Провадження №: 1-кп/755/455/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю адвоката: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва кримінальне провадження за № 0005351 від 13.10.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,-

у с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про зупинення судового провадження та оголошення у розшук обвинуваченого.

Клопотання обгрунтоване тим, що під час досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_5 неодноразово не з`являлася в судові засідання. Захисник контактує з клієнткою зі свого власного телефону, що не дає змоги забезпечити процесуальних прав при допиті та дослідженні доказів. Вимоги передбачені КПК України щодо проведення засідання у режимі відеоконференції не забезпечені. Ідентифікація особи обвинуваченої ОСОБА_5 за таких умов провести неможливо. Достовірне місце перебування обвинуваченої суду не відоме, її твердження про перебування на окупованій території не підтверджено жодним незалежним та об`єктивним джерелом. Перебування на окупованій території не виключає можливість виїзду через треті країни для участі в судових засіданнях. Причина перебування на окупованій території сторона обвинувачення вважає бажанням ухилитися від суду.

Крім цього, в судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обгрунтоване тим, що під час досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_5 неодноразово не з`являлася в судові засідання. Захисник контактує з клієнткою зі свого власного телефону, що не дає змоги забезпечити процесуальних прав при допиті та дослідженні доказів. Вимоги передбачені КПК України щодо проведення засідання у режимі відеоконференції не забезпечені. Ідентифікація особи обвинуваченої ОСОБА_5 за таких умов провести неможливо. Достовірне місце перебування обвинуваченої суду не відоме, її твердження про перебування на окупованій території не підтверджено жодним незалежним та об`єктивним джерелом. Перебування на окупованій території не виключає можливість виїзду через треті країни для участі в судових засіданнях. Причина перебування на окупованій території сторона обвинувачення вважає бажанням ухилитися від суду.

Також вказано, що оцінюючи особу підозрюваного та вчинення нею злочину, досудове слідство приходить до переконання в наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків невиконання підозрюваним процесуальних обов`язків, зокрема, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконного впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні. Вказує, що не обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відкриває можливість переховуватися від органів досудового розслідування, суду та перешкоджанню досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти заявлених клопотань.

Суд, вивчивши доводи клопотань прокурора, вислухавши думку захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Насамперед, суд вважає за необхідне проаналізувати положення кримінального процесуального закону, які регулюють питання зупинення судового провадження та оголошення особи у розшук, адже такі підстави ґрунтуються виключно на їх правовій природі та меті застосування.

Кримінальний процесуальний закон передбачає оголошення розшуку на двох стадіях кримінального провадження: під час досудового розслідування та в ході судового провадження.

В обох випадках норми, які регулюють оголошення розшуку, структурно розташовані та фактично є частиною більш широкого процесуального інституту зупинення кримінального провадження (Глава 23 «Зупинення досудового розслідування» та ст. 335 «Зупинення судового провадження» КПК України).

Аналіз підстав зупинення кримінального провадження, які визначені ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 335 КПК України, зокрема, тяжка хвороба підозрюваного (обвинуваченого), ухилення його від прибуття на виклики, призов для проходження під час військової служби тощо, свідчить, що такими обставинами є юридичні факти (дії чи події), які мають об`єктивний та непереборний характер, тобто їх настання не залежить від волі суду чи прокурора, і можливість їх усунення також перебуває за межами їх компетенції та повноважень.

Системно аналізуючи зазначені норми, можна дійти висновку, що зупинення кримінального провадження за своєю природою є тимчасовою перервою, викликаною об`єктивними та непереборними перешкодами, які унеможливлюють його подальше здійснення. Іншими словами, виконання обов`язку сторони обвинувачення та суду забезпечити додержання розумних строків як загальної засади кримінального провадження, передбаченої ст. 28 КПК України, перебуває поза процесуальними можливостями прокурора чи суду.

В обох випадках (для обох стадій кримінального провадження) розшук нерозривно пов`язаний з рішенням сторони обвинувачення чи суду про зупинення кримінального провадження. Для стадії досудового розслідування оголошення підозрюваного у розшук є підставою для такого зупинення, хоча і не обов`язковою з огляду на наявну у сторони обвинувачення можливість здійснення слідчих чи інших процесуальних дій за його відсутності. На стадії судового провадження положення ч. 1 ст. 335 КПК України орієнтують суд на одночасне ухвалення рішення про розшук обвинуваченого та зупинення судового провадження, оскільки судовий розгляд без участі обвинуваченого неможливий.

Кримінальний процесуальний закон не містить визначення поняття «розшук», втім аналіз підстав для його оголошення, які встановлені ст. 281 КПК України, дозволяє визначити правову природу та мету застосування цього процесуального інституту. Такими підставами є: відсутність інформації про місцезнаходження підозрюваного, або перебування його на тимчасово окупованій території України чи за межами України, та неприбуття без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик.

