Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6362/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.258-3 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000054 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 23 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст.260 КК України, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпанні можливості їх отримання. Вважає вирок суду незаконним через невідповідність висновків суду викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого призначене покарання не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого. Зазначає, що суд першої інстанції невірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 , безпідставно погодившись із позицією сторони обвинувачення, та вважає, що дії останнього слід кваліфікувати лише за ч.2 ст.260 КК України. Вказує, що суд першої інстанції не досліджував, які дії вчиняли збройні формування, до яких нібито вступив ОСОБА_8 , а лише зупинився на діяльності організації «ДНР», яку визнав терористичною. Звертає увагу, що обвинувачення, яке визнано судом доведеним, не підтверджується належними та допустимими доказами. Зазначає, що протоколи огляду та протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками є недопустимими доказами, оскільки протокол огляду, який складено за результатами НСРД в межах іншого кримінального провадження, тобто порушені положення ч.5 ст.217, ст.257 КПК України. Протокол огляду веб-сторінки із зображенням начебто ОСОБА_8 не підтверджено експертним шляхом, а протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками не був предметом безпосереднього дослідження суду. Вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання не відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, у зв`язку з відсутністю обтяжуючих обставин.

В запереченні прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 йдеться про безпідставність доводів апелянта та про залишення вироку суду без зміни.

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 23 жовтня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України та призначено йому покарання:

-за ч.1 ст.258-3 КК України - 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна,

-за ч.2 ст.260 КК України - 6 (шість) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбування призначеного ОСОБА_8 покарання встановлено обчислювати з дати його затримання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 4290 (чотири тисячі двісті дев`яносто) гривень 50 копійок.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, ОСОБА_8 , не сприймаючи державну владу України, підтримуючи злочинні наміри діючої на тимчасово окупованій території Донецької області терористичної організації «Донецька Народна Республіка» (далі - «ДНР»), будучи обізнаним про її протиправну діяльність, добровільно вступив до її підрозділу та брав активну участь в її діяльності за наступних обставин.

Так, керівниками терористичних груп, що діяли на території окремих районів Донецької області, 07 квітня 2014 року з метою продовження здійснення терористичної діяльності шляхом об`єднання даних груп у стійке об`єднання трьох і більше осіб з чітким розподілом функцій, встановленням правил поведінки, обов`язкових для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, утворено злочинну організацію «Донецька Народна Республіка», яка відповідно до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною, та видано «Акт про проголошення державної самостійності «Донецької Народної Республіки».

Терористична організація «ДНР» має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників «політичного» та «силового» блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення. Учасники «ДНР» займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством громадян та інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

На виконання загального злочинного умислу учасники терористичної організації «ДНР» на території окремих районів Донецької області вчинили збройні напади на установи органів місцевого самоврядування, будівлі правоохоронних та інших державних органів, захопивши їх, та взяли під контроль зазначені території.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за їх участі, відображені у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у зверненні до ООН, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 за № 129-VIII, та зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄЄ, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 14.01.2015 за №106-V11I, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22.07.2014 за №1597-VII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21.04.2015 за №337-VIІI, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22.07.2014 за №1596-VI1, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами російської федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04.02.2015 за №145-VIII, Законі України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 за №2268-VIII.

У 2015 році ОСОБА_9 , перебуваючи на території Донецької області, будучи достовірно обізнаним про вищевказану злочинну діяльність терористичної організації «ДНР», став її учасником, вступивши до її підрозділу - «1-а окрема батальйонно-тактична група « Сомалі » 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_1 )», яка в подальшому перейменована в «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) « Іловайський » батальйон 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )», у складі якого діє по даний час на посаді командира 1-ї штурмової роти, маючи псевдо військове звання «старший лейтенант» та використовуючи при цьому позивний « ОСОБА_10 ».

