Справа № 132/2987/22
Провадження №1-кп/132/75/23
Вирок

Іменем України

23 жовтня 2023 року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309 від 22 жовтня 2022 року та № 0000218 від 22 травня 2023 року, за обвинувальними актами, складеними у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калинівка Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, непрацевлаштованого, раніше неодноразово судимого:

06 лютого 2018 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70, ст.71 КК України, до остаточного покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

25 квітня 2018 року Калинівським районним судом Вінницької області, зміненим в частині призначення покарання ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 січня 2019 року, за ст.395 КК України, із застосуванням ст.ст.71, 72 КК України, до остаточного покарання у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі;

27 жовтня 2022 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.309 КК України, до покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту;

12 червня 2023 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.1 ст.309, ч.2 ст.310 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до остаточного покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі;

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.309 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 будучи неодноразово судимим, маючи незняту та непогашену судимість за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2018 року у справі № 132/1118/18, зміненим в частині призначення покарання ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 січня 2019 року, за ст.395 КК України, із застосуванням ст.ст.71, 72 КК України, до остаточного покарання у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі, та звільненим 10 березня 2021 року умовно-достроково на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2021 року, з невідбутим терміном 8 (вісім) місяців 24 (двадцять чотири) дні, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисні кримінальні правопорушення за наступних обставин. Так, ОСОБА_7 будучи обізнаним, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, на території України з 24.02.2022 року був введений воєнний стан, дія якого продовжена на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану України» від 12.08.2022 року № 573/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 року № 2500-ІХ, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, - 21 жовтня 2022 року близько 20год.00хв. перебуваючи на вулиці Шевченка в місті Калинівка Хмільницького району Вінницької області, неподалік магазину «Смак драйв», виявив велосипед марки «MEROWING OFF ROAD», який належить ОСОБА_8 , та у нього виник умисел на його викрадення. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку вищезазначеного велосипеду марки «MEROWING OFF ROAD», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/102-22/15800-ТВ від 26 жовтня 2022 року становить 3970грн.00коп. Після залишення місця вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_7 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 3970грн.00коп.

Він же, будучи засудженим 27 жовтня 2022 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.309 КК України, до покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту, маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів, всупереч встановленим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільним відносинам, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог статей 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995 року № 62/95-ВР, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 року № 770, та наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» від 01.08.2000 року № 188, в першій декаді листопада 2022 року (більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено), у лісосмузі, розташованій неподалік сміттєзвалища, що знаходиться за межами міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області, незаконно придбав, зірвавши декілька рослин коноплі, подрібнивши які, виготовив наркотичний засіб, який залишив зберігатися на цьому ж місці, у схованці, без мети збуту. Вподальшому, після звільнення 12 травня 2023 року з Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)», по закінченню строку відбування покарання, призначеного за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2022 року у справі № 132/1245/22, в другій декаді травня 2023 року (більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_7 забрав зазначений вище наркотичний засіб зі схованки, помістивши його до поліетиленового пакету, який носив при собі. 22 травня 2023 року близько 11год.20хв. ОСОБА_7 був зупинений на вулиці Промисловій в місті Калинівка Хмільницького району Вінницької області працівниками органу поліції, які під час його особистого обшуку, у нього виявили та вилучили поліетиленовий пакет із подрібненою речовиною рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-23/9544-НЗПРАП від 24 травня 2023 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 10,94г.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, та пояснив, що дійсно він маючи незняту та непогашену судимість, в період дії воєнного стану, а саме 21.10.2022 року близько 20год.00хв. перебуваючи неподалік магазину «Смак драйв», розташованого по вулиці Шевченка в місті Калинівка, помітив велосипед марки «MEROWING OFF ROAD», та переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, викрав останній, яким вподальшому розпорядився на власний розсуд. Він же, в першій декаді листопада 2022 року (більш точної дати та часу не пам`ятає), у лісосмузі, розташованій неподалік сміттєзвалища, що знаходиться за межами міста Калинівка, виявив декілька рослин коноплі, які зірвавши, подрібнив, після чого їх залишив зберігались на цьому ж місці у схованці, без мети збуту. Вподальшому, після відбування покарання у виді п`яти місяців арешту, в другій декаді травня 2023 року (більш точної дати та часу не пам`ятає), повернувшись до зазначеної лісосмуги, забрав зі схованки виготовлений ним наркотичний засіб, який помістив до поліетиленового пакету, який носив при собі. 22.05.2023 року близько 11год.20х. на вулиці Промисловій у місті Калинівка, його було зупинено працівниками органу поліції, які під час особистого обшуку, виявили у нього наркотичний засіб, який вилучили.

