Справа № 199/3615/23
ВИРОК

іменем України

19.12.2023 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження №0001620 від 24.12.2021 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, який є інвалідом 3 групи, немаючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, фізичної особи-підприємця « ОСОБА_4 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 286 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

24.12.2021 близько 00:34 години водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , рухався по проїзній частині «Центрального мосту» з боку вул. Січеславська Набережна у напрямку пр. Слобожанський в м. Дніпро.

24.12.2021 о 00:34 годині водій ОСОБА_3 , легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, не впевнився у тому, що своїм маневром не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, перед зміною напрямку ліворуч не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху змінив напрямок руху ліворуч та в районі електричної опори № 31, здійснив наїзд на металеву огорожу у вигляді «відбійника», який розташований по середині центрального мосту та поділяє напрямки руху транспортних засобів.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру ОСОБА_6 , яка знаходилася у салоні автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритої тупої травми грудної клітини праворуч з переломами 6,7,8 ребер по задньо-пахвовій лінії зі зміщенням та з явищами гемопневмотораксу (кров та повітря у плевральній порожнині), рани - в проекції правого кульшового суглобу, ділянки, яка може бути наслідком загоєння глибоко садна чи поверхневої рани, в проекції лівого кульшового суглобу, які згідно п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, який свідчить, що: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», виконання якого знаходиться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 24.12.2021 в нічний час він керував зі швидкістю 70 км/год автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , по проїзній частині «Центрального мосту» з боку вул. Січеславська Набережна у напрямку пр.Слобожанський по правій полосі дорожнього полотна. В салоні автомобіля в якості пасажирки була потерпіла ОСОБА_6 . Раптово він побачив, що транспортний засіб «Toyota RAV4», яким керувала жінка та який їхав по середній полосі дорожнього полотна, не увімкнувши знак повороту, здійснив поворот на його полосу, а саме перестроївся на їх крайню праву смугу, внаслідок чого він здійснив гальмування та його автомобіль скоїв наїзд на металеву огорожу у вигляді «відбійника». Він їхав зі швидкістю 70 км/год, але йому відомо, що швидкість руху транспортних засобів на вказаній ділянці дороги не повинна перевищувати 50 км/год, але він вважає, що не порушував Правила дорожнього руху. Він вважає, що в даній аварії винна водійка автомобіля «Toyota RAV4» ОСОБА_9 , оскільки саме її дії призвели до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження. На його думку, жоден свідок по справі не вказав, що саме з його вини сталася дорожньо-транспортна пригода.

Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у вироку, яка повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона 24.12.2021 приблизно о 00:34 годині їхала в якості пасажира в автомобілі «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 по проїзній частині «Центрального мосту» з боку вул. Січеславська Набережна в напрямку пр.Слобожанський у м. Дніпро по крайній правій смузі. Раптово вона побачила, що транспортний засіб «Toyota RAV4», яким керувала жінка та який їхав по середній полосі дорожнього полотна, не увімкнувши знак повороту, здійснила маневр, а саме перестроївся на їх крайню праву смугу, внаслідок чого водій ОСОБА_3 здійснив гальмування, наїхав у відбійник і її викинуло з машини на тротуар. Опритомніла вона у лікарні з численними травмами, серед яких: струс головного мозку, зламані ребра, синці та подряпини. Вона вважає, що в даній дорожньо-транспортній пригоді винна також водійка автомобіля «Toyota RAV4», аби водійка увімкнула поворот праворуч, то дану пригоду можливо було уникнути. Покарання обвинуваченому ОСОБА_3 просила призначити на розсуд суду, претензій до останнього вона не має, оскільки викреслила його зі свого життя з інших причин, які не мають відношення до дорожньої пригоди;

- показами свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що з 2017 року він перебуває на посаді слідчого Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. По вказаному кримінальному провадженню він входив в групу слідчих. Він складав декілька процесуальних документів по даній справі, слідчих дій він не здійснював. Чи зверталася потерпіла зі скаргами щодо винуватості, на її думку, водія транспортного засобу «Toyota RAV4» під час досудового розслідування він не пам`ятає;

- показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що з 2019 року він перебуває на посаді слідчого Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, по даному кримінальному провадженню входив в групу слідчих, де був старшим. Він здійснював досудове розслідування і проводив всі процесуальні дії. Після проведення судової автотехнічної експертизи, експертом було встановлено порушення водієм ОСОБА_3 п. 10.1 Правил дорожнього руху, на підставі чого останньому було повідомлено підозру за ч. 2 ст. 286 КК України з подальшим складанням обвинувального акту. Заяв чи скарг від сторін по справі щодо винуватості водійки «Toyota RAV4» у кримінальному провадженні під час досудового розслідування не надходило;

- показами свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні повідомив, що в 20-х числах грудня місяця 2021 року, більш точної дати він не пам`ятає, в темну пору доби він побачив аварію, яка трапилася у м. Дніпрі на «Центральному мосту». На асфальті лежала дівчина, а водійка автомобіля «Toyota RAV4» викликала швидку допомогу. Самої транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_3 він не бачив, однак вважає, що швидкість останнього була 100 км/год-110 км/год, оскільки ОСОБА_3 здійснював перед ним випередження;

- показами свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні повідомила, що 24.12.2021 приблизно о 23:00 годині вона керувала автомобілем «Toyota RAV4», білого кольору, та здійснювала рух по середній полосі дорожнього полотна по «Центральному мосту» в сторону жилого масиву «Сонячний» зі швидкістю 50 км/год. Вона завчасно подивилася у дзеркала, переконалась, що транспортні засоби знаходяться від неї далеко, і увімкнула знак повороту праворуч. Коли вона здійснила поворот на праву смугу, то почула звук, зрозуміла, що трапилася дорожньо-транспортна пригода. Вона вийшла з машини і побачила дівчину, яка лежала на асфальті. Одразу ж викликала швидку допомогу. Обвинуваченого ОСОБА_3 , який був водієм, вона також бачила. Вважає, що з вини водія ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, де потерпіла отримала тілесні ушкодження. Правил дорожнього руху вона не порушувала;

- показами свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні повідомила, що в грудні місяці 2021 року, більш точної дати вона не пам`ятає, приблизно о 23:00 годині 00:00 годині вона їхала в автомобілі таксі по «Центральному мосту», де побачила дорожньо-транспортну пригоду, хто був учасником цієї пригоди вона не знає. Коли водій таксі зупинив автівку, вона побачила, що хтось лежить біля огорожі моста, викликала швидку допомогу та попрямувала далі;

- показами експерта ОСОБА_14 , який в судовому засіданні, підтримавши висновок судової автотехнічної експертизи № 4930-22 від 16.09.2022, пояснив, що він досліджував відповідність або невідповідність дій Правилам дорожнього руху, як водія ОСОБА_3 , так і водія ОСОБА_9 , з посиланням на письмові покази останніх та потерпілої ОСОБА_6 , проводив дослідження із врахуванням вихідних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження. Він встановив, що в діях водія ОСОБА_3 є порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, що знаходиться в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події.

Крім вказаного, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.12.2021 з фото-таблицею та схемою до нього, відповідно до якого були проведені необхідні виміри в районі проїзної частини «Центрального мосту» з боку вул. Січеславська Набережна у напрямку пр.Слобожанський, де відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . На час огляду стан покриття сухе, чисте, асфальтоване. Дорожня розмітка згідно з розділом 34 Правил дорожнього руху становить 1,5. Огляд проводився в темну пору доби за допомогою міського електроосвітлення. Об`єктів, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху не виявлено. Наявність слідів, що свідчать про переміщення об`єктів на місці пригоди після дорожньо-транспортної пригоди не виявлено. Виявлено сліди технічних рідин транспортного засобу. Транспортний засіб «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , має наступні пошкодження: деформація капоту та передніх обох крил бамперу, розбите лобове скло. Наявність контакту транспортного засобу з огорожею по середині дороги (т. 2 а.к.п. 6-15);

-довідкою з КЗ «Міська клінічна лікарня № 6» від 24.12.2021, відповідно до якої до приймального відділення було доставлено ОСОБА_6 з діагнозом: ЗТГК, перелом 5-7 ребер зправа, пневмоторакс зліва, параорбітальна гематома зліва (т. 2 а.к.п. 17);

-висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-22/3267-ІТ від 09.03.2023, відповідно до якого на момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться в технічному працездатному стані.

