ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 675/538/23

Провадження № 11-кп/4820/559/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2023 за №0000128 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12 червня 2023 року -

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Косів Івано-Франківської області, зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, до затримання працюючого електриком ТОВ «Україна 2001», раніше судимого:

- 02 листопада 2005 року Косівським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 289, ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 31 травня 2007 року Косівським районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців 9 днів позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 11 лютого 2008 року Косівським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187, ст. 70, ст. 71 КК України до 10 років 3 місяців 9 днів позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 07.05.2008 вирок суду першої інстанції змінено, а саме перекваліфіковано за ч. 4 ст. 187 КК України на ч. 1 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі;

- 25 лютого 2009 року Косівським районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі;

- 31 січня 2019 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст.185 КК України до 2 місяців арешту;

- 15 червня 2020 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

визнано винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 червня 2020 року та визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід щодо ОСОБА_6 залишено попередній у вигляді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з 12 червня 2023 року, зарахувавши в цей строк термін його затримання та попереднього ув`язнення, починаючи з 20 січня 2023 року та по 11 червня 2023 року включно з розрахунку день за день.

Після набрання вироком законної сили ухвалено скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 січня 2023 року.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_6 , 20.01.2023 близько 22 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_2 , вступив у словесний конфлікт із ОСОБА_9 , який виник на ґрунті раптових особистих неприязних відносин, під час якого вирішив позбавити життя ОСОБА_9 .

Переслідуючи мету заподіяння ОСОБА_9 смерті, ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаному місці, у зазначений день та час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись у коридорі вищевказаного будинку, наніс ОСОБА_9 удари кулаками рук та ногами по голові та тулубу, внаслідок чого ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на підлогу. Одразу після цього, ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на позбавлення життя ОСОБА_9 , наніс удари кулаками рук, ногами та металевою шваброю, яку утримував в руках по голові, обличчю, грудній клітці, правому плечі, животі та кистях рук ОСОБА_9 , який лежав на підлозі, в кімнаті вказаного будинку.

Внаслідок указаних умисних та злочинних дій ОСОБА_6 наніс ОСОБА_9 двадцять сім ударів кулаками рук, ногами та металевою шваброю, яку утримував в руках по голові, обличчю, тулубу, грудній клітці, правому плечі, животі та кистях рук, чим спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної закритої травми голови та грудної клітки із крововиливами під м`які мозкові оболонки обох лобних часток, правої скроневої частки, обох півкуль та черв`яка мозочка, крововиливом під окістя тім`яної та скроневої кісток черепа справа, крововиливом в м`які покрови голови з їх внутрішньої поверхні в правій лобно-тім`яно-скроневій ділянці, крововиливом в правий скроневий м`яз, крововиливами в м`які покрови голови з їх внутрішньої поверхні в тім`яно-потиличній ділянці та скроневій ділянці зліва, тотальним крововиливом в товщу лівого скроневого м`язу, двома ранами та двома саднами на лівій скроневій ділянці, синцем на злобно-скроневій ділянці справа, забійно-рваною раною на правій щічній ділянці, забійно-рваною раною на лівій щічній ділянці, крововиливом та трьома ранами на слизовій оболонці верхньої губи, раною на шкірі верхньої губи, крововиливом та двома ранами на слизовій оболонці нижньої губи, синцем навколо правого ока з переходом на праву підочну ділянку, тотальним крововиливом під кон`юнктиву правого ока, синцем на нижній повіці лівого ока, синцем на лівій скронево-вилично-щічній ділянці, синцем на правій вушній раковині, синцем на правій перед вушній ділянці, синцем та саднами на спинці та кінчику носа, синцем та саднами на правій щоці, синцем на підборідді по центру, синцем на бічній поверхні шиї справа; переломів чотирьох ребер (2, 3, 5, 6-го) правої половини грудної клітки, переломів шести ребер (3, 4, 5, 6, 7, 8-го) лівої половини грудної клітки, крововиливу в м`язи передньої поверхні грудної клітки справа та синцю на шкірі грудної клітки справа, синцю на лівій підключичній ділянці, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, що призвели до смерті ОСОБА_9 .