Потерпіла особа ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, згідно якої просив розглянути дане кримінальне провадження за його відсутності, до обвинуваченого застосувати покарання згідно вимог діючого законодавства.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, та за ч.2 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цієї статтею, правильно кваліфіковані органом досудового розслідування.

Положення частини 2 статті 50 КК України встановлюють, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Відповідно до змісту статті 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Прокурор ОСОБА_9 у своїй промові, під час виступу у судових дебатах, просив визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, та за ч.2 ст.309 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 12.06.2023 року у справі № 132/2506/22, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі, зарахувавши в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 12.06.2023 року у справі № 132/2506/22.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину (ч.4 ст.185 КК України) та нетяжкого злочину (ч.2 ст.309 КК України).

З матеріалів кримінального провадження, а саме з відомостей персонально-довідкового обліку, отриманих з Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України про притягнення осіб до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України від 25.05.2023 року, та вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 12.06.2023 року у справі №132/2506/22 (номер провадження 1-кп/132/61/23) вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема був судимий:

06 лютого 2018 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70, ст.71 КК України, до остаточного покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

25 квітня 2018 року Калинівським районним судом Вінницької області, зміненим в частині призначення покарання ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 січня 2019 року, за ст.395 КК України, із застосуванням ст.ст.71, 72 КК України, до остаточного покарання у виді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі;

27 жовтня 2022 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.1 ст.309 КК України, до покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту;

12 червня 2023 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.1 ст.309, ч.2 ст.310 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до остаточного покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі, яке відбуває на даний час.

За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується з посередньої сторони, одружений.

ОСОБА_7 будучи особою працездатного віку, непрацевлаштований та суспільно-корисливою працею не займається, постійного законного джерела доходу (прибутку) не має, що і стало підґрунтям для вчинення кримінального правопорушення.

На обліку у лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_7 не перебуває.

Відповідно до статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За пунктом 4 частини 1 статті 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі статтею 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 визначено щире каяття. Обставин, які обтяжують його покарання, органом досудового розслідування не встановлено.

З урахуванням вимог статей 66, 67 КК України, роз`яснень щодо застосування його норм, викладених у постанові Верховного Суду від 25.07.2019 року у справі № 156/98/18 (номер провадження 51-9408км18) та рекомендацій, наведених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд ретельно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість визнання обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , визначеної органом досудового розслідування в матеріалах кримінального провадження, та доведеної прокурором під час розгляду кримінального провадження.

Беручи увагу правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 20.12.2018 року у справі № 679/783/17 (провадження № 51-8609км18), згідно якої посилання у вироку на обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, яка при формулюванні обвинувачення не була зазначена в обвинувальному акті відповідно до пункту 6 частини другої статті 291 КПК України, не узгоджується з положеннями статті 337 КПК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Вказані відомості про особу обвинуваченого підвищують суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень і свідчать про спрямованість ОСОБА_7 на вчинення інших кримінальних правопорушень.

Зважаючи на встановлені судом обставини в сукупності з характером конкретних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає неможливим досягнення мети попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за відповідне кримінальне правопорушення, а саме за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, та за ч.2 ст.309 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, необхідно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, яке він має відбувати реально.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження та судом, вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 12.06.2023 року у справі № 132/2506/22 (номер провадження 1-кп/132/61/23), ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.1 ст.309, ч.2 ст.310 КК України, та із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, йому призначене остаточне покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Оскільки події, за які ОСОБА_7 засуджений цим вироком мали місце 21.10.2022 року (за ч.4 ст.185 КК України) та у період з листопада 2022 року по травень 2023 року (за ч.2 ст.309 КК України), тобто до постановлення вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 12.06.2023 року у справі № 132/2506/22 (номер провадження 1-кп/132/61/23), суд повинен застосувати положення ч.4 ст.70 КК України.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги позицію прокурора про визначення ОСОБА_7 остаточного покарання шляхом поглинення одного покарання іншим, висловлену ним у промові під час судових дебатів, на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 12.06.2023 року у справі № 132/2506/22 (номер провадження 1-кп/132/61/23), необхідно визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі, що на переконання суду, не погіршує у будь-який спосіб становище засудженого, і саме таке покарання буде відповідати вимогам ст.65 КК України та буде необхідним для досягнення його мети, тобто, необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Згідно положень ч.4 ст.70 КК України, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень за даним вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу, суд зараховує ОСОБА_7 покарання, частково відбуте ним за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 12.06.2023 року у справі №132/2506/22 (номер провадження 1-кп/132/61/23).

