Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

17 жовтня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000065 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Здолбунів Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13.02.2023 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, з призначенням покарання - один місяць арешту, строк відбуття якого рахується з моменту звернення вироку до виконання.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 16.02.2022 року ознайомився з рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03.02.2022 року про видачу щодо нього обмежувального припису строком шість місяців у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав: заборони наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання ОСОБА_9 ( АДРЕСА_2 ), місця її роботи ( Здолбунівська ЗОШ № 1 по вул. Д.Галицького 17 м. Здолбунів та вул. В.Жука 4 м. Здолбунів), інші місця часткового відвідування, зокрема, Катеринівська церква, заборонити вести листування, телефонні переговори або контактувати з ОСОБА_9 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

18 лютого 2022 року ОСОБА_6 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч.4 ст.350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, близько 08 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) перебував на відстані менше 100 м від Здолбунівської ЗОШ № 1, що в м.Здолбунів вул. Д.Галицького 17, чим скоротив визначену рішенням суду відстань, де допустив спілкування з ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , покликаючись на незаконність вироку, доводить, що жодного умислу на порушення припису, винесеного у відсутність ОСОБА_6 , якому не було роз`яснено ухвалене рішення, останній не мав, а отримавши 16 лютого 2022 року дане рішення, вважаючи, що воно не набрало законної сили, домовився із знайомим про зустріч для з`ясування питань щодо оскарження судового рішення, і саме з цих причин 18 лютого 2022 року перебував неподалік ЗОШ №1. До приїзду працівників поліції, викликаних ОСОБА_9 по телефону під час слідування нею в автомобілі на роботу, її не бачив, з нею не зустрічався і підійшов до патрульної машини працівників поліції, біля яких була і ОСОБА_9 , лише щоб пояснити, що рішення буде оскаржене.

Вважає, що судом першої інстанції умисність порушення ОСОБА_6 встановлених щодо нього заборон не доведена, а, відтак, просить оскаржуваний вирок скасувати і ухвалити новий вирок, яким визнати його невинуватим у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора та представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 , які вважають вирок законним і просять залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони захисту підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим, згідно норм матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом, відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції у даній справі належно не дотримано.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що, будучи 16.02.2022 року ознайомленим з рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03.02.2022 року, яким щодо нього винесено припис з встановленими обмеженнями, умисно його порушив, оскільки 18 лютого 2022 року приблизно о 08 год. перебував на відстані менше 100 метрів від Здолбунівської ЗОШ № 1 місця роботи ОСОБА_9 , де допустив спілкування з нею.

Між тим, згідно послідовних показань обвинуваченого ОСОБА_6 в суді першої інстанції, підтверджених при розгляді апеляційної скарги, будучи ознайомленим 16.02.2022 року з рішенням місцевого суду від 03.02.2022 року, яке йому судом не було роз`яснено, він, маючи намір його оскаржити, 17.02.2022 року домовився із знайомим - ОСОБА_10 про зустріч 18.02.2022 року біля Здолбунівської ЗОШ № 1, куди той відводить дитину, для з`ясування питань оскарження рішення. 18 лютого 2022 року вранці біля свого автомобіля неподалік Здолбунівської ЗОШ № 1 чекав ОСОБА_11 і побачив, як під`їхали працівники поліції, а, згодом, і ОСОБА_9 . До працівників поліції підійшов лише щоб пояснити, що даний припис ним оскаржується, до того ОСОБА_9 не бачив і до неї не підходив.

За показаннями свідка ОСОБА_12 , 18 лютого 2022 року він віз автомобілем ОСОБА_9 на роботу до школи, якій передзвонила співробітник, повідомивши, що неподалік школи біля автомобіля перебуває ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_9 по телефону викликала працівників поліції, які приїхали до школи, і коли під`їхали вони з ОСОБА_9 , остання повідомила їм про порушення обмежувального припису, після чого підійшов обвинувачений, зазначивши, що рішення оскаржується.

Зазначені показання узгоджуються і з показаннями самої ОСОБА_9 в інтересах якої винесено припис з обмежувальними заходами щодо ОСОБА_6 .

Диспозиція статті 390-1 КК України передбачає відповідальність за умисне невиконання обмежувальних приписів, передбачених ст. 91-1 цього Кодексу.

Твердження суду першої інстанції про наявність належних доказів щодо умисного порушення обвинуваченим встановлених стосовно нього заборон не є переконливими, оскільки порушення заборон не наближатися на відстань 100 метрів до місця роботи потерпілої та не контактувати з нею має бути наслідком саме дій ОСОБА_6 , здійснених щодо ОСОБА_9 , а не викликаних обставинами, що не залежать від нього ( в даному випадку надання пояснень працівникам поліції, як службовим особам, при виконанні своїх службових обов`язків).

Даним обставинам суд першої інстанції відповідної оцінки не дав, зважаючи на встановлений при апеляційному розгляді факт, що 18 лютого 2022 року ОСОБА_6 до приїзду працівників поліції ОСОБА_9 не бачив і з нею не контактував, що підтвердив і представник потерпілої - адвокат ОСОБА_8 , протокол огляду місця події в матеріалах кримінального провадження відсутній, а, відтак, достовірно не встановлено на якій відстані від ЗОШ № 1 знаходився ОСОБА_6 , що в сукупності має істотне значення для доведеності його вини в пред`явленому обвинуваченні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження допущено істотні порушення вимог кримінального-процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення процесуального закону шляхом повторного дослідження доказів, оскільки з огляду на зміст мотивувальної частини вироку, ці обставини під час кримінального провадження в суді першої інстанції встановлені не були.

Зважаючи на викладене, вирок суду підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд, при якому суду першої інстанції належить усунути вказані істотні порушення кримінального-процесуального закону, дати належну оцінку зібраним у кримінальному провадженні доказам з точки зору їх допустимості і належності, перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі, і в залежності від встановленого, прийняти відповідне процесуальне рішення.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 - скасувати з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2