Крім того, внаслідок указаних умисних та злочинних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: чотирьох саден на передній поверхні живота, синця на правому плечі, двох синців на тильній поверхні лівої кисті, двох синців на тильній поверхні правої кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

В поданих апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 , вважають, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки доказів наявності в діях обвинуваченого умислу спрямованого на позбавлення життя потерпілого в матеріалах провадження не встановлено і такі висновки не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, та мають істотні суперечності. Звертають увагу суду на відсутності в матеріалах кримінального провадження даних щодо кількості ударів нанесених потерпілому саме в голову. Вказують, на залишення поза увагою суду та не надання правової оцінки висновку експерта та показам експерта ОСОБА_10 про те, що першопричиною наслідків які настали, у виді сметрі потерпілого, є важка ступніь алкогольного сп`яніння останнього поєднана з отриманнями тілесними ушкодженнями.

Це, на думку сторони захисту, вказує на невиконання органами досудового розслідування та судом вимог ст. 91 КПК України, що є підставою для зміни вироку та перекваліфікації дій обвинуваченого на ст. 121 КК України з подальшим пом`якшенням ОСОБА_6 покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, прокурора, який вважає, що законні підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони до задоволення не підлягають, виходячи з таких підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин провадження та перевірка їх доказами проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у провадженні не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційних скарг сторони захисту про те, що досудове розслідування, з`ясування обставин провадження та перевірка їх доказами судом проведено упереджено, без з`ясування даних, які мають значення для встановлення істини у провадженні, є необґрунтованими і спростовуються зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими судом доказами.

Зокрема, в процесі судового та апеляційних розглядів ОСОБА_6 не заперечував та ствердив обставини спільного розпивання спиртних напоїв з потерпілим ОСОБА_9 у вечірню пору 20.01.2023 року, спричинення йому тілесних ушкоджень внаслідок ударів кулаками і ногами в голову та інші частини тіла, однак заперечив наявність в нього умислу на вбивство ОСОБА_9 , виклавши свою версію подій.

Показами потерпілої ОСОБА_11 , яка ствердила, що 21.01.2023 року біля 02 год був виявлений труп потерпілого ОСОБА_9 з значними видимим тілесними ушкодженнями. Ствердила, що стіни, підлога, килим, ліжко та металева швабра мали численні плями зі слідами бурого кольору схожими на кров.

Аналогічними показаннями свідка ОСОБА_12 , який ствердив обставини виявлення потерпілого без ознак життя за місцем його проживання 20.01.2023 року зі слідами нанесення значних тілесних ушкоджень.

Показами свідка ОСОБА_13 , яка показала, що 20.01.2023 року бачила обвинуваченого, який виходив з помешкання потерпілого та зі слів дочки, яка є співмешканкою ОСОБА_6 їй стало відомо, що останній вбив потерпілого.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення об`єктивно стверджується даними протоколу огляду з відповідними додатками, з яких вбачається, що в будинку АДРЕСА_2 , виявлено труп потерпілого ОСОБА_9 з видимими тілесними ушкодженнями. В самому помешкані наявні численні плями бурого кольору схожі на кров, в тому числі на металевій швабрі.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 02 лютого 2023 року, стверджується, що підозрюваний ОСОБА_6 в присутності захисника, з застосуванням відеозйомки, що виключало вчинення на нього будь якого тиску та примусу, в деталях вказав спосіб та мехінізм спричинення потерпілому тілесних ушкоджень. При цьому повідомляв такі деталі скоєного кримінального правопорушення, які могли бути відомі виключно особі, яка його вчинила.

Із даних лікарського свідоцтва про смерть № 5154 від 21.01.2023 року вбачається, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок поєднаної травми голови та грудної клітки.

