У Х В А Л А

27 грудня 2023 року суддя-доповідач - суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , отримавши апеляційну скаргу прокурора Київо-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_2 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 листопада 2023 року у кримінальному провадженні № 120 211 163 800 025 86 від 10 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.11.2023 засуджено ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 6 місяців арешту.

У провадженні вирішена доля речових доказів.

На вказаний вирок суду, за підписом прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_2, подана апеляційна скарга.

Між тим, як указано в п. 2 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначається прізвище, ім?я та по батькові особи, яка подає апеляційну скаргу, що має бути підписана вказаною особою, як зазначено в ч. 5 цієї норми закону, проте апеляційна скарга підписана від імені - ОСОБА_2, що є неправильним, як і вказівка посади прокурора, а не його процесуальне становище в досліджуваному кримінальному провадженні.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України, вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.11.2023 стосовно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 120 211 163 800 025 86 від 10.11.2021 може бути оскаржений і прокурор у провадженні ОСОБА_2 , який брав участь у судовому провадженні, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 393 КПК України та приписів п. 20 ч. 2 та ч. 4 ст. 36 КПК України, має право на подачу апеляційної скарги.

Передбачені ст. 395 КПК України порядок та строк подачі апеляційної скарги прокурором дотримані.

Нормою п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України задекларовано, що в апеляційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, які б узгоджувалися з приписами ч. 1 ст. 407 КПК України, та їх обґрунтування з зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та шляхи вирішення апеляційного провадження на підставі ч. 3 ст. 404 КПК України.

Проте, даних норм кримінального процесуального закону прокурор не дотримався.

Так, прокурор в апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, висунув вимогу про скасування вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.11.2023 стосовно ОСОБА_3 у зв?язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м?якість.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом частково складання покарань з цим вироком та вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.03.2023 призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 2 місяці з конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної власності.

У решті вирок залишити без змін.

Водночас, прокурор заявив клопотання про дослідження вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.03.2023, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України.

Отже, прокурор ОСОБА_2 , як видно з мотивувальної частини апеляційної скарги, не оспорює доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення у досліджуваному провадженні, а тому є незрозумілим прохання прокурора визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, чомусь у множині, та призначення йому також покарання як призначив і суд першої інстанції за вказаним матеріальним законом - у виді арешту на строк 6 місяців.

Як далі випливає з апеляційної скарги прокурора ОСОБА_2 , він фактично оспорює не м`якість призначеного обвинуваченому покарання, а не застосування до ОСОБА_3 положень ч. 4 ст. 70 КК України та призначення покарання за сукупністю злочинів, за який його засуджено за даним вироком та вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.03.2023.

Проте, матеріали досліджуваного кримінального провадження № 120 211 163 800 025 86 від 10.11.2021 стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 вказаного вироку не містять, не вказав і прокурор ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на якому аркуші досліджуваного кримінального провадження він розміщений за його вимогою дослідити вказаний вирок, як і не має посилань на даний вирок у будь-якому процесуальному документі, у тому числі і у вступній частині апеляційної скарги прокурора, який у дебатах в суді першої інстанції також на нього не посилався та не просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Отже, обставини притягнення ОСОБА_3 до відповідальності і за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.03.2023 у досліджуваному кримінальному провадженні випливають тільки з апеляційної скарги прокурора ОСОБА_2 , який до того ж і не долучив вказаний вирок до апеляційної скарги, а тому є незрозумілим у який спосіб про вказане судове рішення повинен був знати суд першої інстанції, ухвалюючи вирок від 08.11.2023 стосовно ОСОБА_3 за участю прокурора ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 2 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Водночас, відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Підсумовуючи, у контексті викладеного, прокурор ОСОБА_2 належним чином не обґрунтував вимогу щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ч. 4 ст. 70 КК України з огляду на відсутність відомостей про наявність ще одного вироку щодо останнього, а тому слід дійти висновку, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_2 має такі недоліки, які перешкоджають відкриттю провадження, адже суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги за приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, за наданими йому цим Кодексом повноваженнями, як випливає з норми ч. 3 ст. 26 КПК України, які виключають за власним розсудом вирішувати питання, що не знайшли свого відтворення в апеляційній скарзі, а тому апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_2 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.11.2023 стосовно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 120 211 163 800 025 86 від 10.11.2021 необхідно залишити без руху та надати прокурору достатній строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Київо-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_2 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 листопада 2023 року у кримінальному провадженні № 120 211 163 800 025 86 від 10 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_3 - залишити без руху.

Встановити прокурору строк для усунення недоліків апеляційної скарги терміном в 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити прокурору ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1