Вказане не передбачене законом збройне формування «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «Іловайський» батальйон 1 Армійського корпусу Міністерства оборони ДНР (військова частина НОМЕР_2 )» має організовану структуру військового типу з притаманними їй ознаками, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну; у ньому проводиться військова, стройова та фізична підготовка; незаконно має на озброєнні придатні для використання вогнепальну зброю, вибухівку, має у користуванні тяжке військове озброєння, а саме: танки, бойові броньовані машини різних типів та видів, важку артилерію, самохідні артилерійські установки та інше.

Учасникам вказаного не передбаченого законом збройного формування присвоюються військові звання та вони призначаються на військові посади.

За не передбаченим законом збройним формуванням - «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «Іловайський» батальйон 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )» закріплено окремі знаки розрізнення, бойовий прапор, бланки, печатки, військові квитки.

До складу структурного підрозділу терористичної організації «ДНР» - «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «Іловайський» батальйон 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )» входять наступні підрозділи військового типу: штаб, танкова та мотострілкова роти, гаубична батарея, розвідувальний, інженерно-саперний та медичний взвод, взвод зв`язку та забезпечення.

Керівниками вказаного не передбаченого законом збройного формування визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, які полягають в збройному опорі правоохоронним органам України і Збройним Силам України, знищенні їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєнні інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

Створення «Окремого мотострілецького гвардійського (штурмового) «Іловайського» батальйону 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )» не передбачено жодними нормативно-правовими актами України.

Згідно ч. 6 ст. 17 Конституції України, на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

З огляду на вищевикладені обставини, «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «Іловайський» батальйон 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )» являється не передбаченим законом збройним формуванням.

ОСОБА_8 в період з 2015 року по даний час, перебуваючи на території Донецької області, вступив до непередбаченого законом збройного формування «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «Іловайський» батальйон 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )» та брав участь у його діяльності відповідно до визначених за ним обов`язків, а саме:

- чинення збройного опору та незаконної протидії виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил (далі - АТО та ООС), шляхом безпосередньої участі у бойових діях проти них;

- бойові чергування на позиціях «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «Іловайський» батальйон 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )» та у місцях його постійної дислокації;

- участь у проведенні військової, стройової та фізичної підготовки вказаного не передбаченого законом збройного формування;

- участь у заходах по нагородженню учасників «Окремого мотострілецького гвардійського (штурмового) «Іловайського» батальйону 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )» за ведення бойових дій проти сил АТО та ООС на території Донецької області.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовий розгляд проведено у відсутності обвинуваченого з дотриманням вимог КПК про належне повідомлення його про час та місце судового розгляду шляхом опублікування судового виклику у газеті «Урядовий кур`єр» та на електронному сайті суду, а також з дотриманням вимог ч.8 ст.135 КПК України. Згідно постанови від 24.06.2021 року ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 в участі у терористичній організації та участі в діяльності непередбаченого законом збройного формування, обґрунтувавши це належним чином у вироку з посиланням на докази та надавши їм відповідну оцінку. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст.260 КК України судом кваліфіковано правильно.

Так, винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується сукупністю доказів оцінених судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності.

Зокрема, висновки підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

- копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.11.2017р., згідно якого на підставі матеріалів правоохоронних органів та повідомлень за номером кримінального провадження №0000045 внесено відомості про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, а саме, досудовим розслідуванням встановлено, зокрема те, що з 2015 року по теперішній час громадянин України ОСОБА_8 з іншими особами приймає активну участь у складі НЗФ, де обіймають різні посади;

- постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 07.07.2021р., згідно якої з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000045 виділено в окреме провадження матеріали щодо вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст.260 КК України, присвоєно виділеному кримінальному провадженню №0000054, список матеріалів досудового розслідування, що виділені прокурором, додається, досудове розслідування даного кримінального провадження доручено здійснювати слідчому відділу УСБУ в Житомирській області;

- копією протоколу огляду від 02.01.2018р. з доданим диском, згідно якого було здійснено вхід на інтернет-ресурс та переглянуто відеоматеріали, в ході чого встановлено, що з 2015 року в структурі незаконних збройних формувань так званих «ЛНР» і «ДНР» відбулася суттєва реорганізація та оновлення командного складу. Про це свідчить база даних, підготовлена проектом «СтопТеррор» шляхом моніторингу доступних джерел. «Ми користувались тільки відкритими джерелами, в яких і РФ, і безпосередньо командири незаконних збройних формувань викладають інформацію абсолютно не ховаючись. З цього досить просто зібрати і показати місця дислокації, командний склад, тактичні знаки, озброєння, кількість і загальну картину під силу, які знаходяться на окупованій території Луганської та Донецької області», - зазначив ОСОБА_12 , керівник проекту «СтопТеррор», презентуючи результати моніторингу на прес-брифінгу в Українському кризовому медіа-центрі.

Так звані «армійські корпуси» незаконних збройних формувань перейменували в «оперативно-тактичні управління»: «1-й Армійський корпус Народної міліції ДНР» став «Оперативно-тактичним управлінням «Донецьк» Міністерства оборони ДНР», а «2-й Армійський Корпус Народної міліції ЛНР» - «Оперативно-тактичним об`єднанням Народної міліції ЛНР». «Переклад з армійських корпусів на оперативно-тактичні об`єднання - це вже більш новий, не радянський підхід. Це впливає на оперативну роботу, безпосередньо тактику на місці», - пояснив керівник проекту «СтопТеррор».

Таким чином, згідно з текстом вказаної статті «армійські корпуси» незаконних збройних формувань перейменували в «оперативно-тактичні управління»: «1-й Армійський корпус Народної міліції ДНР» став «Оперативно-тактичним управлінням «Донецьк».

Крім того, у вказаній статті було виявлено схематичні відображення структури 1-го Армійського Корпусу Народної міліції ДНР та Оперативно-тактичного управління ДНР.

Відповідно до вказаної схеми,1-а ОБТГ «Сомалі» (в/ч НОМЕР_1 ), яка входила до складу т.зв. «міністерства оборони «ДНР», була перейменована в Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «Іловайський» батальйон (в/ч НОМЕР_2 ). Командиром зазначеного НЗФ був ОСОБА_13 , позивний « ОСОБА_14 »;

- копією протоколу огляду від 29.05.2019 р. з доданим диском, згідно якого було здійснено вхід на інтернет-ресурс та переглянуто відеоматеріали, в ході чого встановлено, що «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) «Іловайський батальйон 1 армійського корпусу міністерства оборони Донецької Народної республіки (військова частина НОМЕР_2 ) (колишня назва ОШБ « Сомалі »)» має організовану структуру військового типу з притаманними їй ознаками, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну; у ньому проводиться військова, стройова та фізична підготовка; незаконно має на озброєнні придатні для використання вогнепальну зброю, вибухівку, тяжке військове озброєння. Учасникам вказаного підрозділу присвоюються військові звання та вони призначаються на військові посади.

Крім того, згідно з відео файлами за «Окремим мотострілецьким гвардійським (штурмовим) «Іловайський» батальйоном 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної республіки (військова частина НОМЕР_2 )» закріплено окремі знаки розрізнення, бойовий прапор, бланки, печатки, військові квитки.

Згідно з відео, керівниками вказаного підрозділу визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, які полягають в збройному опорі правоохоронним органам України і Збройним Силам України, знищенні їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєнні інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

Створення «Окремого мотострілецького гвардійського (штурмового) «Іловайського» батальйону 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної республіки (військова частина НОМЕР_2 )» не передбачено жодними нормативно-правовими актами України;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.04.2021р., згідно до якого старший слідчий в ОВС СВ УСБУ в Житомирській області майор юстиції ОСОБА_15 у службовому приміщенні Житомирського РУ АТ КБ «Приватбанк», що в м.Житомирі по вул. Перемоги,99, в присутності заступника начальника СБ Житомирського РУ АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_16 на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира №296/2321/21 1-кс/296/901/21 від 25.03.2021 про тимчасовий доступ до речей і документів, ознайомився з копіями сторінок паспорту, фотозображення громадянина ОСОБА_8 , а також іншими документами, які містяться в електронному вигляді на оптичному носії інформації CD-R «Media»;

