Провадження № 1-кп/638/1880/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з вищою освітою, налагоджувальника верстатів і маніпуляторів з програмним керуванням ПАТ «ФЕД», одружений, маючого на утриманні малолітню доньку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

14.11.2023 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Встановлено, що 24.10.2023 приблизно о 18 год. 50 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на подвір?ї біля будинку свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де вигулював собаку, під час чого, його собака напала на іншу, знаходячусь поряд собаку, в зв?язку з чим, проходяча поряд потерпіла - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зробила ОСОБА_3 зауваження, яке переросло в словесний конфлікт.

В ході конфлікту, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення невизначеної шкоди здоров?ю ОСОБА_4 та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 стоячи обличчам до ОСОБА_4 , наніс їй один удар кулаком правої руки в область носа, від чого ОСОБА_4 впала на землю.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, направленого спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , сів на неї зверху та кулаками правої та лівої руки, наніс близько 10-ти ударів в область голови та рук ОСОБА_4 .

Протиправні дії ОСОБА_3 тривали близько 2-х хвилин та були припинені чоловіком ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який втрутився в конфлікт та заступився за свою дружину.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синців у ділянці проекції лівого лобного бугра, у правій та лівій навколоочній ділянці, у ділянці лівої щоки, на зовнішній поверхні правого плечового суглобу, на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, які, згідно висновку судової медичної експертизи № 09-1565/2023 від 08.11.2023, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше б-ти днів, відповідно до пл. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом №6 МОЗ.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

У матеріалах справи міститься заява потерпілої ОСОБА_4 , якою згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_3 , в пристуності захисника ОСОБА_6 , подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненому інкримінованому йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та у матеріалах справи наявні заяви обвинуваченого та потерпілого, в яких вони вказали, що не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без їхньої участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції потерпілого та обвинуваченого, з урахуванням відсутності заяв та клопотання від інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали справи, вважає доведеним, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 України, як умисне легке тілесне ушкодження.

У відповідності до частини 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який працює, має на утриманні малолітню доньку. Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Санкцією частини 1 статті 125 КК України передбачено накладення карається штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу в межах санкції статті 125 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. 00 коп.

Речові докази: DVD-R - диск з маркуванням "НР DVD-R 16X" стріблястого кольору, ємкістю 4,7 GB на якому міститься 3 відеофайли з фіксацією подій від 24.10.2023, визнаний речовим доказом відповідно до постанови від 10 листопада 2023 року- залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1