Змістом судово-медичних експертиз № 19 та № 58 трупа ОСОБА_9 стверджується, що потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної закритої травми голови та грудної клітки із крововиливами під м`які мозкові оболонки обох лобних часток, правої скроневої частки, обох півкуль та черв`яка мозочка, крововиливом під окістя тім`яної та скроневої кісток черепа справа, крововиливом в м`які покрови голови з їх внутрішньої поверхні в правій лобно-тім`яно-скроневій ділянці, крововиливом в правий скроневий м`яз, крововиливами в м`які покрови голови з їх внутрішньої поверхні в тім`яно-потиличній ділянці та скроневій ділянці зліва, тотальним крововиливом в товщу лівого скроневого м`язу, двома ранами та двома саднами на лівій скроневій ділянці, синцем на злобно-скроневій ділянці справа, забійно-рваною раною на правій щічній ділянці, забійно-рваною раною на лівій щічній ділянці, крововиливом та трьома ранами на слизовій оболонці верхньої губи, раною на шкірі верхньої губи, крововиливом та двома ранами на слизовій оболонці нижньої губи, синцем навколо правого ока з переходом на праву підочну ділянку, тотальним крововиливом під кон`юнктиву правого ока, синцем на нижній повіці лівого ока, синцем на лівій скронево-вилично-щічній ділянці, синцем на правій вушній раковині, синцем на правій перед вушній ділянці, синцем та саднами на спинці та кінчику носа, синцем та саднами на правій щоці, синцем на підборідді по центру, синцем на бічній поверхні шиї справа; переломів чотирьох ребер (2, 3, 5, 6-го) правої половини грудної клітки, переломів шести ребер (3, 4, 5, 6, 7, 8-го) лівої половини грудної клітки, крововиливу в м`язи передньої поверхні грудної клітки справа та синцю на шкірі грудної клітки справа, синцю на лівій підключичній ділянці. Дані тілесні ушкодження утворились, в тому числі і від ударів кулаками рук, взутих ніг сторонньої людини, металевої швабри, та за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а вданому випадку перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Опік шкіри передньої поверхні живота, утворилось від дії високої температури, а саме при контакті із гарячим предметом, чотири садна на передній поверхні живота, синець на правому плечі, два синці на тильній поверхні лівої кисті, два синці на тильній поверхні правої кисті, відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості по відношенні до живої людини і в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Дані тілесні ушкодження утворилися від, щонайменше, двадцяти семи травмуючих дій тупими твердими предметами.

Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок поєднаної травми голови та грудної клітки із множинними крововиливами під м`які оболонки головного мозку, ранами, синцями та саднами обличчя та голови, крововиливами в м`які покрови голови з внутрішньої їх поверхні та під окістя правої тім`яної та скроневої кісток, множинними переломами ребер обох половин грудної клітки із крововиливами в м`язи грудної клітки та синцями на шкірі грудної клітки справа та зліва, що в своїй сукупності призвели до набряку головного мозку та шоку.

Смерть ОСОБА_9 настала не менше ніж за 8-16 годин до моменту судово-медичної експертизи його трупа, та в проміжку від 30-60 хвилин до 5-6 годин після отриманих тілесних ушкоджень. Не виключається можливість, що при надані своєчасної кваліфікованої медичної допомоги ОСОБА_9 , після спричинення йому тілесних ушкоджень, життя останнього могли б врятувати.

У ОСОБА_9 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості крові 4,25%о (проміле), в спинномозковій рідині 4,84 ‰ (проміле).

Показами лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_14 стверджується, що потерпілий ОСОБА_9 при перебуванні у тяжкому алкогольному сп`янінні не міг чинити супротив для ОСОБА_6 , а також щось говорити для нього, лише міг здійснювати певні нецілеспрямовані та неусвідомлені рухи. Показала, що смерть потерпілого настала саме внаслідок спричинених тілесних ушкоджень, при надані ОСОБА_9 своєчасної медичної допомоги життя останньому можна було врятовати.

Даними висновків судово-медичних експертиз № 35, № 46 та № 52 встановлено, що кров з трупа ОСОБА_9 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0, а кров підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи АВ з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0.

Даними висновку судово-імунологічної експертизи № 51, стверджується, що на куртці, вилученій у ОСОБА_6 , знайдена кров людини змішана з слідами потожирових виділень. При визначені групової належності цих змішаних плям знайдені антиген А, В та Н. Отже, ці антигени можуть походити за рахунок крові (потожирових виділень) особи (осіб), в крові та виділеннях якої (яких) вони знаходяться, в тому числі і від ОСОБА_6 . Виключити домішки крові (можливого поту) від трупа ОСОБА_9 , в крові якого знаходиться лише антиген Н, не являється можливим.

Даними висновку судово-імунологічної експертизи № 53, стверджується, що на сорочці, вилученій у ОСОБА_6 , знайдена кров людини, при визначені групової належності якої знайдений антиген Н. Отже, дана кров може походити від особи (осіб), в крові та виділеннях якої (яких) знаходиться цей антиген, в тому числі і від трупа ОСОБА_9 .

Даними висновку експерта № 54 судово-імунологічної експертизи встановлено, що на парі напівчобіт, вилучених у ОСОБА_6 , знайдена кров людини, при визначені групової належності якої знайдений антиген Н та ізогемаглютинін анти-А та анти-В. Отже, дана кров може походити від особи (осіб), в крові якої (яких) знаходиться цей антиген та ізогемаглютиніни, в тому числі і від трупа ОСОБА_9 .

Висновками судово-імунологічних експертиз № 28, 47 № 48, 49 та № 50 встановлено, що на на металевій швабрі, вирізці з килимів, на марлевому тампоні, на шматку тканини, вилучених у помешканні де знайдено труп ОСОБА_9 , знайдена кров людини 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. Отже, дана кров може відноситись до трупа ОСОБА_9 .