На момент експертного огляду рульове керування автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходиться в технічно непрацездатному стані.

Технічно непрацездатний стан рульового керування автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , виник по причині руйнації різьбової частини лівої тяги в момент дорожньо-транспортної пригоди. Несправність рульового керування автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , по причині руйнації бачка насоса гідропідсилювача рульового керування виникла в момент дорожньо-транспортної пригоди (т.2 а.к.п. 67-72);

- протоколами огляду відеозаписів електронної системи «Безпечне місто» від 17.01.2022 з фототаблицями до них, відповідно до якого слідчий СВ ДРУП в Дніпропетровській області провів огляд записів з камер зовнішнього спостереження, які розташовані на Центральному мосту та вул. М. Малиновського, м. Дніпро за 24.12.2021, на яких зафіксовано дорожньо-транспортна пригода, яка сталася 24.12.2021 в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра по проїзній частині «Центрального мосту» з боку вул.Січеславська Набережна у напрямку пр. Слобожанський за участю автомобіля «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 (т. 2 а.к.п. 75-76, 79-86);

- висновком судово-медичної експертизи № 1623е від 07.07.2022, згідно з яким у ОСОБА_15 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку; закритої тупої травми грудної клітини праворуч з переломами 6,7,8 ребер по задньо-пахвовій лінії зі зміщенням та з явищами гемопневмотораксу (кров та повітря у плевральній порожнині); рани - в проекції правого кульшового суглобу; ділянки, яка може бути наслідком загоєння глибоко садна чи поверхневої рани, в проекції лівого кульшового суглобу.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), якими могли бути і виступаючі частини салону автомобіля, за умов дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння виявлених у неї тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до звернення за медичною допомогою у КНП «МКЛ№6» ДМР, тобто можливо і в термін на який вказує обстежена та слідчий у постанові.

За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, згідно п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню визначення тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6 (т. 2 а.к.п. 128-131);

- протоколом проведення слідчого експерименту зі схемою та фототаблицею до нього від 21.07.2022, відповідно до якого ОСОБА_3 в присутності понятих вказав на обставини, при яких він 24.12.2021 приблизно о 00:34 годині керував автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , по проїзній частині «Центрального мосту» з боку вул. Січеславська Набережна у напрямку пр. Слобожанський в м. Дніпро та скоїв дорожньо-транспортну пригоду, вказавши, що відстань між його автомобілем та автомобілем «Toyota RAV4» становила 11,1 метрів (т. 2 а.к.п. 139-145);

- протоколами проведення слідчих експериментів зі схемами та фототаблицями до них від 21.07.2022, 23.02.2023, відповідно до яких потерпіла ОСОБА_15 ( ОСОБА_4 ) в присутності понятих вказала на обставини, при яких вона 24.12.2021 в м. Дніпрі по проїзній частині «Центрального мосту» з боку вул. Січеславська Набережна у напрямку пр. Слобожанський отримала тілесні ушкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоду, перебуваючи в автомобілі «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в якості пасажири вказавши, що відстань між автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобілем «Toyota RAV4» становила 11,1 метрів (т. 2 а.к.п. 146-151, а.к.п.182-192);

- висновком судової автотехнічної експертизи № 4930-22 від 16.09.2022, відповідно до якого параметри загального механізму дорожньо-траспортної пригоди автомобіля «Toyota RAV4» та автомобіля «Chevrolet Aveo» до моменту їх взаємного роз`їзду вказані потерпілою ОСОБА_15 ( ОСОБА_4 ) та свідком ОСОБА_3 технічно неспроможні, оскільки суперечать механізму дорожньо-транспортної пригоди заданому постановою, відеозапису та протоколу до нього.

