В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 12.10.2022 року, у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, м. Ужгород, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого заступником директора СП «Терпак Транс», одруженого, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.361 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

У невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 2020 року в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікацій, які згідно п.9 ч. 4 ст.9 Закону України «Про критичну інфраструктуру» належать до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України та із цією метою ОСОБА_4 , не будучи оператором електронних комунікацій з правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів зв`язку, не маючи відповідної ліцензії, виданої Національною комісією з питань регулювання зв`язку, усвідомлюючи, що експлуатація повторювачів в Україні здійснюється на основі присвоєнь радіочастот, для чого необхідно отримати в Українському державному центрі радіочастот присвоєння радіочастоти, що здійснюється для кожного радіообладнання, встановленого у місці з конкретними географічними координатами та звернутись за присвоєнням до УДЦР може тільки оператор - власник мережі, на якій це радіообладнання буде використовуватись, і те, що самостійне підключення повторювача до мережі мобільного зв`язку - це втручання у мережу та у процес надання послуг, із внесенням змін у електромагнітну обстановку в конкретній зоні обслуговування, створення радіозавад іншим абонентам та мережам інших операторів, в порушення вимог п.п. 25, 28, 34, 50, 59, 67, 70, 89, 93, 102, ст. 2, ст. ст. 46, 64, 67, 68 Закону України «Про телекомунікації», п.п. 7, 14 технічного регламенту радіообладнання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 травня 2017 р. № 355, придбав у невстановленому місці широкосмуговий дводіапазонний GSM репітер (повторювач, ретранслятор) марки «Lintratek», моделі «KW20L-GD», в комплексі з двома антенами та блоком живлення, який у реєстрі радіообладнання та випромінювальних пристроїв, затвердженого постановою НКЕК від 29.06.2022 року №87 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2022 року за М788/38124 відсутній, та присвоєння радіочастот для цього радіообладнання на території України не здійснювалось, а тому відповідно до п. 67 ч. 2 Закону України «Про телекомунікації» такий являється незаконно діючим радіообладнанням, тобто радіообладнанням, випромінювальний пристрій будь-якого призначення, експлуатація якого заборонена або не дозволена в Україні або щодо якого встановлений факт експлуатації без визначеного законодавством присвоєння радіочастоти.

Після чого, у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 2020 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, самостійно, без звернення до надавачів послуг мобільного зв`язку - ПрАТ «ВФ Україна» про встановлення даного радіообладнання його реєстрацію та погодження, встановив його за місцем свого фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , та незважаючи, що діапазон частоти ПрАТ «ВФ Україна», згідно наданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку, видано ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України, становить 1750 - 1770 МГц., ОСОБА_4 без наданої йому відповідної ліцензії НКЕК, здійснив несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж в діапазоні 1750 - 1770 МГц., чим здійснював радіозавади стільникового зв`язку, оператор, якого забезпечує стільниковим зв`язком с. Сторожниця, Ужгородського району.

Зокрема, у період часу з 16.06.2020 по 10.07.2020; 09.09.2020 по 24.09.2020; 01.02.2021 по 26.02.2021; 14.04.2022 по 06.05.2022 та 08.06.2020 по 21.06.2022 працівниками Закарпатського обласного відділу Карпатської філії Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» на виконання заявок ПрАТ «ВФ Україна» «Про вжиття заходів для усунення дії радіозавад» проведені роботи щодо пошуку джерела радіозавади та усунення дії радіозавад, що впливає на роботу базової станції стільникового зв`язку, в ході чого встановлено, що джерелом радіозавад є несправний GSM/UMTS - репітер, який знаходиться за адресою: Ужгородський район, с. Сторожниця, вул. Перемоги, 43, який за результатами вказаних проведених заходів та на виконання вимог працівників Закарпатського обласного відділу Карпатської філії Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» було відключено ОСОБА_4 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 здійснив несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, чим спричинив здійснення радіозавад, тобто завад спричинених електромагнітним випромінюванням, що загрожують функціонуванню служб радіонавігації або інших служб безпеки чи значно погіршують якість, перешкоджають або неодноразово переривають роботу служб радіозв?язку, що діють відповідно до законодавства чи міжнародних договорів.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.361 КК України, а саме: несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж.