- протоколом огляду від 26.04.2021 року, згідно якого було оглянуто файли, записані на оптичному диску CD-R «Media», котрий було вилучено у АТ КБ «Приватбанк». В ході огляду вказаного файлу встановлено, що в ньому міститься сканована копія анкети - заяви про приєднання до умов і правил пред`явлення банківських послуг в Приватбанку заповнена ОСОБА_8 . Згідно інформації, яка міститься у вказаній анкеті ОСОБА_8 , народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Петровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 17.09.2004 року, ідентифікаційний код НОМЕР_4 , має середню освіту, номер мобільного телефону НОМЕР_5 , працює на шахті «Трудовская», дівоче прізвище матері - ОЛОДКОВА. На іншому файлі містяться скановані копії сторінок паспорта ОСОБА_8 , де вказана його дата та місце народження, адреса місця реєстрації. На іншому файлі міститься сканована копія картки фізичної особи-платника податків, а саме, ОСОБА_8 від 21.05.1999 року. Згідно інформації, яка міститься в картці ОСОБА_8 одержав ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 . На наступному файлі міститься фотозображення ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду від 30.03.2021р. з доданим диском, згідно якого було проведено огляд сторінок користувачів відеохостингу «Youtube», оглянуто відеоматеріал під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_11 ». Вказаний відеоролік під логотипом « ІНФОРМАЦІЯ_13 » на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_12 » є відеозаписом, у якому зафіксовано мовлення осіб чоловічої статі, одягнутих у військову форму, які на момент проведення зйомки перебувають у відкритому просторі, ззовні схожому на поле бойових дій.

У вказаному відеоматеріалі зафіксовано громадянина України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , командира ОШБ « Сомалі » до 2017 року, позивний « ОСОБА_14 », бойовика ОШБ «Сомалі» з позивним « ОСОБА_17 ». Бойовик ОШБ «Сомалі», ззовні схожий на громадянина України ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , бойовик ОШБ «Сомалі» з позивним «ОСОБА_10», ззовні схожий на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Нижче наведено дослівний текст усного мовлення, озвученого вказаними вище особами;

- протоколом огляду від 15.02.2021р.з доданим диском, згідно якого було здійснено вхід на інтернет-ресурс та на сторінці користувачів соціальної мережі «Вконтакте» знайдено сторінку під назвою « ОСОБА_19 ». В анкетних даних вказаної сторінки зазначені місце народження м. Іловайськ, місце проживання - м. Іловайськ, дата народження - 20 червня.

В подальшому переглянуто фото, на якому зображено шість осіб чоловічої статі, одягнутих у військову форму зразка Збройних сил РФ, де друга зліва особа ззовні схожа на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В подальшому оглянуто відеоматеріал під назвою «Наши парни всегда лучше!!! «Позиция» Андрея Заблоцкого Батальон «Сомали», опублікований 23.05.2018 року. Вказаний відеоролик під логотипом « Оплот ТВ » є відеозаписом, у якому зафіксовано мовлення осіб чоловічої статі, одягнутих у військову форму, які на момент проведення зйомки перебувають у приміщенні та відкритому просторі, ззовні схожому на військовий полігон.

У вказаному відеоматеріалі зафіксовано наступних осіб:

Особа чоловічої статі на ім`я ОСОБА_20 , який є ведучим програми.

Бойовик ОШБ «Сомалі» з позивним «ОСОБА_10», ззовні схожий на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та інших. ОСОБА_8 має військове звання «старший лейтенант», на лівому плечі військової форми зразка ЗС РФ зображена нашивка з текстом « Отдельный штурмовой батальйон Сомали ».

