УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000220 від 28.06.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джанкой, АРК, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на момент ймовірного вчинення кримінального правопорушення обіймаючого посаду інспектора ПС перекладача ВПС «Ізмаїл» ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання з боку сторони обвинувачення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , якого відповідно до наказу начальника ПДРУ ДПС України від 22.05.2022 № 227-ОС призначено на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії перекладачем групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 та в зв`язку із чим повинен твердо знати та правильно застосовувати законодавство України; точно виконувати вимоги законів та інших нормативно-правових актів України, а також розпорядчих актів Адміністрації Держприкордонслужби, що регламентують організацію та здійснення охорони державного кордону; постійно знати обстановку і вчасно реагувати на її зміни; особисто брати участь в охороні державного кордону та інше, діючи всупереч взятих на себе обов`язків, достовірно розуміючи суть кримінального правопорушення та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого систематичного збагачення став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.

Так, під час виконання своїх службових обов`язків в невстановлений досудовому розслідуванні час та місці, у начальника ВПС «Ізмаїл» ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди від представників агентуючих компаній під час прикордонного контролю кожного судна, прибуваючого чи вибуваючого з України через державний кордон в зоні діяльності ВПС «Ізмаїл».

Діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого систематичного збагачення, точний час та дату досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 28.06.2023 ОСОБА_7 вступив в злочинну змову з інспектором ПС перекладачем ВПС «Ізмаїл» ОСОБА_5 .

З метою виконання вказаної злочинної діяльності ОСОБА_7 шляхом примушення залучив до вказаної злочинної діяльності у якості посередника вого підлеглого - начальника кінологічного відділення ВПС «Ізмаїл» ОСОБА_8 , якому доручив збирати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів від представників агентуючих компаній у сумі по 100 доларів США після чого передавати їх йому особисто, або через ОСОБА_5 ОСОБА_8 діючи на виконання злочинних вказівок ОСОБА_7 отримував від представників агентуючих компаній вказані грошові кошти для передачі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ..

Так діючи на грунті спільного з ОСОБА_7 умислу, ОСОБА_5 28.07.2023 приблизно о 14:40 годині перебуваючи у м. Ізмаїл по вул. Придунайська отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 400 доларів США, раніше зібрані ним від представників агентуючих компаній за вказівкою ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_7 діючи на грунті спільного з ОСОБА_5 умислу 01.08.2023 приблизно о 16:30 годині, перебуваючи у своєму службовому кабінеті у м. Ізмаїл по вул. Придунайска, 284 отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 1250 доларів США, раніше зібрані ним від представників агентуючих компаній за вказівкою ОСОБА_7 .

Також ОСОБА_7 діючи на грунті спільного з ОСОБА_5 умислу 17.08.2023 приблизно о 16 годині, перебуваючи у своєму службовому кабінеті у м. Ізмаїл по вул. Придунайска, 284 отримав від ОСОБА_8 частину неправомірної вигоду у сумі 100 доларів США, від раніше зібраних ним від представників агентуючих компаній за вказівкою ОСОБА_7 .

Так діючи на грунті спільного з ОСОБА_7 умислу, ОСОБА_5 17.08.2023 приблизно о 19:00 годині перебуваючи у м. Ізмаїл по вул. Портова, 1 отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 1350 доларів США, раніше зібрані ним від представників агентуючих компаній за вказівкою ОСОБА_7 .

Загальна сума неправомірної вигоди, отриманої ОСОБА_7 та ОСОБА_5 склала 3100 доларів США.

18.08.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правоорпрушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, вчинене, службовою особою, яка займає відповідальне становище, групою осіб.

19.08.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.10.2023 року із визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, що становить 373 (триста сімдесят три) розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 001 132 (один мільйон одна тисяча сто тридцять дві) гривні.

10.10.2023 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси строк досудового розслідування кримінального провадження №0000220 від 28.06.2023 року було продовжено до 4 (чотирьох) місяців, а саме до 18.12.2023 року.

Оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені судом продовжують існувати, а завершити досудове розслідування до завершення строку дії запобіжного заходу обраного відносно підозрюваного ОСОБА_5 не видається за можливе, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу.

2. Позиції учасників судового засідання.

Прокурор клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, зазначивши, що викладені у клопотанні сторони обвинувачення ризики на теперішній час не зменшилися та продовжують існувати.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати відносно підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а у разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшити розмір застави, визначений в в якості альтернативного запобіжного заходу при обранні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як обраний раніше розмір застави є непомірним для його підзахісного. Відповідно довідки про доходи він за період служб из початку 2023 року до липня отримав 303 442 гривні. На його утримані перебуває дружина, вони не мають жодного бізнесу або іншого доходу, що би можна було внести заставу. У батьків також не має таких коштів, так як вони є пенсіонерами. Просив врахувати його письмові заперечення з додатками.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

4. Висновки слідчого судді.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

18.08.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушеня, слідчим суддею встановлено наступне.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

В рішенні ЄСПЛ «Ферарі-Браво проти Італії», Суд зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_5 у скоєнні злочину, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для застосування відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення підтверджується в сукупності наступними матеріалами кримінального провадження: матеріалами оперативного підрозділу ГВВ ВБ «Південь» ДПС України, заявою про вчинення злочину ОСОБА_8 , протоколами допиту свідка ОСОБА_8 , протоколами обшуку від 17.08.2023 на ВПС «Ізмаїл», протоколами освідування осіб від 17.08.2023, протоколами затримання осіб, підозрюваних у вчиненні злочину від 17.08.2023, матеріалами НСРД, та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у їхній сукупності.

