н/п 1-кп/766/1926/24
УХВАЛА

08.01.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

провівши у режимі відеоконференції відкрите підготовче судове засідання укримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 30.10.2023 року за №0002001 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 162, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, потерпілих, представника потерпілого, захисника та обвинуваченого.

Потерпілий, представник потерпілого, обвинувачений та захисник проти позиції прокурора не заперечували.

Заслухавши учасників підготовчого засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Херсонському міському суду Херсонської області.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, зупинення провадження, немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливили призначення провадження до судового розгляду, не встановлено, а тому суд приходить до висновку про можливість призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Крім того, під час підготовчого засідання потерпілий ОСОБА_4 заявив цивільний позов.

Згідно норм ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається якщо її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано. Враховуючи те, що позовна заява не підписана потерпілим ОСОБА_4 , вона підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Крім того прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, виходячи з тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заперечила проти задоволення клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, посилаючись на відсутність заявлених прокурором ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.

Крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, про які зазначено у ст.178 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинувачується, у вчиненні злочинів , передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 162, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи ступінь тяжкості вищезазначених злочинів, передбачених передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 162, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, які відносяться до тяжких, особливо тяжких злочинів, суворість, передбаченого законом покарання, особу обвинуваченого, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, суд приходить до висновку, що наявність ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України, продовжує існувати, а тому з метою запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_6 ухилитись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, які ще не допитані судом, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ще на 60 днів без визначення розміру застави, оскільки судове провадження неможливо завершити до його спливу.

При цьому, твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбаченихст.177 КПК України не знайшли свого підтвердження під час вирішення питання про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи.

Об`єктивних даних, які б свідчили що вказаний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом на даному етапі не встановлено.

А тому, виходячи з наведеного, суд вважає, що продовження строку тримання під вартою є виправданим, оскільки цього вимагають інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 128, 176-178, 199, 314, 315 369, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 30.10.2023 року за №0002001 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 162, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України на 11.01.2024 року о 12:00.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, представника потерпілого, потерпілих, захисника та обвинуваченого.

Повернути цивільний позов ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 02.03.2024 року (включно).

Роз`яснити учасникам провадження про їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за їх письмовим клопотанням.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду щодо продовження строку тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

СуддяОСОБА_1