Нижче наведено дослівний текст усного мовлення, озвученого вказаними вище особами.

В подальшому у вказаному відеоматеріалі зафіксовано мовлення наступних осіб:

Бойовик ОШБ «Сомалі» (особа на фото справа), ззовні схожий на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , одягнутий у військову форму зразка ЗС РФ, на лівому плечі військової форми зображена нашивка з текстом « Отдельный штурмовой батальон Сомали ». У руках ОСОБА_8 тримає автомат Калашникова.

Бойовик ОШБ « Сомалі » (особа на фото зліва) позивний « ОСОБА_21 ».

Нижче наведено дослівний текст усного мовлення, озвученого ОСОБА_8 та іншими особами;

- протоколом огляду від 25.05.2021р. з доданим диском, згідно якого було проведено огляд матеріалів, розміщених на відеохостингу «Youtube». Оглянуто відеоматеріал під назвою «Документальный сериал «Солдаты весны. Гиви» ОСОБА_22 16+». Вказаний відеоролик під логотипом «WarDoc» є відеозаписом, у якому зафіксовано мовлення осіб чоловічої статі, одягнутих у військову форму, які на момент проведення зйомки перебувають у приміщенні та відкритому просторі, ззовні схожому на поле проведення бойових дій.

У вказаному відеоматеріалі зафіксовано бойовика ОШБ «Сомалі» з позивним «ОСОБА_10», ззовні схожого на громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Нижче наведено дослівний текст усного мовлення, озвученого ОСОБА_8 .

В подальшому оглянуто відеоматеріал під назвою « Министр обороны ДНР вручил медали «За оборону Иловайска ». Вказаний відеоролік під логотипом «Министерство информации ДНР» є відеозаписом, у якому зафіксовано мовлення осіб чоловічої статі, одягнутих у військову форму, які на момент проведення зйомки перебувають у відкритому просторі, ззовні схожому на військовий плац.

На відрізку часу 02:18 зафіксовано посвідчення з наступним текстом: «Удостоверение. Арюпин Николай Николаевич. Награждён (а) медалью «За оборону Иловайска» Приказом Министерства обороны Донецкой Народной Республики №117/н от 02.09.2016 года. Начальник отдела наград и военной геральдики ОСОБА_23 »;

- висновком експерта №КСЕ-19/106-21/4507-ФП від 31.05.2021року, згідно якого у відеоматеріалах, що містяться на оптичному носії інформації DVD-R «VІDEX» (додаток до протоколу огляду від 15.02.2021 року, на фотоматеріалах та на фотознімках перерахованих у висновку, а також на вільному порівняльному фотозображенні (портреті) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з банківською карткою в руках, зображена одна й та ж сама особа - ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.04.2021р., згідно якого присутній свідок ОСОБА_26 заявив, що на фотознімку №3 фототаблиці зображено чоловіка схожого на ОСОБА_8 , з яким свідок проходив службу в НЗФ «Сомалі». ОСОБА_8 на вигляд 30-35 років, має витягнуте лице, продовгуватий ніс. Вказану особу свідок ОСОБА_26 впізнав по загальним рисам обличчя: формі обличчя, носа, розрізу очей;

- повідомленням про підозру, рапортом від 15.06.2021р. та протоколом огляду від 23.06.2021р. з доданим диском, згідно яких, 15.06.2021 року у період часу з 11 год. 16 хв. по 11 год. 40 хв. під час телефонної розмови (з номеру НОМЕР_6 ) за допомогою месенджеру «Viber» (функції Viber Out), здійснено повідомлення гр. України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (який використовує номер телефону НОМЕР_7 ) про підозру у кримінальному провадженні №0000045 в участі з 2015 року по даний час у терористичній організації «Донецька народна республіка», тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України та в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України, та здійснено виклик ОСОБА_8 по телефону, як підозрюваного до СВ УСБУ в Житомирській області для проведення за його участю слідчих (розшукових) дій, а також роз`яснено йому наслідки неприбуття на виклик, передбачені ст. 139 КПК України, в тому числі щодо можливості здійснення стосовно нього спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження;

- ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 30.06.2021р., якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №№0000045 від 02.11.2017 стосовно підозрюваного громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 260 КК України.

