Справа № 487/4244/18
Провадження № 1-кс/487/4617/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2023 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід головуючого у справі судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001668 від 06.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001668 від 06.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (справа №487/4244/18).

У судовому засіданні 14.11.2023 року адвокатом ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 було заявлено відвід судді ОСОБА_7 від участі у даному кримінальному провадженні.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2023 року для розгляду заяви про відвід визначено суддю Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні 14.11.2023 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 підтримав заявлений судді ОСОБА_7 відвід від участі у даному кримінальному провадженні у зв`язку з відсутністю у відкритих джерелах повної інформації щодо руху справи та прийнятих по ній процесуальних рішеннях, не повідомлення обвинуваченого про судові засідання у справі у встановленому законом порядку, розгляд клопотання про надання дозволу на затримання у закритому судовому засіданні, порушення прав обвинуваченого щодо незалучення до участі у справі перекладача на мову, якою він володіє, не надання можливості захиснику ознайомитись з матеріалами кримінального провадження та додатками до клопотання про обрання запобіжного заходу, що, у сукупності, на думку сторони захисту, викликає сумніви в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вона підлягає відводу.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав заявлений відвід та зазначив, що ним належним чином виконуються його процесуальні обов`язки, повідомлень про призначення судових засідань він у встановленому законом порядку не отримував, про те, що перебуває у розшуку не повідомлявся, належного перекладача залучено не було.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_7 заперечував у зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю.

Пояснень від судді ОСОБА_7 не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтею 75 КПК України, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні (далі за текстом ЄСПЛ) по справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02, остаточне рішення 10.03.2009 року, пункти 66-67, 69) вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Iталії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

Судом не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про необ`єктивність та/або упередженість судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_7 до будь-кого з учасників кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001668 від 06.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Незгода з процесуальними діями та рішеннями судді не є підставою для відводу, а відтак суд вважає, що заява про відвід є невмотивованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 75, 80-82, 370, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001668 від 06.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 15.11.2023 року.

Суддя ОСОБА_1