3 технічної точки зору пояснення водія автомобіля «Toyota RAV4» ОСОБА_9 не суперечать механізму дорожньо-транспортної пригоди.

У заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих постановою вихідних даних, водію автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_3 для забезпечення безпеки дорожнього руху необхідно було діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху.

У заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих постановою вихідних даних, водій автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти дорожньо- транспортну пригоду шляхом виконати ним вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху.

У заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих постановою вихідних даних, в діях водія автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_3 вбачаються невідповідності до вимог п.10.1. Правил дорожнього руху України. Невідповідності в діях водія автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_3 вимогам п. 10.1. Правил дорожнього руху знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

У заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих постановою вихідних даних, водій автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти наїзду на металеву огорожу шляхом виконати ним вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху.

У заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих постановою вихідних даних, дії водія автомобіля «Toyota RAV4» ОСОБА_9 на зміну та безпеку дорожньо-транспортної ситуації, яка складалася у смузі її руху позаду не впливали і Правилами дорожнього руху не регламентувалися.

У заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих постановою вихідних даних, невідповідностей в діях водія автомобіля «Тoyota RAV4» ОСОБА_9 вимогам Правил дорожнього руху, які б могли знаходитись у причинному зв`язку з дорожньо- транспортною пригодою, не вбачається.

У заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих постановою вихідних даних, водій автомобіля «Toyota RAV4» ОСОБА_9 не мала технічної можливості запобігти наїзду автомобіля «Chevrolet Аveo» під керуванням водія ОСОБА_3 на металеву огорожу (т. 2 а.к.п. 162-170);

- протоколом проведення слідчого експерименту зі схемою та фототаблицею до нього від 13.03.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 в присутності понятих та захисника вказала на обставини, при яких вона 24.12.2021 керувала автомобілем в м. Дніпрі по проїзній частині «Центрального мосту» з боку вул. Січеславська Набережна у напрямку пр.Слобожанський, де почула глухий звук удару «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Крім того, свідок зазначила, що жодних контактів її автомобіля з автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 не було (т. 2 а.к.п. 204-209);

- флеш-накопичувачем, переглянутим в судовому засіданні, на якому зафіксовано рух автомобілів в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпра по проїзній частині «Центрального мосту» з боку вул. Січеславська Набережна у напрямку пр. Слобожанський (т.1 а.к.п. 50);

- висновком експерта № 23082/23083 за результатами проведення комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису від 27.10.2023, відповідно до якого в даному варіанті розвитку дорожньо-транспортно пригоди водій автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху.

В даному варіанті розвитку дорожньо-транспортної пригоди технічна можливість попередити виникнення даної дорожньо-транспортної сторони водія автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_3 визначалася вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху.

В даному варіанті розвитку дорожньо-транспортної пригоди дії водія автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху та знаходилися з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (т. 1 а.к.п. 127-144);

-речовими доказами (т. 2 а.к.п. 28).

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як такі, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлені достатні докази, які «поза розумним сумнівом» вказують на доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника про те, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки, на їх думку, водійка ОСОБА_9 є винуватою у даній дорожньо-транспортній пригоді, а не ОСОБА_3 , суд вважає неспроможними та не може прийняти їх до уваги, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи, встановленим в суді при розгляді справи та спрямовані на уникнення відповідальності ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка будучи попередженою судом про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показів, в суді під присягою вказала, що дорожньо-транспортна пригода від 24.12.2021, де вона отримала тяжкі тілесні ушкодження сталася за участю двох водіїв: ОСОБА_3 та ОСОБА_9 . Вона вважає, що більша ступінь вини даної пригоди спричинили дії водійки автомобіля «Toyota RAV4» ОСОБА_9 , однак й відповідальність з обвинуваченого ОСОБА_3 вона також не знімає, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталась під час керування водія ОСОБА_3 .

