Справа № 550/1412/23
Провадження №1-кп/550/123/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000654 від 16.10.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Машево Семенівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта середня, вдівця, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 299 КК України

ВСТАНОВИВ:

15.10.2023 близько 16.00 год у ОСОБА_3 , який знаходився на території власного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень собаці породи «метис лайки», світло-сірого окрасу, по кличці «Малиш», яка забігла на територію подвір`я та належить сусідці ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 15.10.2023, близько 16.00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи на подвір`ї власного домогосподарства за вищевказаною адресою, з мотивів зневаги до загальноприйнятих в суспільстві норм моралі щодо поводження з тваринами, проявляючи явну неповагу до суспільства, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті правила поведінки з тваринами, в порушення вимог ст. 4, п. 3 ч. 1, п. 6 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», якими передбачено, що при поводженні з тваринами не допускається нанесення побоїв травм, отруєння тварин, та забороняються інші дії чи бездіяльність, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, бажаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, які вчиняються болючим способом та завдають тварині фізичного болю і страждань, діючи умисно, активним способом взяв в руку сокиру та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо припускав їх настання за допомогою власної фізичної сили наніс два удари в область голови та тулубу, собаці породи «метис лайки», світло-сірого окрасу, по кличці «Малиш», що належить ОСОБА_5 . Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_3 , взяв до рук дерев`яну палку, яка лежала на території подвір`ї та за допомогою власної фізичної сили наніс два удари по тулубу собаці.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , собаці породи «метис лайки», світло-сірого окрасу, по кличці «Малиш», що належить ОСОБА_5 , згідно довідки провідного лікаря Чутівської дільниці Полтавської районної лікарні ветеринарної медицини Полтавської ОДЛВМ від 15.10.2023 та довідки ветеринарного лікаря ВК «Добродій» було спричинено тілесні ушкодження рубано-рваних ран на тулубі та морді, численних гематом тулубу, що в сукупності в подальшому стали причиною смерті вищевказаної тварини.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в жорстокому поводженні з твариною, яка відноситься до хребетних, що призвело до загибелі тварини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 299 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, вказавши, що дійсно 15.10.2023, близько 16.00 год., він, перебуваючи на подвір`ї власного домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , наніс два удари в область голови та тулубу, собаці породи «метис лайки», світло-сірого окрасу, по кличці «Малиш», що належить ОСОБА_5 . А потім, взяв до рук дерев`яну палку, яка лежала на території подвір`ї та наніс два удари по тулубу собаці. У скоєному розкаявся.

Зважаючи на повне і беззаперечне визнання вини обвинуваченим, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обвинувачення, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників процесу, які не заявляли заперечень проти розгляду справи із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і вирішив обмежитись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.1 ст.299 КК України як жорстоке поводження з твариною, яка відноситься до хребетних, що призвело до загибелі тварини.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що остання за місцем мешкання характеризується позитивно, пенсіонер, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

В судових дебатах сторона обвинувачення просила визнати винним ОСОБА_3 за ч.1 ст.299 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Суд, призначаючи покарання, керується положеннями ст.65 КК України, зокрема, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст.67 КК України, не встановлено.

Враховуючи, ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, обставину, що пом`якшує покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства та вважає необхідним призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. При цьому застосувавши до ОСОБА_3 ст.ст.75,76 КК України, шляхом звільнення обвинуваченої від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2(два) роки, і покладання на останнього наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Саме такий вид покарання дозволить усвідомити обвинуваченому його негативну поведінку по відношенню до суспільства.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до приписів ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369,371, 373 - 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування, призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2(два) роки та з покладенням відповідно до ч.1 ст. 76 КК України на нього наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази сокиру та дерев`яну палицю, що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1