Провадження №1-кп/760/898/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

за участі сторін та інших учасників провадження

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002259 від 16.08.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимої 22.03.2023 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , обвинувальний акт щодо якої 31.03.2020 направлений до Солом`янського районного суду м. Києва за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не стала і 16.08.2021 близько 04:20 годин перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Івана Неходи, 3, на першому поверсі, помітила, що двері квартири АДРЕСА_2 знаходяться у напіввідкритому положенні, у зв`язку з чим, у неї виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до житла. Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до житла, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, повністю відчинила двері квартири АДРЕСА_2 та проникла до вищевказаної квартири. Помітивши, що на вішалці, в коридорі поруч із вхідними дверима висить сумка помаранчевого кольору вартістю 300 гривень, в якій знаходилися дві картки банку «Монобанк», три картки банку «Ощадбанк» та інші речі, які матеріальної цінності не представляють, таємно, з корисливих мотивів заволоділа вказаною сумкою та вийшла з квартири розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В подальшому ОСОБА_5 , використовуючи одну із викрадених карток банку «Монобанк», перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 154, в приміщенні магазину «АТБ-маркет» заволоділа грошовими коштами у сумі 198 гривень, шляхом купівлі товару. Всього ОСОБА_5 викрала майно, що належить ОСОБА_6 на загальну суму 498 гривень.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю і підтвердила факт повторного, таємного викрадення майна, а саме обставини викладені в обвинувальному акті та показала, що 16.08.2021 перебуваючи на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 , помітила напіввідкриті двері до квартири АДРЕСА_2 , потрапивши до квартири викрала сумку помаранчевого кольору, в якій знаходилися дві картки банку «Монобанк», три картки банку «Ощадбанк», одну з яких використала в приміщенні магазину «АТБ-маркет». У вчиненому щиро розкаявся.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, розглядаючи провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, лише в межах пред`явленого обвинувачення, обмежився допитом обвинуваченої ОСОБА_5 та дослідженням документів, які характеризують її як особу.

Винуваатість обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема зібраними у справі доказами, які учасниками процесу визнані обґрунтованими, не оспорюються та не заперечуються.

Судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду, що відповідно до вимог ст. 349 КПК України у разі визнання недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, то у такому випадку учасники судового розгляду будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Винуватість ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, шляхом проникнення до житла, доведена.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України, судом визнається щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , в силу ст.67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого нею злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, особу обвинуваченої, яка раніше судима, перебуває під наркологічним диспансеро-динамічним наглядом з діагнозом: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання стимуляторів. Синдром залежності, під наглядом лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви №43759/10 та 43771/12», зазначає, що, хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи сукупність об`єктивних та суб`єктивних передумов, виправлення та перевиховання обвинуваченої не можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд застосовує до ОСОБА_5 покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Також, оскільки ОСОБА_5 вчинила злочин до постановлення вироку Голосіївським районним судом м. Києва від 22.03.2023, суд вважає за необхідне призначити останній покарання, за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Керуючись статтями ч. 4 ст. 70, 185 КК України, 349, 368, 370, 374, 376, 392, 394 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22.03.2023, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Початок відбуття строку покарання рахувати з моменту набрання ним законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_7