Аналогічні покази потерпіла ОСОБА_6 надала і під час проведення слідчих експериментів 21.07.2022, 23.02.2023 за її участю, які фіксувалися схемами та фототаблицями, де вона і вказала також відстань автомобілів під керуванням водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_9 перед дорожньо-транспортною пригодою, яка становила 11,1 метрів.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.12.2021 з фото-таблицею та схемою до нього, а також висновком судової автотехнічної експертизи № 4930-22 від 16.09.2022, згідно якого водій автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_3 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху та мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортну пригоду шляхом виконати ним вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху. В діях водія автомобіля «Chevrolet Aveo», ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимоги п.10.1. Правил дорожнього руху, що знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою і цей висновок в судовому засіданні підтвердив експерт ОСОБА_14 , який наполягав на тому, що в діях ОСОБА_3 є грубе порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху. Даного експерта було допитано в судовому засіданні, без обмежень сторонами провадження. Більш того, судом для перевірки версії обвинуваченого ОСОБА_3 щодо непричетності його до вчинення кримінального правопорушення була призначена комплексна судова автотехнічна експертизи та експертиза відео-, звукозапису, проведення якої було доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса». Висновок вказаного експерта якого не тільки не суперечать висновку експерта № 4930-22 від 16.09.2022, а й підтверджують його, зокрема невідповідність дій водія автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_3 вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, що знаходиться з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Проте, висновками вищевказаної комплексної судової автотехнічної експертизи та експертиза відео-, звукозапису від 27.10.2023 одночасно встановлені порушення п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху і водієм ОСОБА_9 , тобто іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24.12.2021 о 00:34 годині.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Тому, суд звертає увагу на те, що суд ненаділений процесуальними повноваженнями виходити за межі пред`явленого обвинувачення. Пред`явлення обвинувачення та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб. Ці повноваження належать виключно до компетенції слідчого та прокурора, як сторони обвинувачення.

Скориставшись своїм правом, відповідно до Закону, прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра був скерований лист на ім`я начальника СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24.12.2021 о 00:34 годині за участі водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , відповідно до висновків комплексної судової автотехнічної експертизи та експертиза відео-, звукозапису від 27.10.2023 №23082/23083.

Результатом надісланого листа, є витяг кримінального провадження №0004736 від 13.12.2023, який стороною обвинувачення було долучено до даного кримінального провадження.

Наявна у кримінальному провадженні сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення кримінального правопорушення, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення надала суду можливість поставити обвинувальний вирок за наслідками розгляду кримінального провадження.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_3 наданими ним як у суді, так і під час досудового розслідування про те, що він застосовував гальмування, щоб уникнути дорожню-транспортну пригоду, жодним чином не виправдовує ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, оскільки відповідно до Правил дорожнього руху, а саме п.2.3б зобов`язує водія бути уважним під час руху, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як слідує з показів обвинуваченого ОСОБА_3 , останній помітив перешкоду, а саме: як водій автомобіля «Toyota RAV4» різко змінив напрямок руху та зайняв його полосу, він застосував гальмування, у зв`язку із чим його автомобіль викинуло у сторону та здійснив наїзд на металеву огорожу у вигляді «відбійника», який розташований по середині центрального мосту та поділяє напрямки руху транспортних засобів.

Перешкода для руху це нерухомий предмет у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Дорожній рух становить діяльність із підвищеним ризиком, під час якої можуть виникати непередбачувані ситуації як в силу певних зовнішніх факторів (наприклад, завалів або поваленого дерева), так і в силу людських помилок, необережності, необачності, в тому числі і через порушення учасниками руху вимог Правил дорожнього руху. Тому на всіх учасників покладається обов`язок дотримуватися не лише чітко визначених вимог цих Правил, але й загальних засад безпеки руху, що визначаються дорожньою обстановкою, яка склалася.