Відповідно до копії доручення від 15.06.2021р. з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у кримінальному провадженні захисником ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 призначено адвоката ОСОБА_7 .

Вказані докази були оцінені судом першої інстанції у своїй сукупності та з врахуванням наведених у вироку положень Законів України підтверджують обґрунтованість висновків суду про те, що ОСОБА_8 є учасником терористичній організації, а саме - перебуває у підрозділі терористичної організації «ДНР», Окремому мотострілецькому гвардійському (штурмовому) «Іловайському» батальйоні 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_2 )», у складі якого бере участь з 2015 року по даний час, на посаді командира 1-ї штурмової роти, маючи псевдо військове звання «старший лейтенант», використовуючи при цьому позивний « ОСОБА_10 », та чинив збройний опір та незаконну протидію виконанню службових обов`язків співробітникам правоохоронних органів України і військовослужбовцям Збройних Сил України.

Проаналізувавши сукупність зібраних доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, доведена повністю.

З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, при оцінці доказів, як правило, суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, установивши обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, належність та допустимість доказів, з урахуванням доводів сторони захисту та наведенням мотивів на їх спростування, місцевий суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції невірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.258-3 та ч.2 ст.260 КК України, оскільки його дії охоплюються ч.2 ст.260 КК України та суд визнав організацію «ДНР» терористичною без дослідження її діяльності, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах кримінального провадження, які були встановлені під час судового розгляду, з огляду на наступне.

Так суд першої інстанції зазначив, що поняття терористичної організації визначено у ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», де зазначено, що це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Також згідно положень ст.1 зазначеного Закону визначено, що терористична діяльність - це діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

Терористичні організації створюються для вчинення діянь, передбачених ст. 258 КК України, а також інших злочинів терористичної спрямованості, тобто діянь, спрямованих на залякування населення з метою спонукання держави, міжнародної організації, фізичної чи юридичної особи до прийняття чи відмови від прийняття будь-якого рішення. При цьому саме фактором цілеспрямованого залякування населення як засобу досягнення поставленої мети злочини терористичної спрямованості відрізняються від інших споріднених злочинів.

При цьому терористична організації, на відміну від терористичної групи, створюється для здійснення терористичної діяльності на постійній основі на невизначений проміжок часу

Ознаки діяльності «ДНР» як терористичної організації підтверджуються зверненнями Верховної Ради України до ООН, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором, які затверджено постановою Верховної Ради України від 27.01. 2015; заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами російської федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленою постановою Верховної Ради України від 04.02.2015; заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії російської федерації та подолання її наслідків», схваленою постановою Верховної Ради України від 21.04.2015, в яких «ДНР» визначено терористичною організацією.

В листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2016 № 9 225/0/4 16, зазначено, що на підставі аналізу положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та ст.ст.258, 258-3 КК України, як вчинення окремого терористичного акту, так і діяльність терористичної організації здійснюються із метою, визначеною у ст. 258 КК, відсутність якої унеможливлює віднесення певної діяльності до терористичної, внаслідок чого встановлення у кримінальному провадженні передбачених у ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» ознак певної організації та відповідної мети її діяльності є підставою для визнання відповідної діяльності терористичною. Однак таке визнання здійснюється судом у конкретному провадженні на підставі наявних матеріалів, тому існування окремого судового рішення, рішення органу законодавчої чи виконавчої влади про визнання діяльності терористичною для притягнення особи до кримінальної відповідальності за статтею 258-3 КК не вимагається, оскільки ст. 24 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», що передбачає рішення суду про визнання організацією терористичною, не визначає обов`язкові ознаки терористичної організації, а лише передбачає один із правових наслідків визнання такої організації терористичною шляхом її ліквідації.