Отже, розшук можна витлумачити як комплекс слідчих та оперативно-розшукових заходів, здійснюваних компетентними органами та спрямованих на встановлення місцезнаходження особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Враховуючи місце розшуку у структурі кримінального процесуального закону, він оголошується лише в разі наявності непереборних на певному етапі перешкод для продовження кримінального провадження за участю підозрюваного (обвинуваченого) та спрямований виключно на їх подолання і забезпечення досягнення завдань кримінального провадження передбачених ст. 2 КПК України.

Оголошення розшуку за відсутності таких перешкод, тобто поза контекстом завдань кримінального провадження, вочевидь, суперечитиме меті цього процесуального інституту та становитиме необґрунтоване втручання у права обвинуваченого, оскільки практична необхідність такого втручання відсутня.

Звертаючись до обставин даного кримінального провадження та наведених у клопотанні доводів прокурора, суд констатує, що судовий розгляд здійснюється у передбаченому законом порядку та за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , яка забезпечується засобами відеозв`язку. Враховуючи, що кримінальний процесуальний закон передбачає обидва способи такої участі, а саме шляхом фізичної присутності у залі суду та у режимі відеоконференції, відсутні підстави стверджувати протилежне. Обраний обвинуваченою ОСОБА_5 , а також її захисником, та дозволений судом спосіб дистанційної участі у судових засіданнях не має на цьому етапі провадження жодного впливу на повноту судового розгляду, його ефективність та додержання процесуальних прав сторін.

Верховний Суд у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30.05.2019 у справі № 639/793/17 висловив правову позицію, що під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду.

Згадані прокурором у клопотанні обставини щодо ухилення обвинуваченої від суду та не забезпечення передбачених КПК України вимог щодо проведення засідань у режимі відеоконференції не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, клопотанням захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 від 25.01.2023 про надання можливості ОСОБА_5 брати участь у розгляді справи в режимі відеоконференції за допомогою власних засобів, а саме мобільного додатку «Вайбер» (т. 2 а.с. 149), журналами судових засідань від 06.02.2023 (т. 2 а.с. 156-157), від 21.06.2023 (т. 2 а.с. 199-200), від 12.07.2023 (т. 2 а.с. 211-212) та від 15.08.2023 (т. 2 а.с. 223) з яких убачається, що обвинувачена ОСОБА_5 брала участь у судових засіданнях в режимі відеозв`язку.

На переконання суду вищевикладені обставини жодним чином не свідчать про ухилення обвинуваченої ОСОБА_5 від участі у розгляді справи.

В свою чергу, сам факт перебування обвинуваченої ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території, якою є м. Мелітополь та на підтвердження чого захисником обвинуваченої ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_4 до клопотання про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції було додано копію довідки від 29.06.2022 № 178 виданої КНП «Мелітопольський міський пологовий будинок» (т. 2 а.с. 150), не свідчить про ухилення ОСОБА_5 від участі у судовому розгляді висунутого проти неї обвинувачення, оскільки, як зазначалося вище, остання періодично приймає участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Разом з тим, позиція прокурора не містить жодних доводів про існування перешкод для продовження судового розгляду та досягнення завдань кримінального провадження.

За таких обставин відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора про зупинення судового провадження та оголошення у розшук обвинуваченої ОСОБА_5 .

Щодо клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає у зв`язку із його взаємопов`язаністю із клопотанням про зупинення провадження та оголошення розшуку обвинуваченої ОСОБА_5 у якому прокурором також ініціювалося питання про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу останньої до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у задоволення кого судом відмовлено з вищенаведених підстав.

Суд враховує те, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. Надалі строк воєнного стану продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до приписів ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Таким чином, суд зобов`язаний продовжувати здійснення правосуддя враховуючи об`єктивні особливості розгляду кримінальних проваджень в умовах воєнного стану.

Однією із таких особливостей є тимчасова окупація окремих населених пунктів.

Суд приймає до уваги те, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, Мелітопольська міська територіальна громада, до якої входить також місто Мелітополь, входить до вказаного переліку. Крім цього, суд, за загальним правилом, не вправі здійснювати судовий розгляд без обвинуваченого (ч. 1 ст. 323 КПК України), а відтак, враховуючи неможливість здійснення судом належного виклику обвинуваченої до суду в силу перебування останньої на території, що є тимчасово окупованою територією України, та відсутності визначених процесуальним законом підстав для оголошення розшуку обвинуваченої, суд приходить до висновку про необхідність зупинення судового провадження на час перебування обвинуваченої ОСОБА_5 на території м. Мелітополь, що є тимчасово окупованою територією України.

Керуючись ст. ст. 188, 335, 395 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотань прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 - відмовити.

Зупинити судове провадження у кримінальному провадженні за № 0005351 від 13.10.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на час окупації Мелітопольської міської територіальної громади.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя