Справа №590/1280/23
Провадження №1-кп/590/49/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року смт. Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ямпіль Сумської області кримінальне провадження №0001218 від 09.10.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Брянськ, Російської Федерації, громадянки Росії, заміжньої, офіційно не працевлаштованої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

При цьому, 08.10.2023 у вечірній час доби, більш точного часу встановити не представилось за можливе, ОСОБА_4 , перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, впевнившись в тому, що її дії будуть непомітними для потерпілого та сторонніх осіб, шляхом поштовху дверей паркану проникла на територію вказаного домогосподарства. Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_4 шляхом смикання замикаючого пристрою на дверях проникла до будинку, де виявила чотири стільці та чотири столи радянського виробництва, які вирішила викрасти. Продовжуючи реалізувати свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, наступного дня 09.10.2023 близько 07:00 години ранку ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, через відчинені напередодні двері, проникла в середину вказаного будинку, де таємно викрала майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме:

1) стіл радянського виробництва вкритий лаком (розміром столешні 120х80 см., по середині роздвигається і вставляється додаткова столешня на 40 см., вартість якого згідно висновку експерта від 19.10.2023 №СЕ-19/119-23/14836-ТВ складає 550 грн.;

2) стіл радянського виробництва вкритий лаком (розміром столешні 120х80 см., по середині роздвигається і вставляється додаткова столешня на 40 см., вартість якого згідно висновку експерта від 19.10.2023 №СЕ-19/119-23/14836-ТВ складає 550 грн.;

3) кухонний стіл радянського виробництва з видвижною шухлядою (розміром столешні 85х60 см., вартість якого згідно висновку експерта від 19.10.2023 №СЕ-19/119-23/14836-ТВ складає 457 грн.;

4) кухонний стіл радянського виробництва з видвижною шухлядою (розміром столешні 85х100 см.), вартість якого згідно висновку експерта від 19.10.2023 №СЕ-19/119-23/14836-ТВ складає 457 грн.;

5) 4 (чотири) стільці зі спинками вкриті лаком радянського виробництва, вартість яких згідно висновку експерта від 19.10.2023 №СЕ-19/119-23/14836-ТВ складає 648 грн. Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2662,00 гривні.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю та надала суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що 08.10.2023 у вечірній час доби, будучи обізнаною про введення режиму воєнного стану, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , шляхом поштовху дверей паркану проникла на територію вказаного домогосподарства, після чого шляхом смикання замикаючого пристрою на дверях проникла до будинку, де виявила чотири стільці та чотири столи радянського виробництва. Після, наступного дня, 09.10.2023 близько 07:00 години ранку, вона, через відчинені напередодні двері, проникла в середину вказаного будинку, звідки викрала майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: чотири стільці та чотири столи. Дані речі викрала для особистого користування. Коли до неї приїхали працівники поліції, у вчиненому зізналася та добровільно видала вказані меблі, які в подальшому було повернуто власнику. З кількістю та вартістю викраденого майна погодилася. У вчиненому щиро розкаялася, просила суворо не карати. Зазначила, що офіційно не працює, має на утримані дев`ять неповнолітніх дітей.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні не заперечувала факт скоєння її підзахисною інкримінованого їй злочину. З урахуванням ряду пом`якшуючих вину обвинуваченої обставин, її матеріального становища, наявності на утриманні неповнолітніх дітей, відсутності претензій матеріального та морального характеру від потерпілого, просила призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України та ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Потерпілий ОСОБА_6 надав заяву, за змістом якої просив розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення обвинуваченої, з`ясувавши думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченої суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності її позиції, роз`яснивши їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, стосуються речових доказів та судових витрат.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведеною повністю та її дії кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану.

Згідно зі ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинила тяжкий злочин, у вчиненому розкаялася, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судима, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину і це об`єктивно встановлено під час судового розгляду, виходячи з поведінки особи протягом судового провадження, її відвертого визнання вини, сорому з приводу вчинку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Призначаючи покарання виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, встановивши особу винної та характер вчинених дій, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких, однак тяжких наслідків не настало, посередньо характеризується за місцем проживання, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, має на утриманні дев`ять неповнолітніх дітей, а також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховуючи роз`яснення, надані в п.2, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що при обранні покарання обвинуваченій слід визначити покарання, у виді позбавлення волі на певний строк, при цьому враховуючи вказані обставини, суд вважає, що покарання призначене ОСОБА_4 можливе із застосуванням ст.75 КК України, у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України.

Обрана підсудній міра покарання буде необхідною і достатньою для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Правових підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст.69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті, суд не вбачає.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-23/14836-ТВ від 19.10.2023 в сумі 956 грн.(дев`ятсот п`ятдесят шість грн. 00 коп.).

Враховуючи відсутність клопотання про застосування запобіжного заходу, а також відсутність відомостей про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:

п.1.п.2 ч.1 ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

п.2 ч.2 ст.76 КК України:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази:

- стіл радянського виробництва вкритий лаком (розміром столешні 120х80 см., по середині роздвигається і вставляється додаткова столешня на 40 см.); стіл радянського виробництва вкритий лаком (розміром столешні 120х80 см., по середині роздвигається і вставляється додаткова столешня на 40 см.); кухонний стіл радянського виробництва з видвижною шухлядою (розміром столешні 85х60 см.); кухонний стіл радянського виробництва з видвижною шухлядою (розміром столешні 85х100 см.); 4 (чотири) стільці зі спинками вкриті лаком радянського виробництва, які передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 під розписку - вважати повернутими власнику ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-23/14836-ТВ від 19.10.2023 в сумі 956 грн.(дев`ятсот п`ятдесят шість грн. 00 коп.).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1