Перед будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чого прямо вимагає п.10.1 Правил дорожнього руху, який обґрунтовано ставиться у провину ОСОБА_3 .

За таких умов покази обвинуваченого ОСОБА_3 щодо здійснення ним гальмування, суд вважає неспроможними та не бере їх до уваги і звертає увагу на те, що ОСОБА_3 не ставиться у провину порушення Правил дорожнього руху, а саме п. 12.3, який вказує, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що допитані в суді свідки не вказували на його винуватість у дорожньо-транспортній пригоді, судом розцінюється критично, оскільки ці покази ніяким чином не впливають на винуватість ОСОБА_3 в скоєні дорожньо-транспортної пригоди, так як його винуватість підтверджується іншими вищенаведеними доказами по справі.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що всі доводи обвинуваченого та адвоката зводяться до особистого тлумачення стороною захисту норм процесуального закону, аналізу і переоцінки доказів. При цьому ці докази захист оцінює і тлумачить на свій лад, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Судом встановлено, що вказані у вироку та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_3 складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.

Оцінюючи доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого злочину, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбеса, Месече і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998 Європейський суд вирішив, що при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п.150, п.253).

Аналіз вищенаведених показів обвинуваченого, потерпілої, свідків, роз`яснень експерта та досліджених письмових доказів у їх сукупності, які суд визнає належними та допустимими, дозволяє суду зробити висновок про те, що доведеність винуватості обвинуваченого у порушенні водієм Правил дорожнього руху, що спричинило потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, випливає із сукупності вищевстановлених ознак та неспростовних презумпцій достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в суді у скоєнні злочинних дій, зазначених у вироку, доведена повністю.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних, соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила кримінальне правопорушення, які мають кримінально-правове значення.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке скоєно з необережності і відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який свою вину не визнав, раніше не судимий, розлучений, є особою з інвалідністю 3 групи (загальне захворювання по зору), який не має на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, офіційно працює, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами; позицію потерпілої, яка просила призначити покарання ОСОБА_3 на розсуд суду, відсутність у неї претензій до обвинуваченого; позицію обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, особу самого обвинуваченого, а також порушень Правил дорожнього руху при даній дорожньо-транспортній пригоді не тільки обвинуваченим ОСОБА_3 , а й свідком ОСОБА_9 , суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, із застосуванням до основного покарання вимог ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. При цьому суд зауважує, що заборони застосування ст. 75 КК України, за умови невизнання обвинуваченим своєї вини Кримінальний кодекс України не містить, що узгоджується з висновком, який міститься у постанові Верховного Суду від 17.10.2019 по справі № 205/7091/16-к (провадження №51-1532 км19).

Суд зазначає, що основним безпосереднім об`єктом злочину за ст. 286 КК України, є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, а вже його додатковим обов`язковим об`єктом життя та здоров`я особи.

При призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень Правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 зі змінами та доповненнями «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за ч. 1 та ч. 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд, підсумовуючи зазначене приходить до висновку, що відповідно до ст. 50 КК України у якості виховного механізму при запобіганні вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, до ОСОБА_3 має бути крім іншого застосовано таке покарання, як позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк, враховуючи те, що ОСОБА_3 раніше порушував Правила дорожнього руху, за що притягувався до адміністративної відповідальності, ступень тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, обставини, за яких потерпілій ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження, їх характер та тяжкість.

Вищевказане призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , на переконання суду, буде відповідати його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через приму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Тому, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави витрати, пов`язані із проведенням експертиз, в сумі 22267,26 гривень.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді, суд вирішує у відповідності до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України.

На підставі ч. 15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, в загальній сумі 22267 (двадцять дві тисячі двісті шістдесят сім) гривень 26 (двадцять шість) копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.01.2022, а саме на автомобіль марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , шляхом заборони та відчуження, розпорядження та користування - скасувати.

Речовий доказ - автомобіль марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 повернути за належністю ОСОБА_8 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (ч. 7 ст. 376 КПК України).

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1