Крім цього, ОСОБА_4 , не будучи оператором електронних комунікацій з правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів зв`язку, не маючи відповідної ліцензії, виданої Національною комісією з питань регулювання зв`язку, усвідомлюючи, що експлуатація повторювачів в Україні здійснюється на основі присвоєнь радіочастот, для чого необхідно отримати в Українському державному центрі радіочастот присвоєння радіочастоти, що здійснюється для кожного радіообладнання, встановленого у місці з конкретними географічними координатами та звернутись за присвоєнням до У ДЦР може тільки оператор - власник мережі, на якій це радіообладнання буде використовуватись, і те, що самостійне підключення повторювача до мережі мобільного зв`язку - це втручання у мережу та у процес надання послуг, із внесенням змін у електромагнітну обстановку в конкретній зоні обслуговування, створення радіозавад іншим абонентам та мережам інших операторів, в порушення вимог п.п. 25, 28, 34, 50, 59, 67, 70, 89, 93, 102, ст. 2, ст. ст. 46, 64, 67, 68 Закону України «Про телекомунікації», п.п. 7, 14 технічного регламенту радіообладнання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 травня 2017 р. No355, маючи у користуванні широкосмуговий дводіалазонний GSM репітер (повторювач, ретранслятор) марки «Lintratek», моделі «KW20L-GD», в комплексі з двома антенами та блоком живлення, який у реєстрі радіообладнання та випромінювальних пристроїв, затвердженого постановою НКЕК від 29.06.2022 №687 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2022 року за №788/38124 відсутній, та присвоєння радіочастот для цього радіообладнання на території України не здійснювалось, а тому відповідно до п. 67 ч. 2 Закону України «Про телекомунікації» такий являється незаконно діючим радіообладнанням, тобто радіообладнанням, випромінювальний пристрій будь-якого призначення, експлуатація якого заборонена або не дозволена в Україні або щодо якого встановлений факт експлуатації без визначеного законодавством присвоєння радіочастоти, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, самостійно, без звернення до надавачів послуг мобільного зв`язку - ПрАТ «ВФ Україна» про встановлення даного радіообладнання його реєстрацію та погодження, встановив його за місцем свого фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , та незважаючи, що діапазон частоти ПрАТ «ВФ Україна», згідно наданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку, видано ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України, діапазон якого становить 1750 - 1770 МГц., ОСОБА_4 без наданої йому відповідної ліцензії НКЕК, повторно здійснив несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж в діапазоні 1750 МГц., чим здійснював радіозавади стільникового зв?язку, опреатор, якого забезпечує стільниковим зв?язком с. Сторожниця, Ужгородського району. Зокрема, ОСОБА_4 , не реагуючи на неодноразові звернення працівників Закарпатського обласного відділу Карпатської філії Державного підприємства «Український державний центр радіочастот», щодо незаконності даного радіоелектронного засобу та після його відключення, усвідомлюючи, що встановлений GSM репітер (повторювач, ретранслятор) марки «Lintratek», моделі «KW20L-GD», в комплексі з двома антенами та блоком живлення здійснює радіозавади оператором стільникового зв`язку, продовжував користуватися ним до 25 листопада 2022 року, тобто до моменту його вилучення працівниками правоохоронних органів під час проведення санкціонованого судом обшуку, в ході якого було виявлено та вилучено вказаний «репітер», який працював з порушенням діючих норм та стандартів та створенням радіозавад базовим станціям стільникового радіозв`язку. Згідно висновку експерта N°CE-19/107-22/10843-TK від 15.02.2023 GSM репітер (повторювач, ретранслятор) марки «Lintratek», моделі «KW20L-GD», в комплексі з двома антенами та блоком живлення є додатковою ланкою між базовою станцією оператора мобільного зв`язку та кінцевим абонентом, а його встановлення у телекомунікаційній системі не передбачене надавачем послуг мобільного зв`язку за звичайних умов, використання даного типу пристроїв без реєстрації та погодження з надавачем послуг мобільного зв`язку може вважатись втручанням в роботу телекомунікаційної системи та який випромінює радіосигнали на усіх радіочастотах, виділених для радіотехнології, а не орієнтований на смугу тільки одного конкретного оператора, відповідно це призводить до створення радіозавад, що може заважати роботі базових станцій операторів стільникового зв`язку, розташованих поруч.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 повторно здійснив несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, чим спричинив здійснення радіозавад, тобто завад спричинених електромагнітним випромінюванням, що загрожують функціонуванню служб радіонавігації або інших служб безпеки чи значно погіршують якість, перешкоджають або неодноразово переривають роботу служб радіозв?язку, що діють відповідно до законодавства чи міжнародних договорів.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.361 КК України, а саме: несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, вчинене повторно.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.361 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: спосіб вчинення ним інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень (злочинів), викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд урахувати, що обвинувачений визнавав себе винуватим, засудив свою протиправну поведінку, а тому просив призначити його підзахисному мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.1,2 ст. 361 КК України.

