Справа № 521/1401/24
Номер провадження:1-кс/521/387/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2024 року м. Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що 31.01.2024 до чч ВП №1 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від оператора «102» про те, що 31.01.2024 під час перевірки документів працівниками екіпажу «Океан-251», громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пред`явив працівникам патрульної поліції посвідчення водія на своє ім`я серії та номеру НОМЕР_1 від 30.12.2009 видане РЕВ № 4 при УДАІ ГУ МВС в Одеській області. Під час огляду місця події посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії та номеру НОМЕР_1 від 30.12.2009 видане РЕВ № 4 при УДАІ ГУ МВС в Одеській області було вилучено та упаковано до сейф-пакету для подальшого направлення на дослідження. (ЄО №1737)
Згідно рапорту поліцейського взводу № 2 роти № 6 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_6 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 30.12.2009 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має ознаки підробки, а саме: в ході перевірки по системі ІПНП (НАІС) було виявлено відсутність інформації про право керування транспортними засобами, які відносяться до категорій C1, CE, С1Е, BE.
Так, 31.01.2024 дізнавачем СД відділу поліції №1 ОРУП №1 було проведено огляд місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , за участю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого вилучено посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 від 30.12.2009 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
01.02.2023 вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 30.12.2009 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, та буде направлено на експертизу за експертною спеціальністю 2.3 «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів».
Таким чином, вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 30.12.2009 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто є об`єктом кримінально протиправних дій, тому з метою збереження речових доказів, виникли підстави для звернення з клопотанням про накладення арешту на майно.
У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність у арешті посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 30.12.2009 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.
Враховуючи, що вилучене 31.01.2024 року посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 30.12.2009 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є предметом кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та визнано речовим доказом, з метою збереження речових доказів, а також слідів від кримінального правопорушення, які містяться на ньому, дізнавач просить накласти арешт.
Постановою дізнавача від 01.02.2024 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів.
Дізнавач СД ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 надала до суду заяву, відповідно до змісту якої просила здійснити розгляд клопотання за відсутності її та прокурора та задовольнити в повному обсязі. Також надано копію постанови від 01.02.2024 року про призначення судової експертизи.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив розгляд клопотання провести за його відсутністю, у задоволенні клопотання не заперечував.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що дізнавач своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та направленням вилученого майна на експертне дослідження, тому не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на майно, яке вилучене 31.01.2024 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , за участю ОСОБА_5 а саме на: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 30.12.2009 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити дізнавачу та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1