Справа № 674/2053/18
Провадження № 1-кп/676/16/23
ч.2 ст.286 КК України
УХВАЛА

26 жовтня 2023 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю прокурора Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , секретаря судового засідання ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кам`янецьПодільському кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

встановив:

У провадженні суду перебуває кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

ОСОБА_6 інкриміновано те, що він 10 липня 2018 року о 17 год. 30 хв. керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz 208 D», державний номерний знак НОМЕР_1 в межах населеного пункту с. Велика Побійна Дунаєвецького району, Хмельницької області, рухаючись по другорядній дорозі - вул. Українська в напрямку вул. Центральна не виконав вимоги Правил дорожнього руху «Дати дорогу», не надав перевагу в русі мотоциклу марки «Soul ZSS249F» держаний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 (потерпілого), який їхав по головній дорозі вул. Центральна, в наслідок чого допустив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобіля в передню праву частину мотоцикла. В наслідок порушення ОСОБА_6 п.п. 2.3.б, 12.1, 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України, сталась дорожньо-транспортна пригода в результаті якої ОСОБА_4 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, а пасажиру мотоцикла ОСОБА_8 були спричинені легкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину заперечив, стверджує, що учасники ДТП рухались рівнозначними дорогами, а при виїзді на перехрестя рівнозначних доріг, потерпілий, маючи перешкоду справа не надав йому перевагу в русі та допустив зіткнення, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження. Будь-яких дорожніх знаків у місці ДТП не встановлено, а тому він вважав, що у потерпілого була перешкода справа, тому ОСОБА_4 зобов'язаний був пропустити його. Вважає, що потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження з власної вини.

Потерпілий ОСОБА_4 в суді стверджував зворотне, він наполягав на тому, що дорога по вул. Центральна, якою він рухався була головною по відношенню до автодороги по вул. Українська, тому обвинувачений мав пропустити його.

Сторони не оспорюють того факту, що в місці ДТП дорожніх знаків не було встановлено. Проте, сторона захисту посилається на те, що технічні і фактичні характеристики автодоріг дають підстави вважати, що водії рухались рівнозначними дорогами, в той час, сторона обвинувачення і потерпілі посилаючись на технічні і фактичні характеристики доріг стверджують, що автодорога по вул. Центральній була головною по відношенню до автодороги по вул. Українська.

У судовому засіданні представник потерпілого заявив клопотання про проведення психологічної експертизи.

В обґрунтування клопотання представник потерпілого зазначив, що на досудовому слідстві ОСОБА_6 під час допиту, як свідок, вказав, що рухався другорядною дорогою. Аналогічного змісту пояснення він власноручно записав для страхової компанії. На думку представника потерпілого викладене може свідчити про те, що обвинувачений мав певну звичку, яка згідно ч.3 ст. 88 КПК України є належним доказом у справі. У зв`язку з цим представник просив провести психологічну експертизу на вирішення якої поставити питання : 1.чи є покази ОСОБА_6 , наявні в протоколі допиту свідка ОСОБА_6 від 11 липня 2018 року, про те, що він «…їхав по другорядній дорозі та наближався до головної вул. Центральна в с. Велика Побійна» та у повідомленні, адресованого ПрАТ «СК «УНІКА», свідченням того, що ОСОБА_6 усвідомлював, що вул. Українська по відношенню до вул. Центральна у с. Велика Побійна Дунаєвецького району, Хмельницької області є другорядною дорогою; 2.чи є покази ОСОБА_6 , наявні в протоколі допиту свідка ОСОБА_6 від 11 липня 2018 року, свідченням того, що ОСОБА_6 усвідомлював це тривалий час до 10 липня 2018 року.

Прокурор та потерпілий підтримали клопотання представника.

Захисник та обвинувачений заперечили проведення експертизи, обвинувачений категорично заперечив проведення цієї експертизи, не бажав приймати участь у її проведенні.

Суд заслухавши учасників, вивчивши матеріали кримінального провадження та провівши судове слідство, вважає, що підстав для проведення психологічної експертизи обвинуваченому немає.

Судово-психологічна експертиза - один з видів судової експертизи, встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки. Основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей. Експерт-психолог не приймає рішень, які належать до компетенції судів, а лише надає додаткову інформацію для прийняття відповідних рішень. Юридичний критерій не допускає встановлення через судово-психологічне дослідження правових питань «винний-невинний», а також усі інші відповіді, що з такими питаннями пов`язані: усвідомлення вини, мета скоєного проступку, ступінь вини, оцінка скоєного, міра покарання тощо.