Прокурор зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміновані протиправні діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати його винуватим та призначити покарання за ч.1 ст.361 КК України у виді 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст.361 КК України у виді 3 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 3 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 361 КК України, а саме: несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, та ч.2 ст.361 КК України, а саме: несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, вчинене повторно.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому щиро каявся, засудив свою протиправну поведінку, у зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття (щирий жаль з приводу вчинення кримінальних правопорушень та осуд своєї поведінки), відсутність тяжких наслідків.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено; не вказані такі і прокурором в обвинувальному акті.

Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків (за ч.1 ст. 361 КК України), а інше - до нетяжких злочинів (ч.2 ст.361 КК України), їх вид та суспільну небезпечність.

Також суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який одружений, з вищою освітою, працевлаштований, раніше не судимий.

З урахуванням викладених обставин по справі, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 можливо призначити покарання, достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а саме: за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 361 КК України, у виді 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України, у виді 3 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Питання щодо обраного запобіжного заходу.

Ураховуючи те, що сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Процесуальні витрати по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судової телекомунікаційної експертизи № СЕ-19/107-22/10843-ТК від 15.02.2023 року, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ МВС України, витрати на проведення якої становлять 4 908,28 грн.

Речові докази.

Питання щодо речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.11.2022 року /справа № 308/15581/22, провадження № 1-кс/308/4645/22/ - скасувати.

Керуючись ст.ст.7,100,124,128,349,368-370,373,374,376, 377, 394,395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.361 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 361 Кримінального кодексу України у виді 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.;

- за ч.2 ст. 361 Кримінального кодексу України у виді 3 (трьох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000,00 грн.

На підставі ч.1ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 3 (трьох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000,00 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набуття вироком законної сили не обирати.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджену вартість проведення судових експертиз у сумі 4 908,28 грн.

Речові докази по справі, а саме: свіч марки «Lintratek KW20L-GD», помаранчевого кольору, яку упаковано до спеціального пакету НПУ №WAR1534448; блок живлення, чорного кольору, який упаковано до спеціального пакету НПУ №INP1015642; антену із кабелем, які упаковано до спеціального пакету НПУ №7383675; внутрішню антену, білого кольору, із маркуванням «IBG-9NJ-70/270-2», яку упаковано до спеціального пакету НПУ №WAR1534449 - конфіскувати на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.11.2022 року /справа № 308/15581/22, провадження № 1-кс/308/4645/22/ - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Відповідно до ч. 2ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_6