Справа № 130/2822/22
Провадження №11-кп/801/566/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні судові матеріали кримінального провадження № 0000132 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.03.2023, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Летичів Хмельницького району Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 3 ст. 309 КК до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Вирішено питання речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 діючи умисно, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, з метою вчинення кримінального правопорушення, в липні 2022 року, більш точного часу не встановлено, маючи на меті придбання психотропної речовини, розуміючи протиправність своїх дій, зайшов в соціальну мережу «Telegram» у чат-боті та замовив психотропну речовину - амфетамін. В подальшому перебуваючи в місті Вінниця, по проспекту Коцюбинського, шляхом відшукання місця залишення психотропної речовини невстановленою слідством особою, забрав її, тим самим вчинивши незаконне придбання психотропної речовини, без мети збуту.

В подальшому ОСОБА_7 , забравши психотропну речовину з міста Вінниця, привіз її громадським транспортом до домоволодіння, де проживає в АДРЕСА_1 , тим самим вчинивши незаконне перевезення психотропної речовини, без мети збуту.

08.09.2022 в період часу з 10.51 год. по 12.03 год. було проведено обшук в домоволодінні, де проживає ОСОБА_7 , в ході якого на кухні в холодильнику було виявлено паперовий згорток з речовиною, масою 15,7405 г, у якій міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 11,2529 г, а також в одній із полиць на кухні виявлено скляну банку з речовиною, масою 31,8041 г, в якій міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 22,6922 г.

Загальна маса вилученої у ОСОБА_7 в ході вищевказаного обшуку психотропної речовини амфетаміну, становить 33,9451 г, що відповідно до таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01 серпня 2000 року (з наступними змінами та доповненнями), що знаходяться у незаконному обігу від 15,0 г і більше, являється особливо великим розміром.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та застосувати до нього ст. 75, ст. 76 КК України звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що він, вину визнає, має постійне місце проживання, проживає у цивільному шлюбі з дружиною та хворою малолітньою дитиною та сам потребує лікування, тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

До початку розгляду справи в апеляційній інстанції прокурор апеляційну скаргу відізвав.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що провадження за апеляційною скаргою прокурора слід закрити, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 слід задовольнити.

Мотиви Суду

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 309 КК України є обґрунтованими, відповідають обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі самого обвинуваченого ОСОБА_7 у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував всі обставини справи та особу обвинуваченого при призначенні покарання.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що судом першої інстанції призначено покарання, яке за своєю суворістю не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення, є досить обґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки: саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму ВСУ №7, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, рішення суду в частині призначення покарання ОСОБА_7 , у виді реального позбавлення волі, не достатньо вмотивовано та не відповідає вимогам норм закону зазначених вище.

До таких висновків апеляційний суд дійшов, виходячи з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, повністю визнає вину та щиро кається, зокрема активно сприяв розкриттю злочину, за таких обставин суд першої інстанції врахував це як пом`якшуючі обставини, передбачені ст. 66 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 має ряд важких хронічних захворювань.

За таких обставин відбування призначеного покарання у виді 5 років реально, на переконання апеляційного суду, є надто суворим і його застосування потягне за собою порушення засад виваженості та справедливості, які включають наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, що на переконання колегії суддів не відповідатиме меті покарання, гуманності та справедливості.

З огляду на наведене вище, апеляційний суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів є звільнення його від призначеного основного покарання з випробовуванням та встановленням іспитового строку з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Оскільки колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства тому, тому вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно задовільнити, а оскаржуваний вирок змінити.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

провадження за апеляційною скаргою прокурора закрити.

Апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_7 залишити без задовольнити.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.03.2023 відносно ОСОБА_7 змінити.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3