УХВАЛА

2 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 760/18399/23

провадження № 51-5474 впс 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у судовому засіданні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про направлення матеріалів за скаргою підозрюваного ОСОБА_5 , поданою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), якою оскаржується повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 1 червня 2023 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 372 Кримінального кодексу України (далі - КК), у кримінальному провадженні № 0000347 від 6 березня 2023 року, з Солом`янського районного суду м. Києва до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області,

встановив:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК надійшло вищезазначенеклопотання, яке мотивовано тим, що в провадженні Національного актикорупційного бюро України (далі - НАБУ) перебуває кримінальне провадження № 0000347 від 6 березня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 384 КК, процесуальне керівництво досудовим розслідуванням в якому здійснюється Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Офісу Генерального прокурора (далі - САП), та в рамках даного кримінального провадження 1 червня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 372 КК.

Зі змісту клопотання також вбачається, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24 серпня 2023 року у справі № 991/7414/23 було повернуто скаргу ОСОБА_5 на вищезазначене повідомлення про підозру у зв`язку з тим, що вона не підсудна Вищому антикорупційному суду.

При цьому, як зазначає ОСОБА_5 , слідчий суддя Вищого антикорупційного суду також зазначив, що визначення прокурором САП належності будь-якого кримінального правопорушення до підслідності НАБУ (за винятком тих, що визначені ч. 5 ст. 216 КПК) не визначає і не змінює предметну підсудність Вищого антикорупційного суду, а відповідно і не покладає на слідчого суддю Вищого антикорупційного суду обов`язків зі здійснення судового контролю у кримінальних провадженнях щодо таких кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим ОСОБА_5 подав до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а саме до Солом`янського районного суду м. Києва, скаргу в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК на повідомлення ОСОБА_5 про підозру у цьому кримінальному провадженні.

Також ОСОБА_5 зазначає, що кримінальне процесуальне законодавство не містить прямої норми щодо територіальної підсудності скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування.

Вважає, що виходячи із загальних засад кримінального провадження, з огляду на позицію Вищого антикорупційного суду щодо непідсудності розгляду скарги ОСОБА_5 на повідомлення про підозру, розгляд цієї скарги має здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Зокрема, ОСОБА_5 посилається на те, що відповідно до врученого повідомлення про підозру, інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372 КК, вчинено за місцем виконання ним посадових обов`язків прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Слобожанське, вул. Героїв України, 7, та як наслідок, судом, у межах територіальної юрисдикції якого вчиненого кримінальне правопорушення є Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області, слідчий суддя якого, на думку ОСОБА_5 , має розглядати вказану скаргу на повідомлення ОСОБА_5 про підозру у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, ОСОБА_5 вважає, що існують підстави для направлення матеріалів за скаргою з Солом`янського районного суду м. Києва до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Від прокурора ОСОБА_7 надійшли заперечення, в яких прокурор зазначає про відсутність підстав для направлення матеріалів за скаргою ОСОБА_5 , поданою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК, якою оскаржується повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 1 червня 2023 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 372 КК, у кримінальному провадженні № 0000347 від 6 березня 2023 року, з Солом`янського районного суду м. Києва до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. На обґрунтування своєї позиції прокурор посилається на відповідні рішення слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Учасникам судового провадження було направлено повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання з`явився підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - ОСОБА_6 , інші не прибули, що не перешкоджає його розгляду. Клопотань про відкладення розгляду на іншу дату не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та захисника, які підтримали клопотання, дослідивши матеріали клопотання та перевіривши доводи, наведені у ньому, Суд дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 34 КПК, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Як убачається зі змісту наявної у Суду інформації щодо стану розгляду вищезазначеної скарги ОСОБА_5 , поданої до Солом`янського районного суду м. Києва, станом на 29 вересня 2023 року (п`ятниця) вищезазначена скарга не розглянута, а на час розгляду клопотання ОСОБА_5 в суді касаційної інстанції (2 жовтня 2023 року - понеділок), відсутні інші відомості про її розгляд.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування визначений ст. 306 КПК.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК, з урахуванням положень глави 26 цього Кодексу.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст. 307 КПК.

