Справа № 487/2992/23
Провадження № 1-кс/487/4889/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000060 від 17.01.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-2 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2023 року прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 17.01.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просив накласти у кримінальному провадженні арешт на тимчасово вилучене 30.11.2023 майно в ході обшуку приміщення чергової частини Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1б/1, а саме: мобільний телефон «Galaxy S10» моделі «Sm-G973F/ds», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , який перебував у користуванні старшого інспектора-чергового відділу чергової служби УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції підполковника поліції ОСОБА_4 , опечатаний до сейф-пакету № S2049234.

Клопотання мотивоване тим, що зазначене майно є речовими доказами, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України - є матеріальним об`єктом, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, містить відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому згідно ч. 3 ст. 170 КПК України підлягає арешту. Зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими прокурор мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 3612 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Миколаївської обласної прокуратури.

Підставою внесення відомостей до ЄРДР є матеріали Миколаївського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо вчинення кримінального правопорушення від 16.01.2023 № 37/42-14/02-2023, які надійшли 17.01.2023 за вхідним № 948-23/мк.

Досудовим розслідуванням, крім інших обставин, встановлено, що впродовж лютого-серпня 2023 року старший інспектор-черговий відділу чергової служби УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції підполковник поліції ОСОБА_4 , діючи умисно, в порушення Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 08.02.2019 № 100 та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Національної поліції, маючи відповідно до своїх функціональних обов`язків доступ до ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - ІТС ІПНП), без наявності на це відповідних правових підстав, встановивши адреси раптово померлих осіб на території м. Миколаєва та засобів зв`язку їх родичів, за допомогою свого мобільного телефону НОМЕР_3 систематично несанкціоновано збував співробітникам приватного ритуального агентства «Ритуальні послуги», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Театральна, 45-А/1, дану конфіденційну інформацію про смерть осіб, адрес проживання та номерів мобільних телефонів осіб, які повідомили про зазначені факти в органи поліції, що є інформацією з обмеженим доступом, яка зберігається в автоматизованій системі ІТС ІПНП, що створена і захищена відповідно до чинного законодавства.

Згідно відомостей Першого оперативного відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 14.11.2023 № 6249/16-07/23, наданих за результатами виконання доручення слідчого від 14.11.2023 № 16-04-36595-23, встановлено, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , обіймає посаду старшого інспектора-чергового відділу чергової служби Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, має спеціальне звання підполковник поліції, виконує службові обов`язки у службових приміщеннях чергової служби на першому поверсі адміністративної будівлі УПП в Миколаївській області ДПП за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1б/1, користується мобільним телефоном з сім-карткою № НОМЕР_3 .

30.11.2023 під час проведення на підставі ухвали слідчого судді обшуку приміщення чергової частини Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1б/1 виявлено та вилучено: мобільний телефон «Galaxy S10» моделі «Sm-G973F/ds», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , опечатаний до сейф-пакету № S2049234.

Вказана річ у подальшому може бути використана в якості доказу вини ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні.

Частиною 7 статті 237 КПК України передбачено, що вилучені під час огляду речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки використане як засоби, знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випаду, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вищевказані речі, вилучені в ході проведення вищевказаного огляду, мають доказове значення у кримінальному провадженні, згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, вказане майно є тимчасово вилученим майном.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаних у клопотанні речей.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні арешт на тимчасово вилучене 30.11.2023 майно в ході обшуку приміщення чергової частини Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1б/1, а саме: мобільний телефон «Galaxy S10» моделі «Sm-G973F/ds», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , який перебував у користуванні старшого інспектора-чергового відділу чергової служби УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції підполковника поліції ОСОБА_4 , опечатаний до сейф-пакету № S2049234.

Визначити місцем зберігання речових доказів матеріали досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та(або) камеру зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1