ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/2071/23 Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/1178/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м.Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 04 липня 2023 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лохвиці Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-23.07.1997 Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ст.42 КК України на 3 роки позбавлення волі, 03.09.1999 був звільнений з Кременчуцької виправної колонії Полтавської області № 69 на підставі ухвали Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області;

-07.06.2000 Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.140, ст.17, ч.3 ст.140, ст.17, ч.3 ст.81, ст.42 КК України на 5 років позбавлення волі, 17.01.2005 був звільнений з Темнівської виправної колонії Харківської області № 100 по відбуттю строку покарання;

-06.12.2005 Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ст.385, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

-02.03.2006 Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.263 КК України на 3 роки 9 місяців позбавлення волі, 24.06.2009 був звільнений з Кременчуцької виправної колонії Полтавської області № 69 по відбуттю строку покарання;

-04.01.2013 Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

-16.09.2013 Пирятинським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, 11.04.2016 був звільнений з Кременчуцької виправної колонії Полтавської області № 69 по відбуттю строку покарання;

-16.11.2022 Ленінським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки,

засуджено:

-за ч.4 ст.185 КК України на 6 років позбавлення волі;

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду мПолтави від 16.11.2022, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання 7 років позбавлення волі.

Як установив суд, 18.01.2023 у період часу з 16-30 по 16-35 годині, більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у приміщенні ресторану «44 Favorite Place за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 44, діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_9 № 64/2022 від 24.02.2022 на всій території України, строк дії якого було продовжено з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 стоком на 90 діб Указом Президента України ОСОБА_9 № 757/2022 від 07.11.2022 на всій території України, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому, і свідомо бажаючи їх настання, таємно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, знаходячись у приміщенні вищевказаного ресторану визначив предметом свого злочинного посягання майно, що належить на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Далі, знаходячись поблизу барної стійки у приміщенні вказаного ресторану, ОСОБА_7 виявив та таємно викрав мобільний телефон ТМ «AGM» модель «А 8», 3/32 GB, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 103М від 26.01.2023 2752, 80 грн.

Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 2752, 80 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 , просить пом`якшити призначене останньому вироком покарання, оскільки він має зареєстроване місце проживання, працює неофіційно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є ліквідатором Чорнобиля, має доньку, щиро розкаявся у вчиненому, відсутність обтяжуючих покарання обставин. Просить вирок змінити та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.4 ст.185 КК України- 5 років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, неодружений, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин.

Твердження сторони захисту про наявність такої пом`якшуючої покарання обставини, як щире каяття, є безпідставними.

Згідно висновків Великої Палати Верховного суду, які містяться у постанові від 27 листопада 2019 року (кримінальне провадження 629/847/15-к) щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Однак, як слідує із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений свою вину у повному обсязі не визнав та заперечував у судовому засіданні суду першої інстанції наявність у нього умислу на крадіжку, що спростовує наявність щирого каяття.

Що стосується посилань захисника на те, що обвинувачений ОСОБА_7 має статус ліквідатора аварії на ЧАЕС, то колегія суддів сприймає їх критично, оскільки ні суду першої інстанції, ні апеляційної інстанції стороною захисту не було надано доказів на підтвердження вказаного твердження.

Щодо доводів захисника ОСОБА_8 про наявність у обвинуваченого доньки, то це саме по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 менш суворого покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд призначив обвинуваченому покарання, яке за своїм розміром, у тому числі за сукупністю вироків, є справедливим і підстав для його пом`якшення не вбачає.

З огляду на наведене, підстави для зміни вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Київського районного суду м.Харкова від 04 липня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: