Справа № 720/2617/23
Провадження № 1-кс/720/354/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0003820 від 29 вересня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Головуючий по справі суддя ОСОБА_3 заявив собі самовідвід у розгляді вказаного кримінального провадження з тих підстав, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в зоні ведення бойових дій, знайшов та поклав до своєї кишені форменого одягу гранату Ф-1 без запалу, чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 263 ч.1 КК України. ОСОБА_6 працював в Новоселицькому районному суді Чернівецької області на посаді оператора копіювальних та розмножувальних машин з 06 січня 2022 року по 23 травня 2023 року, тобто понад один рік він разом із головуючим працював в одному колективі та ОСОБА_5 перебував в постійному спілкуванні з працівниками апарату суду, керівництвом суду та суддями, зокрема і із головуючим по справі з робочих питань. Крім того, обвинувачений був присутній при проведенні колективних зборів.

Дослідивши матеріали справи, суд проходить до висновку, що заява про самовідвід судді ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого ст. 35 КПК України порядку визначення судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно до статей 126, 129 Конституції України гарантується, що судді при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Стаття 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (далі «ЄСПЛ») є обов`язковими для виконання Україною. Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Згідно п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

Однією з процесуальних форм забезпечення об`єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу (самовідводу) у визначених законом випадках. Як випливає зі змісту норм КПК України, відвід (самовідвід) судді є одним з механізмів, що забезпечує законність та обґрунтованість судового рішення і покликаний гарантувати захист від впливу на суд різних зовнішніх факторів. В цей же час, реалізація принципу верховенства права, визначеного ст. 8 КПК України є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Підсумовуючи викладене, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності і неупередженості судді при вирішенні даного кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 працював у Новоселицькому районному суді Чернівецької області, суд вважає, що заява про самовідвід судді підлягає до задоволення та слід відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 75, 80-82 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 задовольнити.

Кримінальне провадження № 0003820 від 29 вересня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, передати до канцелярії Новоселицького районного суду для автоматизованого розподілу між іншими суддями.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1