Згідно частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме велосипед марки «MEROWING OFF ROAD», який згідно постанови слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 24.10.2022 року, визначено передати до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, необхідно повернути власнику (законному володільцю).

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме речовину рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-23/9544-НЗПРАП від 24 травня 2023 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 10,94г., яку згідно постанови старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 від 29.05.2023 року, визначено передати до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, необхідно знищити.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження накладено арешт на велосипед марки «MEROWING OFF ROAD» (ухвала слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 25.10.2022 року у справі № 132/2592/22), та на речовину рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-23/9544-НЗПРАП від 24 травня 2023 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 10,94г. (ухвала слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 26.05.2023 року у справі №132/1640/23).

З урахуванням вимог процесуального закону, та беручи до уваги, що в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 25.10.2022 року у справі № 132/2592/22, та ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 26.05.2023 року у справі № 132/1640/23.

Відповідно до частини 4 статті 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Згідно частини 2 статті 124 КПК України та роз`яснень пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта згідно висновку № СЕ-19/102-22/15800-ТВ від 26.10.2022 року (товарознавче дослідження) у розмірі 755грн.12коп., та висновку № СЕ-19/102-23/9544-НЗПРАП від 24.05.2023 року (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) у розмірі 1912грн.00коп., а всього 2667грн.12коп. підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.

Згідно пункту 2 частини 4 статті 374 КПК України, в разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого, зазначається початок строку відбування покарання.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_7 на момент винесення цього вироку відбуває покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі, за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 12.06.2023 року у справі № 132/2506/22 (номер провадження 1-кп/132/61/23).

В даному кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді Калинівського районного суду Вінницької області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 не обирався, тобто, попереднє ув`язнення до нього не застосовувалось, а тому початок строку відбування покарання необхідно рахувати з дня ухвалення нового вироку, тобто з 23 жовтня 2023 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до частин 1, 2 статті 374 КПК України, вирок суду складається зокрема зі вступної частини, у якій зазначаються дата та місце його ухвалення.

Згідно роз`яснень викладених в узагальнені Верховного Суду України від 01.08.2004 року «Про якість складання й оформлення судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення», суди повинні керуватися положенням про те, що датою постановлення вироку є день його підписання складом суду, незалежно від тривалості часу, протягом якого відбувалася нарада суддів, а місцем його постановлення місто чи інший населений пункт, де це фактично мало місце.

Оскільки днем підписання вироку є 23 жовтня 2023 року, то датою його постановлення є саме цей день.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді:

-за ч.4 ст.185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.309 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 12.06.2023 року у справі № 132/2506/22 (номер провадження 1-кп/132/61/23), визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі, зарахувавши в строк покарання відбуту частину покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 12.06.2023 року у справі № 132/2506/22 (номер провадження 1-кп/132/61/23).

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 23 жовтня 2023 року, тобто з дня ухвалення цього вироку.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме велосипед марки «MEROWING OFF ROAD», який згідно постанови слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 24.10.2022 року, визначено передати до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, повернути власнику (законному володільцю).

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме речовину рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-23/9544-НЗПРАП від 24 травня 2023 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 10,94г., яку згідно постанови старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 від 29.05.2023 року, визначено передати до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, знищити.

Арешт, накладений на велосипед марки «MEROWING OFF ROAD» (ухвала слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 25.10.2022 року у справі № 132/2592/22), та на речовину рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-23/9544-НЗПРАП від 24 травня 2023 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 10,94г. (ухвала слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_12 від 26.05.2023 року у справі № 132/1640/23) скасувати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку № СЕ-19/102-22/15800-ТВ від 26.10.2022 року (товарознавче дослідження) у розмірі 755грн.12коп., та висновку № СЕ-19/102-23/9544-НЗПРАП від 24.05.2023 року (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) у розмірі 1912грн.00коп., а всього 2667грн.12коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя