ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 610/797/19 Номер провадження 11-кп/814/2660/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання захисника обвинуваченого перекладачаОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , і захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , на ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 13 листопада 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 липня 2018 року за №0000763, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, а саме до 11 січня 2024 року, обвинуваченим

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимому, останній раз

15 лютого 2017 року Дніпровським районним судом м. Київ за ч.ч.1, 2 ст.190 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненому від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю Грузії, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , не судимому.

Приймаючи таке рішення, місцевий суд урахував: наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що обвинувачені можуть: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість та обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених: ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України - ОСОБА_10 ; ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України - ОСОБА_7 , і неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам із урахуванням усіх обставин провадження в їх сукупності.

В апеляційних скаргах:

захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 13 листопада 2023 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , який не судимий, більше 5 років перебуває під вартою; ОСОБА_7 заперечив свою причетність до вчинення інкримінованих йому злочинів;

захисник ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 13 листопада 2023 року та застосувати ОСОБА_10 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Такі вимоги обґрунтовує тим, що місцевий суд не врахував те, що: стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_10 , який більше 5 років перебуває під вартою, має малолітню дитину та міцні соціальні зв`язки.

Прокурор ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_9 заявили клопотання про здійснення апеляційного розгляду за їх відсутності.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника ОСОБА_6 на підтримку поданої нею апеляційної скарги, перевірила матеріали судового провадження, обговорила доводи апеляційних скарг та дійшла висновку про те, що вони не підлягають до задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За приписами ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відовідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Ризиком же в контексті кримінального провадження є певна обґрунтована ступінь ймовірності того, що обвинувачений вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що органом досудового розслідування обвинувачуються: ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.4 ст.187 КК України нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя, здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення та спрямованого на заволодіння майном в особливо великих розмірах; ч.1 ст.263 КК України придбання і носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу; ОСОБА_7 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.4 ст.187 КК України - нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя, здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення та спрямованого на заволодіння майном в особливо великих розмірах; ч.2 ст.263 КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Суд першої інстанції, продовжуючи строк тримання під вартою обвинувачених, оцінив у сукупності обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, передбачені ст.ст.177, 183, 197, 199 та 331 КПК України, та продовжив ОСОБА_10 й ОСОБА_7 зазначений запобіжний захід.

Сама ж необхідність застосування обвинуваченим запобіжного заходу в апеляційних скаргах не оспорюється.

Разом з цим, під час вирішення клопотання прокурора місцевий суд правильно встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що обвинувачені можуть: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, врахувавши конкретні обставини даного провадження, тяжкість інкримінованих ОСОБА_10 й ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином (ч.4 ст.187 КК України), за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна.

За матеріалами провадження ОСОБА_10 неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності.

Установлені ж під час розгляду клопотання й апеляційної скарги обставини в їх сукупності вказують на відсутність у ОСОБА_10 й ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, що могли би слугувати достатнім стримуючим фактором для забезпечення їх належної процесуальної поведінки з огляду на всі обставини провадження в їх сукупності.

Колегія суддів ураховує те, що ОСОБА_10 має малолітню дитину, ОСОБА_7 не судимий, однак дані відомості не спростовують висновки суду першої інстанції про неможливість запобігти наведеним вище ризикам у разі незастосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, відповідно до ст.178 КПК України, враховуючи доведеність ряду таких, що не змінились і не зменшились ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_10 та ОСОБА_7 злочинів проти власності, життя та здоров`я особи, громадської безпеки, зокрема, збройного розбійного нападу за попередньою змовою групою осіб між собою, пов`язаного із застосуванням погроз застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я продавців магазину, та заволодінням майном потерпілого в особливо великих розмірах на загальну суму 3 835 465 гривень, що має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, дані про особи обвинувачених у їх сукупності, на думку колегії суддів, лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_10 й ОСОБА_7 , що виключає можливість обрання останнім більш м`якого запобіжного заходу, про що йдеться в апеляційних скаргах.

Пунктом 1 ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_10 та ОСОБА_7 обвинувачуються, в тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя, здоров`я особи, яка зазнала нападу.

З огляду на викладене вище та враховуючи встановлені судом ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, наведені вище обставини, передбачені ст.178 КПК України, невизначення судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали розміру застави обвинуваченим є правильним.

Доводи захисника ОСОБА_6 , які пов`язані з необхідністю здійснення оцінки доказів для вирішення питання про визнання особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, винуватою чи невинуватою у вчиненні інкримінованих їй злочинів, позбавлені підстав, оскільки виходять за межі процесуальних повноважень суду апеляційної інстанції при апеляційному перегляді ухвали суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підлягають вирішенню судом за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Апеляційний суд ураховує тривалий термін перебування під вартою ОСОБА_10 й ОСОБА_7 , проте судовий розгляд до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою наразі неможливо завершити, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених і запобігти встановленим вище ризикам.

Між тим, колегія суддів, з огляду на положення ст.28, ч.1 ст.318 КПК України й ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод уважає за необхідне звернути увагу місцевого суду на дотримання розумних строків розгляду цього кримінального провадження та вжиття заходів щодо дотримання наведених вище вимог міжнародного й національного законодавства.

Ураховуючи викладене вище, апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , і захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 13 листопада 2023 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4