Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/531/2023 Справа № 641/4870/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000605 від 05 травня 2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 05.04.2023, приблизно о 11:30, проходячи вздовж вулиці за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна 167, помітив, як раніше не знайомий йому чоловік ОСОБА_5 , після зняття готівки у банкоматі «Приват банку», за вищевказаною адресою, з власної необачності, залишив свою банківську карту ПАТ «Восток Банк» за № НОМЕР_1 у банкоматі.

Після чого ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення офіційного документа, з корисливим мотивом, з метою незаконно особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, незаконно, протиправно, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав пластикову банківську картку № НОМЕР_1 , що прив`язана до банківського рахунку, відкритого в ПАТ «Восток Банк», на ім?я ОСОБА_5 , та яка відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року, ст. 1, ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» від 05.04.2001 року, ст. 51 Закону України « Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року відповідає визначенню поняття «офіційний документ» та є його різновидом.

Заволодівши викраденим офіційним документом, в подальшому ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, після чого використовуючи викрадену банківську картку, вчинив ряд банківських операцій.

Крім того, ОСОБА_4 у період дії воєнного стану, поширеного на території України, будучи обізнаним про Указ Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року та Указами Президента України № 133/2022, № 259/2022, № 341/2022, № 573/2022, № 757/2022, № 58/2023, № 254/2023, "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжуючи реалізацію свого кримінально протиправного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, а саме - грошових коштів ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи і незаконного збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, 05.04.2023 року об 11:39 год., перебуваючи за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна 179, біля кіоску «Атіка», діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, в умовах воєнного стану, розрахувався за товар на касі за допомогою банківської карти ПАТ «Восток Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , на суму 435,00 грн.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 05.04.2023 року об 11:43 перебуваючи у приміщенні магазину «М`ясник», за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна 179, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, в умовах воєнного стану, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, розрахувався за товар на касі за допомогою банківської карти ПАТ «Восток Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , на суму 252,77 грн.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 05.04.2023 року у 11:45 перебуваючи за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна 179, біля кіоску «Атіка», діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, в умовах воєнного стану, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, розрахувався за товар на касі за допомогою банківської карти ПАТ «Восток Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , на суму 474,50 грн.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 05.04.2023 року об 11:49 перебуваючи у приміщенні магазину «М`ясник», за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна 179, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, в умовах воєнного стану, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, розрахувався за товар на касі за допомогою банківської карти ПАТ «Восток Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , на суму 197,45 грн.

Після чого з місця скоєння злочину зник розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1359 (одна тисяча триста п`ятдесят дев`ять) гривень 72 коп.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро покаявся та пояснив, що він дійсно 05.04.2023, приблизно о 11:30, проходячи вздовж вулиці за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна 167, помітив, як раніше не знайомий йому чоловік, після зняття готівки у банкоматі «Приват банку», залишив свою банківську карту ПАТ «Восток Банк» за № НОМЕР_1 у банкоматі, а він, забрав пластикову банківську картку № НОМЕР_1 для особистого використання. Після чого, він перебуваючи за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна 179, у кіоску «Атіка», магазині «М`ясник», розрахувався банківської карткою № НОМЕР_1 для купівлі товарів.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності та згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, за ч. 1 ст. 357 КК України, а саме як викрадення офіційного документу, вчиненому із корисливих мотивів.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин та кримінальне правопорушення у формі проступку, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання по справі відсутні.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі, за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для його виправлення, а також попередження вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

При призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 , суд вважає необхідним застосувати ч. 1 ст. 70 КК України та обрати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Відповідно до ст. 75 КК України суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у вигляді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, враховуючи те, що наявні обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення, відсутність претензій матеріального і морального характеру з боку потерпілого, суд вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням із застосуванням ст. ст. 75, п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки ОСОБА_4 можливо виправити без реального відбуття покарання.

Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України - відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.05.2023 на банківську карту ВОСТОК БАНК № НОМЕР_1 , CVC НОМЕР_2 - зняти.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.05.2023 на банківську карту ВОСТОК БАНК № НОМЕР_1 , CVC НОМЕР_2 - зняти.

Речові докази: банківську карту ВОСТОК БАНК № НОМЕР_1 , CVC НОМЕР_2 повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Речові докази: компакт-диск з відеозаписом з камер відеоспостереження з магазину «М`ясник», компакт-диск з відеозаписом з камер відеоспостереження з магазину «Rozetka» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1