Психологічна експертиза може призначатись з метою встановлення здатності свідка правильно сприймати обставини, що мають значення для справи, і давати по них правильні адекватні покази. У цій справі ОСОБА_6 в силу віку, життєвого досвіду та психічної повноцінності вірно розуміє суть обставин, які досліджуються, обвинувачений в суді надав відповідні показання, він заперечив свою вину і не підтримав показань, які він давав як свідок та пояснень, які він записав ля страхової компанії, вважає, що ДТП сталося на перехресті рівнозначних доріг. На досудовому слідстві ОСОБА_6 , як свідок давав показання без захисника про те, що він рухався другорядною дорогою. Для правильної оцінки показань ОСОБА_6 спеціальних знань не потрібно, а отже і непотрібно проведення експертизи. У справі не йдеться про те, що ОСОБА_6 правильно чи неправильно сприймати певні обставини, у суду немає підстав вважати, що обвинувачений помилково сприймає певні обставини справи.

Представник потерпілого просить призначити експертизу, якою слід перевірити показання ОСОБА_6 , які він давав на досудовому слідстві в статусі свідка та зазначав у письмових поясненнях для страхової компанії. Згідно ч.4ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 КПК. Згідно ч.3 ст.87 КПК України, недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні. Для вирішення питань права експертиза не призначається, суд самостійно, з врахуванням вимог закону, вправі вирішити та дати оцінку показанням обвинуваченого. Згідно ч.1 ст. 242 КПК України, не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Представник просив призначити експертизу експертам Київського НДІСЕ, посилаючись на те, що у цій установі є відповідні експерти психологи. Призначення судових експертиз та експертних досліджень судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України здійснюються у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України, Законом України «Про судову експертизу» та «Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень", затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5) (далі Інструкція). З метою отримання орієнтувальної інформації можуть проводитися опитування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа (6.8). Предметом опитування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа є отримання орієнтувальної інформації щодо: ступеня ймовірності повідомленої опитуваною особою інформації; повноти наданої опитуваною особою інформації; джерела отриманої опитуваною особою інформації; уявлень опитуваної особи про певну подію; іншої орієнтувальної інформації, необхідної для конструювання версій розслідування певних подій (6.8.1). Такі опитування можуть проводитись тільки за наявності письмової згоди особи, яка проходитиме опитування (6.8.2). Відповідно до п. 6.9 Розділу VI «Психологічна експертиза» Інструкції, для проведення дослідження орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), надає експерту можливість психологічного обстеження підекспертної особи та матеріали справи. Для проведення психологічної експертизи (з огляду на вік підекспертної особи та виходячи з питань, поставлених перед експертом) експерту необхідно надати: медичну документацію, особову справу, шкільні характеристики і характеристики з місця роботи, свідчення співучнів, педагогів, колег, друзів, знайомих, родичів та інших людей, з якими підекспертна особа близько спілкувалася. У свідченнях рідних та близьких повинні бути відображені особливості її розвитку та поведінки, умов життя, оточення, притаманні їй схильності, захоплення, інтереси. За наявності також надаються щоденники, листи, зразки творчості підекспертної особи. Органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), особливу увагу слід приділити свідченням або відомостям про особливості поведінки підекспертної особи у проблемних ситуаціях (конфлікти, покарання, втрати тощо) та свідченням про особливості її емоційного стану в певних обставинах (безпосередньо у момент подій, у час, що передував подіям, а також після їх завершення) (п.6.10). Під час проведення психологічної експертизи досліджуються автентичні показання, тобто такі, які не залежать від будь-якого стороннього впливу або примусу (6.11).

Таким чином, проведення такої експертизи можливе виключно з участю обвинуваченого і за його згоди, проте, ОСОБА_6 заперечує призначення такої експертизи, він не надає згоди на участь у експертизі, а тому і з цих підстав її проведення не буде можливим.

Згідно ч.1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. У ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених ст. 244 КПК України, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Наведене вище свідчить, про відсутність фактичних і правових підстав для проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 242-244, 332, 369-372 КПК України, суд -

постановив :

Відмовити представнику потерпілого, адвокату ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про проведення психологічної експертизи ОСОБА_6 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на остаточне судове рішення першої інстанції у цьому провадженні.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду ОСОБА_1