УХВАЛА

8 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 152/1428/21

провадження № 51-2301 ск 22

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 9 лютого 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року,

встановила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано положень п. 4 ч. 2, частин 3, 5 цієї норми процесуального права.

Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі має бути викладено правове обґрунтування заявлених вимог, адже суд касаційної інстанції перевіряє саме правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права і наділений повноваженнями скасувати чи змінити оскаржені рішення виключно на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК.

Зазначене при зверненні до Верховного Суду захисник залишила поза увагою.

За змістом поданої скарги, у ній її авторка не погоджується з призначеним ОСОБА_5 покаранням у виді позбавлення волі, яке вважає занадто суворим. При цьому захисник не наводить обґрунтування саме явної несправедливості заходу примусу, як це передбачено ст. 414 КПК, зважаючи також на особливості ст. 71 Кримінального кодексу України, правила котрої було застосовано у вироку, й на визначену у ст. 50 вказаного Кодексу мету покарання - запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Разом із цим, заявлена вимога про скасування судових рішень через суворість покарання суперечить положенням ч. 2 ст. 437 КПК.

Крім того, попри те, що вирок переглядався в апеляційному порядку, захисник у скарзі не наводить аргументів про допущення судом апеляційної інстанції таких порушень кримінального процесуального закону, які з огляду на ст. 412 КПК є істотними і тягнуть за собою скасування ухвали. Водночас скаржниця не зазначає, яких доводів сторони захисту не розглянув цей суд і не дав на них відповідей.

Отже, подана скарга не містить обґрунтування вимоги про скасування оспорюваних рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Також до скарги захисником не додано копії ухвали апеляційного суду, завіреної належним чином, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814 (у редакції наказу від 17 жовтня 2023 року №485) або п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації (долучена роздруківка з Єдиного державного реєстру судових рішень містить знеособлену інформацію про учасників судового розгляду).

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Ураховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 9 лютого 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3