Даними висновку судово-цитологічної експертизи № 30, встановлено, що при дослідженні зрізів нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_9 епітеліальних клітин з ядрами не виявлено, а знайдена кров людини, при визначені групової належності якої виявлений антиген Н. Отже, дана кров може належати потерпілому ОСОБА_9 .

Із висновку експерта № 62 від 08 лютого 2023 року судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_6 психічним захворюванням не страждає, не страждав таким і на період інкримінованого йому злочину. ОСОБА_6 на період інкримінованого йому злочину усвідомлював свої дії, міг керувати ними і відповідати за них, усвідомлює свої дії та може керувати ними і на теперішній час. ОСОБА_6 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Таким чином, зазначеним висновком експерта підтверджено ту обставину, що відносно скоєного і на теперішній час ОСОБА_6 можна вважати осудним (а.п. 214-215 т. 1).

Перебування ОСОБА_6 20 січня 2023 року близько 22 год в стані алкогольного сп`яніння підтверджується його показами, наданими ним у судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанції, показами свідка ОСОБА_13 , слідчим експериментом та довідкою лікаря Курченка Ізяславської МБЛ.

Про наявність умислу в діях ОСОБА_6 на позбавлення життя ОСОБА_9 свідчить спосіб, характер та механізм заподіяння тілесних ушкоджень, їх кількість, локалізація поранень, а саме: умисне нанесення численних ударів, яких було не менше 27, в тому числі за допомогою стороннього предмету - металевої швабри, по тулубу та голові потерпілого, тобто виключно в життєво-важливі органи.

При встановленні спрямованості умислу обвинуваченого ОСОБА_6 колегія суддів враховує дані про інтенсивність нападу, що злочинні дії обвинуваченого продовжувалися протягом значного часу та були спрямовані саме на умисне вбивство ОСОБА_9 , про що свідчать дані щодо кількості, локалізації поранень, сили ударів і нанесення їх в область життєво важливих органів, те, що потерпілий жодного опору обвинуваченому не чинив, що виключало необхідність спричинення такої значної кількості тілесних ушкоджень для подолання опору потерпілого та можливості покликати на допомогу чи звернутися за такою. Обвинувачений жодних заходів щодо відвернення настання для потерпілого шкідливих наслідків не забезпечив, за медичною допомогою не звернувся.

Встановлені фактичні обставини провадженняи свідчать про те, що ОСОБА_6 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, настання смерті потерпілого (наніс численні удари, з прикладанням значної сили в життєво важливі органи).

Сукупність всіх встановлених судом першої інстанції обставин вчинення кримінального правопорушення, спосіб, кількість, характер і локалізація поранень, причини припинення злочинних дій, поведінка обвинуваченого і потерпілого, що передувала події, вказують про цілеспрямовані, обдумані і умисні дії ОСОБА_6 , спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_9 .

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційних скарг сторони захисту про відсутність умислу на вбивство потерпілого, необґрунтованість порушення кримінального провадження та засудження ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченим, ні його захисником не надано.

Більше того, дані твердження ОСОБА_6 та його захисника були предметом дослідження місцевого суду та ним детально проаналізовані.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що докази вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , які покладені судом в основу обвинувального вироку, були отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

В провадженні не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та свідків заборонених законодавством методів розслідування, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_6 на ч. 1 ст. 121 КК України, не знайшли свого підтвердження під час перегляду вироку апеляційним судом.

Проаналізувавши вищенаведені докази, що мають значення для встановлення змісту та спрямованості умислу обвинуваченого ОСОБА_6 при скоєнні кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що суд правильно виходив із сукупності всіх обставин вчиненого діяння та врахував спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку винного та потерпілого, що передувала події і обґрунтовано прийшов до переконання про наявність у ОСОБА_6 умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх наслідки, бажаючи їх настання, діючи умисно, наніс потерпілому, який опору не чинив цілеспрямовані численні удари в життєво важливі органи (голови та грудної клітки).

Колегія суддів також враховує поведінку обвинуваченого і після вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_6 не надав та не намагався надати потерпілому медичної допомоги.

А тому, колегія суддів не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 на ч. 1 ст. 121 КК України.

Не може погодитися колегія суддів і з твердженнями сторони захисту, що набряк мозку, що спричинив смерть потерпілого міг настати від сильного алкогольного сп`яніння, оскільки такі твердження повністю спростовуються даними судово-медичної експертизи, які доповнив та роз`яснив лікар судово-медичний експерт в процесі судового розгляду.