Крім цього, встановлення у кримінальному провадженні передбачених у ст. 1 Закону ознак повної організації (наявність стійкого об`єднання трьох і більше осіб; розподіл функцій між цими особами; існування обов`язкових правил поведінки при підготовці та вчиненні терористичних актів) та відповідної мети її діяльності (порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, вплив на прийняття рішень, вчинення або не вчинення дій органами державної влади та місцевого самоврядування) є підставою для визнання відповідної діяльності терористичною.

Аналогічна правова позиція була неодноразово висловлена Верховним Судом у постанові від 05 липня 2018 року по справі № 225/6151/15-к, від 03 жовтня 2018 року по справі №326/195/16-к, від 22 листопада 2018 року по справі №477/233/16-к.

На підставі наведеного суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 , як громадянин України, який є повнолітньою, дієздатною людиною, цілком усвідомлював, що «ДНР» є стійким об`єднанням групи осіб (більше трьох) з розподілом функцій та встановленням правил їх поведінки, яке діє на території України незаконно, а її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також чинять збройний опір, незаконну протидію та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовців Збройних Сил України, задіяними у проведенні АТО та ООС.

Такі ознаки в сукупності є загальновідомими та, на думку суду, дають об`єктивні підстави вважати «ДНР» терористичною організацією у межах правої кваліфікації дій ОСОБА_8 , які передбачені диспозицією ч.1 ст.258-3 КК України.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що участь особи у непередбачених законом збройних формуваннях може мати на меті вчинення злочинів, які не охоплюються умислом на здійснення терористичної діяльності у розумінні Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та, відповідно, не містять складу злочину, встановленого ч. 1 ст. 258-3 КК, а отже, враховуючи доведеність винуватості ОСОБА_8 в участі безпосередньо у діяльності терористичної організації та у складі непередбаченого законом збройного формування, яке є підрозділом вказаної організації, його дії підлягають кваліфікації за сукупністю злочинів, кожен з яких має самостійний склад, передбачений різними статтями Особливої частини КК.

При цьому згідно з приписами ст.33 КК України сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено. При сукупності злочинів кожен з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Зазначене узгоджується з позицією ККС ВС, висловленою в постанові від 27.05.2020 року у справі №296/2803/16-к, провадження № 51-5370км19

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_8 вчинив два кримінальних правопорушення, які складають сукупність злочинів, кожен з яких має самостійний склад, передбачений різними статтями, а тому правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.258 -3, ч.2 ст.260 КК України.

Доводи апелянта про недопустимість окремих доказів, а саме протоколу огляду, яким слідчий в іншому кримінальному провадженні оглядає докази, отримані унаслідок НСРД, протоколів огляду веб-сторінки російських веб-ресурсів та протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, якими суд обгрунтовує вину обвинуваченого, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно положень ч.1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В свою чергу, зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що суд вказаних вимог закону дотримався, в тому числі і щодо їх оцінки на предмет законності та допустимості.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, СВ УСБ України в Житомирській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000045 від 02.11.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.260 КК України, в ході якого було встановлено, зокрема і те, що з 2015 року по теперішній час громадянин України ОСОБА_8 з іншими особами приймає активну участь у складі НЗФ, де обіймають різні посади.

Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 07.07.2021р. з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000045 виділено в окреме провадження матеріали щодо вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст.260 КК України, присвоєно виділеному кримінальному провадженню №0000054, список матеріалів досудового розслідування, що виділені прокурором, додається, досудове розслідування даного кримінального провадження доручено здійснювати слідчому відділу УСБУ в Житомирській області.