Звертаючись з клопотанням, підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24 серпня 2023 року у справі № 991/7414/23 було повернуто скаргу ОСОБА_5 на вищезазначене повідомлення про підозру у зв`язку з тим, що вона не підсудна Вищому антикорупційному суду.

Однак, як убачається зі змісту заперечень прокурора, доданих до них копій судових рішень та інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду при постановленні ухвали від 4 вересня 2023 року (єдиний унікальний номер судових справ 991/6300/23) спростував доводи сторони захисту про те, що кримінальне провадження № 0000347 не підслідне детективам НАБУ, а тому і відповідно до ст. 33-1 КПК не відноситься до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, зокрема зазначивши, що:

- дійсно, склад злочину за ст. 372 КК, у вчиненні якого підозрюються ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , в інтересах яких діє адвокат ОСОБА_6 , не є корупційним кримінальним правопорушенням, однак ОСОБА_8 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру в межах кримінального провадження № 0000347 від 6 березня 2023 року, в рамках якого здійснюється досудове розслідування, в тому числі за ознаками корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК. В той же час іншому підозрюваному в рамках даного кримінального провадження, як про це зазначено адвокатом у поданому до суду клопотанні, ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 372 КК;

- відповідно до ст. 216 КПК розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК - не віднесено до підслідності НАБУ, однак з огляду на те, що окреме розслідування вищевказаних кримінальних правопорушень може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду, прокурором САП, з посиланням на ч. 10 ст. 216 КПК, постановою визначено підслідність кримінальних правопорушень, які розслідуються в об'єднаному провадженні № 0000347, саме за детективами НАБУ;

- відповідно до положень ч. 4 ст. 217 КПК матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду;

- абзацом 3 ч. 5 ст. 216 КПК визначено, що детективи НАБУ з метою попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень, які віднесені цією статтею до його підслідності, за рішенням Директора НАБУ та за погодженням із прокурором САП можуть також розслідувати кримінальні правопорушення, які віднесені до підслідності слідчих інших органів. Тобто, вказані положення стосуються випадків самостійного розслідування детективами НАБУ кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності інших слідчих органів. Натомість, у даному випадку таке розслідування здійснюється детективами НАБУ в межах об'єднаного кримінального провадження, підсудність якого визначена за НАБУ.

З огляду на зазначене, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду дійшов висновку, що за наведених обставин, на час розгляду скарг адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на бездіяльність керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_10 , яка полягала у нерозгляді клопотань сторони захисту, у кримінальному провадженні № 0000347 від 6 березня 2023 року, слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про непідсудність таких скарг Вищому антикорупційному суду.

Крім цього, як убачається зі змісту заперечень, наданих прокурором, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду, розглянувши клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття судового провадження № 991/6735/23 через відсутність предметної підсудності Вищому антикорупційному суду, постановив ухвалу від 28 серпня 2023 року, якою відмовив у задоволенні клопотання захисника, крім вищезазначеного звернувши увагу на те, що адвокат ОСОБА_6 з клопотанням в порядку ст. 220 КПК в межах кримінального провадження № 0000347 звернулася до керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_10 , бездіяльність якого вона наразі оскаржує та відповідно із скаргою на бездіяльність звернулась саме до Вищого антикорупційного суду, а не до іншого суду, який вважає уповноваженим для розгляду її скарг.

Даних про те, що зазначені рішення скасовані у порядку, передбаченому КПК, матеріали клопотання не містять.

Відповідно до ч. 5 ст. 34 КПК спори про підсудність між судами не допускаються.

При цьому, відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією у складі п`яти суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду за поданням складу суду, визначеного для розгляду кримінального провадження, або за клопотанням сторін не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 33-1 КПК, інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом 7 ч. 1 ст. 34 цього Кодексу).

З огляду на вищезазначене, у суду касаційної інстанції відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про направлення матеріалів за скаргою підозрюваного ОСОБА_5 , поданою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК, з Солом`янського районного суду м. Києва до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Керуючись ст. 34 КПК, Суд

постановив:

Клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про направлення матеріалів за скаргою підозрюваного ОСОБА_5 , поданою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК, якою оскаржується повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 1 червня 2023 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 372 КК, у кримінальному провадженні № 0000347 від 6 березня 2023 року, з Солом`янського районного суду м. Києва до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3