Ухвала

Іменем України

18 жовтня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.292 Кримінального кодексу України у кримінальному провадженні №0000438 від 22 серпня 2023 року, -

встановив:

Старша слідча СУ ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , відповідно до змісту якого просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.292 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

В обґрунтування поданого клопотання слідча ОСОБА_4 зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області в складі групи слідчих здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000438 від 22 серпня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.292 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що у невстановлений слідством день та час, але не пізніше 12.09.2023 у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на пошкодження магістрального нафтопроводу «Мозир-Броди», який належить АТ «Укртранснафта» та викрадення з нього нафти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 16.10.2023 ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з групою осіб, а саме з ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , прибули до поля між селами Дідовичі та Борисівка Звягельського району Житомирської області на 221 км першої черги магістрального нафтопроводу «Мозир-Броди». ОСОБА_11 та ОСОБА_12 здійснювали огляд ділянки, а саме з метою запобігання викриття їх злочинної діяльності та подання сигналу іншим учасникам групи, в разі можливого їх викриття службою безпеки та правоохоронними органами. В свою чергу, ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 здійснили пошкодження зазначеного магістрального нафтопроводу, тобто шляхом підкопу до нього та свердлення, підключили дизельний генератор, який привезли з собою, таким чином забезпечивши обладнання електроенергією, виготовили отвір в тілі магістрального нафтопроводу та приварили (у напрямку на 12:00) металевий патрубок діаметром 50 мм, висотою 40 мм, на який накручено кульовий кран SD FORTE DN 50 PN40, який з`єднано із двома послідовно розташованими кранами із маркуванням DN 50 PN30 та DN 50 PN40, до кранів приєднали гумовий шланг із маркуванням HYPRO SCAND TANKOIL SW WP 10 BAR 1435-00-32 загальною довжиною 16 м. За допомогою вищевказаного гумового шлангу, здійснили відвід від корпусу магістрального нафтопроводу для накопичення викраденої нафти до гумового горизонтального резервуару, який знаходився в причепі автомобіля ISUZU номерний знак НОМЕР_1 , на якому вони приїхали до місця вчинення злочину.

16.10.2023 о 08 год. 28 хв. у порядку ст.208 КПК України ОСОБА_6 затримано за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.292 КК України.

16.10.2023 у відповідності до вимог ст.ст.276-278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.292 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідча та прокурор обґрунтовують тим, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України:

- бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально - правового та цивільно - правового характеру, підозрюваний ОСОБА_6 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду. Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що певним чином мінімізує можливість застосування заохочувальних приписів КК України у разі постановлення обвинувального вироку та підвищує імовірність настання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний ОСОБА_6 може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування (п.2 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, зокрема потерпілої з якою особистий знайомий. ОСОБА_6 може вчиняти спроби спілкуватися зі співучасниками, у тому числі, дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій та попереджати останніх про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо. Крім того, підозрюваний може орієнтувати інших співучасників про необхідність переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності та ускладнити процес доказування вчинення кримінального правопорушення з кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою групою осіб (п.п.3, 4 ч.1 ст.177 КПК України).

Прокурор ОСОБА_3 (який входить в групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000438) та слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні подане клопотання підтримали та просили його задовольнити. Прокурор наголосив на наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні поданого клопотання та застосувати стосовно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків. Зазначила, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, прокурором та слідчою не обґрунтовані: тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення сама по собі не є підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу; під час затримання підозрюваний не чинив опору та не намагався втекти; всі речові докази в межах кримінального провадження вилучені. Також просила врахувати особу ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, готовий співпрацювати з органом досудового розслідування та потребує лікування через незадовільний стан здоров`я (гіпертонічний криз 2 ст.).

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчою та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_6 , можливо вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.292 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16 жовтня 2023 року; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 16 жовтня 2023 року; особовою карткою на ОСОБА_6 ; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 09 жовтня 2023 року, від 17 жовтня 2023 року; протоколом обшуку від 18 жовтня 2023 року; протоколом огляду місця події від 06 жовтня 2023 року.

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Перевіряючи доводи слідчої та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Зокрема, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого положеннями КК України передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення кримінального правопорушення дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява №33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Слідчий суддя відзначає, що тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування підозрюваного.

Крім того, існує ризик того, що ОСОБА_6 з метою виправдання своїх дій, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення в межах кримінального провадження №0000438, враховуючи, що досудове розслідування триває та всі такі речі чи документи, які можуть мати доказове значення, ще не вилучені.

Обґрунтованим є посилання прокурора та слідчої на ризик впливу підозрюваним ОСОБА_6 на інших підозрюваних, свідків, коло яких органом досудового розслідування ще встановлюється, з огляду на обставини кримінального провадження №0000438 та триваючого досудового розслідування.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином органом досудового розслідування достатньо не доведено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Оскільки за обставин даного кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_6 інкримінується вчинення тяжкого злочину, з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться в тому числі до притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, - більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого судді, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на початковій стадії досудового розслідування.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на теперішній час не встановлено та стороною захисту достатніми доказами не доведено.

Доводи сторони захисту про необхідність отримання належної, систематичної та своєчасної медичної допомоги підозрюваному ОСОБА_6 внаслідок наявних у нього захворювань, а відтак і неможливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неспроможними, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів особової справи підозрюваного, яку надано в ході розгляду клопотання, ОСОБА_6 хворіє на гіпертонічний криз ІІ ступеня, на момент його огляду лікарем 16.10.2023 (після затримання 16.10.2023) госпіталізації не потребує. Відомості про наявність у ОСОБА_6 групи інвалідності в матеріалах клопотання відсутні.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про попереднє ув`язнення", медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 має можливість отримувати відповідну медичну допомогу/лікування під час тримання під вартою з урахуванням стану його здоров`я.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшої слідчої СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 слід задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 08 години 28 хвилин 14 грудня 2023 року.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , обставини кримінального провадження (пошкодження магістрального нафтопроводу), тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, відсутність доказів скрутного матеріального становища підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 187 880 грн, яка є достатньою для запобігання ризикам та забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків в межах кримінального провадження №0000438 від 22 серпня 2023 року

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира, -

постановив:

Клопотання старшої слідчої СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 08 години 28 хвилин 14 грудня 2023 року.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання ОСОБА_6 , а саме з 08 години 28 хвилин 16 жовтня 2023 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 187 880 грн (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят гривень), яка може бути внесена у будь-який момент як самим підозрюваним, так і заставодавцем протягом строку дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Корольовського районного суду м.Житомира коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме: Житомирська область, м. Звягель, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування з підозрюваними, свідками та особами, коло яких визначає орган досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000438 від 22 серпня 2023 року з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання уповноваженому органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали та обов`язків встановити до 14 грудня 2023 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 23 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1