Крім того, питання обґрунтованості, повідомленої ОСОБА_5 підозри перевірялося слідчим суддею при обранні відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

4.2. Обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 14.10.2023 року, в межах строку досудового розслідування, з визначенням застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 373 (триста сімдесят три) розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 001 132 (один мільйон одна тисяча сто тридцять дві) гривні.

Так, вирішуючи питання продовження існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що на теперішній час ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, та з огляду на тяжкість покарання, яке передбачено зокрема за вчинення такого злочину, у разі визнання останнього виним у вчиненні такого кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, використовуючи наявні у нього засоби та можливості, знайомства з іншими співробітниками правоохоронних органів Одеської області, може отримати відповідні паролі для безперешкодного проходження пунктів пропуску та здійснити виїзд на непідконтрольні Україні території, а також в напрямку Республіки Молдова, таким чином може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, що свідчить продовження існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також враховує, що те, що ОСОБА_5 було відсторонено від посади інспектора ПС перекладача ВПС «Ізмаїл» 17 Прикз. імені полковника Олександра Жуковського ПДРУ ДПС України, не виключає можливості того, що використовуючи набутий авторитет та зв`язки із службовими особами Державної прикордонної служби України, останній може вчинити дії, спрямовані на знищення, приховання або спотворення важливих у кримінальному провадженні документів.

Відтак, слідчий суддя дійшов до переконання, що ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати.

Крім того, на теперішній час підозра, пред`явлена ОСОБА_5 , в тому числі, ґрунтується на показаннях свідка, який є заявником у даному кримінальному провадженні. При цьому, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_5 до суду, з великою вірогідністю можливо припускати допит такої особи безпосередньо в судовому засіданні судом, позаяк суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення (за винятком випадків, передбачених ст. ст. 225, 615 КПК України).

Слід зауважити, що з огляду на специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого на теперішній час обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , процесуальні джерела доказів у вигляді показань відіграють надзвичайно важливу роль, що на переконання слідчого судді додатково підтверджує вірність доводів сторони обвинувачення відносно продовження існування в рамках такого кримінального провадження наведеного ризику, а саме у вигляді можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на свідка в рамках кримінального провадження.

Водночас, в розрізі вирішення питання щодо продовження існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме у вигляді перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до переконання, що ані слідчим у клопотанні, ані прокурором не було наведено належного обгрунтування актуальності наведеного ризику, зокрема яким чином станом на теперішній час ОСОБА_5 зможе перешкоджати кримінальному провадженню.

Що стосується посилань сторони обвинувачення на існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість відповідних доводів сторони обвинувачення, оскільки ані слідчим у клопотанні, ані прокурором у судовому засіданні не було зазначено та документально підтверджено існування нових обставин, яким би не надавалася правова оцінка слідчим суддею при першочерговому вирішенні питання застосування міри запобіжного заходу відносно підозрюваної особи.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, та наявність правових підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

4.3. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання у межах кримінального провадження проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів, водночас закінчити досудове розслідування до 14.10.2023 року, не видається можливим, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій, перелік, яких міститься в клопотанні.

Крім того, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2023 року продовжено строк досудового розслідування означеного кримінального провадження до 18.12.2023 року.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу.

4.4. Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Таким чином, твердження захисника щодо можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, так як ризики які були встановлені при обрані запобіжного заходу продовжують своє існування та не зменшилися, але враховуючи запереченя захисника та документи долучені стороною захисту а саме копію свідоцтва про шлюб, копію посвідчення учасника бойових дій, копію про доходи, копію пенсійного посвідченя батька, слідчий суддя вважає, що в цієї частині запереченя сторони захисту підлягають задоволеню, а розмір застави зменьшеню.

Так враховуючі, що ОСОБА_5 , одружений, має постійне місце проживання, за місцем проходження служби характеризується позитивно та раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не зміг внести заставу яка була визначена ухвалою про обраня запобіжного заходу, з огляду на особу підозрюваного, його характеризуючі дані, встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що у даному випадку доцільним є продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу з призначенням застави у розмірі 298 (двісті дев`яносто вісім) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 799 832 (сімсот дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот тридцять дві) гривні.

На думку слідчого судді, саме вказаний розмір застави буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 197, 199, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділом Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000220 від 28.06.2023 року відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 07.12.2023 року, з утриманням в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор".

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 298 (двісті дев`яносто вісім) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 799 832 (сімсот дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот тридцять дві) гривні.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного строком до 07.12.2023 року процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, які визначені ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.08.2023 року, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними та іншими особами з приводу обставин кримінального правопорушення в рамках даного кримінального провадження;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1