Відповідно до правової позиції, висловленої у Постанові Косаційного кримінального суду Верховного суду від 10.12.2020 справа №751/602/18 ( провадження №51-2078км20, якщо постановою про виділення матеріалів досудового розслідування з матеріалів кримінального провадження виділено матеріали досудового розслідування, у тому числі докази, отримані в результаті негласних слідчих (розшукових) дій, в окреме кримінальне провадження, а в результаті їх проведення виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке розслідується в даному кримінальному провадженні, на підставі ст.257 КПК України використання цих матеріалів у виділеному кримінальному провадженні не потребує отримання ухвали слідчого судді.

Таким чином, протокол огляду, яким слідчий оглядає докази, отримані унаслідок НСРД в рамках кримінального провадження №0000045, є допустимим доказом у кримінальному провадженні №0000054, оскільки огляд було проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Посилання захисника на недопустимість протоколів огляду веб-сторінок російських веб-ресурсів, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки будь-яких даних, які можуть свідчити про монтаж аудіо та відео матеріалів, які були виявлені під час огляду веб-сторінок, під час судового розгляду встановлено не було.

Оглянуті аудіо та відео матеріали виготовлені та розміщені в мережі інтернет самими учасниками терористичної організації, які в цілях пропаганди здійснювали висвітлення діяльності НЗФ «Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) « Іловайський батальйон 1 армійського корпусу міністерства оборони Донецької Народної республіки (військова частина НОМЕР_2 ).

Крім того, сторона захисту, під час судового розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, не вказувала, що вказані аудіо та відео записи містять ознаки монтажу та не заявляла клопотань про призначення будь-яких експертиз з метою встановлення факту можливого монтажу.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що саме на підставі висновку експерта №КСЕ-19/106-21/4507-ФП від 31.05.2021року, судом першої інстанції було встановлено, що на відео та фотоматеріалах, які були отримані під час огляду веб-сторінок російських веб-ресурсів, зображений обвинувачений ОСОБА_8 .

Що стосується доводів захисника стосовно недопустимості протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, з огляду на те, що вони містять показання свідків, які не були допитані під час судового розгляду, то колегія суддів вважає їх безпідставними з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.6 ст.228 КПК України за необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання.

Указані вимоги закону під час складання протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками в даному кримінальному провадженні були дотримані.

При цьому, як вказує ККС ВС у своїй постанові від 27.05.2020 року у справі №296/2803/16-к, фактичні дані протоколів впізнання за фотознімками є самостійним джерелом доказів, отриманих у ході процесуальної дії, передбаченої ст.228 КПК України, а отже посилання захисника про недопустимість цих доказів з огляду на те, що вони містять показання свідків, які не допитувалися судом, є безпідставними.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи, захисник ОСОБА_7 підтвердила, що вказані докази досліджувалися судом першої інстанції, та жодних клопотань про повторне дослідження доказів під час апеляційного розгляду не заявляла.

Отже, враховуючи, що не встановлено істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України при отриманні зазначених доказів та в апеляційній скарзі захисника даних обставин не наведено, апеляційний суд не вбачає підстав для визнання недопустимими доказами вказаних протоколів огляду та протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, та погоджується з оцінкою вказаних письмових доказів, які були досліджені судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.23 КПК України і яким була надано оцінка відповідно до вимог ст.94 КПК України.

Доводи захисника про те, що призначене ОСОБА_8 покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, колегія суддів вважає необгрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Так, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував тяжкість вчинених злочинів, один із яких відповідно до ст.12 КК України є тяжким, а інший особливо тяжким, їх направленість проти громадської безпеки, те, що вони мають значну суспільну небезпеку, а також відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а тому призначив йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій частин статей, що передбачають відповідальність за ці злочини, а також застосував додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст.260 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України відповідає загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, і це покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим через суворість, оскільки є необхідним й достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження нових злочинів.

Переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції, вмотивованість його висновків при призначенні обвинуваченому покарання, в апеляційній скарзі не наведено.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 23 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: