проживання.

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Речові докази: пошкоджений інформаційний «банер», який упаковано до спец.пакету НПУ № INZ 4006139 підлягає знищенню.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не пред`явлено.

Підстав для застосування щодо обвинуваченої запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись статтями 20, 93, 94 КК України; статтями 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 296 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за частиною 1 статті 296 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок.

На підставі ч. 2 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України застосувати до ОСОБА_4 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем її проживання.

Здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покласти на Комунальне некомерційне підприємство «Попільнянська лікарня», що знаходиться за адресою: смт. Попільня, вулиця Київська, 40.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 - не обирати.

Речові докази: пошкоджений інформаційний «банер», який упаковано до спец.пакету НПУ № INZ 4006139 знищити.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1