Як органами досудового розслідування так і судом у встановленому законом порядку були вжиті та проведені всі належні заходи щодо встановлення причини настання смерті потерпілого, механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Зокрема, призначено та проведено судово-медичні дослідження вказаних обставин, які дали вичерпні відповіді на спірні питання, в тому числі захисника.

Встановлено, що смерть потерпілого настала саме внаслідок поєднаної травми голови та грудної клітки, що в своїй сукупності призвели до набряку головного мозку та шоку, а не в результаті сильного алкогольного сп`яніння.

Підлягають відхиленню припущення обвинуваченого про те, що ударів металевою шваброю він не наносив, про що свідчить відсутність на ній відбитків його пальців, натомість потерпілий міг на неї впасти, таким чином отримати тілесні ушкодження. Такі твердження обвинуваченого спростовуються в тому числі даними висновку судово медико-криміналістичної експертизи № 45, з якої вбачається, що проникаюча забійна рана на лівій щоці трупа ОСОБА_9 могла утворитись від одноразової механічної дії, ймовірно під прямим кутом, кураєвої або «торцевої» частини якогось твердого тупого предмету з «П» подібним поперечним перетином (профілем).

З аналогічних підстав не впливає на кваліфікацію дій та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 посилання останнього на залишення поза увагою суду, що саме він повідомив дружину про побиття потерпілого ОСОБА_9 та про порушення його прав та законних інтересів через те, що йому не було проведено експертизу щодо перебування його в стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення злочину, оскільки вказане не заперечує сам обвинувачений та встановлено нявними в матеріалах справи доказами, зокрема показами свідка ОСОБА_13 , слідчим експериментом та довідкою лікаря Курченка Ізяславської МБЛ

Оголошена ОСОБА_6 підозра, кваліфікація його дій, з якою погодився суд, містить виклад фактичних обставин, в тому числі часу, місця, способу, мотиву та інших обставин вчинення злочину, наскільки вони відомі слідчому. Знайшли вони своє відображення і у вироку, тобто при його ухваленні суд повністю вирішив питання, зазначені в ст. 374 КПК України.

Тому твердження сторони захисту, що органами досудового розслідування та судом не виконані вимоги ст. 91 КПК України не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Ставлячи питання про скасування вироку, сторона захисту, конкретних фактів порушення прав та законних інтересів обвинуваченого органами досудового розслідування та судом не навела, а виключно обмежилась перерахунком та декларуванням норм процесуального права. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б істотними, впливали на доведеність вини, кваліфікацію дій обвинуваченого чи визначення виду та строку покарання, перешкоджали ухвалити законне та обґрунтоване рішення, тягли за собою скасування вироку, на що посилаються обвинувачений та його захисник у провадженні не допущено.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дав їм належну оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України та визначив таке з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого.

Зокрема, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особливості, особу обвинуваченого, зокрема характеристики, сімейний стан, наслідки, що настали, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої.

Призначаючи обвинуваченому покарання місцевий суд врахував, що ОСОБА_6 , раніше неодноразово судимий, з попередніх судимостей жодних висновків не зробив, вчинив нове, умисне особливо небезпечне кримінальне правопорушення під час іспитового строку, за місцем реєстрації характеризується негативно, як особа схильна до вживання спиртних напоїв та вчинення домашнього насильства в сім`ї, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, визнаний винним у вчиненні особливо тяжкого злочину, спосіб та механізм спричинення тілесних ушкоджень, наслідки, що настали у вигляді смерті ОСОБА_9 , обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, обтяжуючу покарання обставину вчинення злочну в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину, прийшов до обґрунтованого висновку, що йому слід обрати покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, лише у виді позбавлення волі.

При цьому, колегія суддів, враховуючи підвищену суспільну небезпечність ОСОБА_6 вважає, що призначене йому покарання у виді позбавлення волі, при даних конкретних обставинах провадження та особі обвинуваченого є достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.

А тому колегія суддів не може погодитись з твердженнями сторони захисту про призначення явно несправедливого покарання внаслідок його суворості.

Наявність на утриманні ОСОБА_6 малолітніх дітей було враховано місцевим судом при призначенні покарння та не спростовує встановлених судом обставин і висновків, не дає підстав вважати, що виправлення обвинуваченого можливе при призначенні більш м`якого покарання.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку місцевого суду в межах апеляційних вимог сторони захисту не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12 червня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3