П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024року м. Київ

Справа № 759/11363/23

Провадження: № 3-зв/824/4/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_3,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_4,

у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не повідомив, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у с т а н о в и в:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2023 для розгляду апеляційної скарги у справі визначено головуючого суддю - ОСОБА_4.

22 січня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_4., яка обґрунтована тим, що під час судового засідання суддя ОСОБА_4 повідомила, що на адресу Київського апеляційного суду на її особистий запит щодо надання інформації відносно громадянина ОСОБА_1 від Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП надійшли письмові матеріали, а саме, витяг з обліково-реєстраційних даних підсистеми «Адімінпрактика» щодо скоєних адміністративних правопорушень громадянином ОСОБА_2 . Проте, він, ОСОБА_2 , не надавав письмову згоду перед третіми особами на обробку своїх персональних даних. Враховуючи вище викладене , вважає, що дії судді ОСОБА_4 є протиправним втручанням у особисте життя, та перевищенням повноважень судді, що, в свою чергу, свідчить про особисту зацікавленість судді ОСОБА_4. в розгляді даної справи та винесенні негативного для заявника судового рішення.

Дослідивши подану, матеріали справи та заяву ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_4 приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Так, норми КУпАП не містять норм, що визначають правила відводу (самовідводу) судді.

Разом з тим, Європейський суд у рішенні «Мікалефф проти Мальти» (Micallef v Malta), висвітлив законодавчу прогалину та негативні наслідки відсутності правового врегулювання інституту відводу у національному законодавстві, констатувавши, що відсутність останнього ставить під сумнів існування одної з гарантій, передбаченої ст. 6 Конвенції щодо незалежності і безсторонності суду під час відправлення правосуддя.

Отже, забезпечення права особи на справедливий судовий розгляд незалежним та неупередженим судом, а також унеможливлення зловживання таким правом, вимагає застосування практики ЄСПЛ, як єдиного джерела права, яке регулює відповідні процедури.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року) зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» вказано, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Сумніви в незалежності відсутні, коли у об`єктивного спостерігача не виникне підстав для занепокоєння з цього питання в обставинах справи, що розглядається «Кларк проти Сполученого Королівства» (Clarke v. TheUnitedKingdom).

Пункт 1 статті 6 Конвенції вимагає, щоб суд, який підпадає під його дію, був неупередженим.

Європейський суд визначає два критерії оцінки неупередженості.

Суб`єктивний підхід, необхідність переконатися в суб`єктивному звинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі. З точки зору такого підходу, особиста безсторонність судді презюмується за відсутності доказів зворотного «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus), демонстрація суддею ворожості або злого умислу «Де Кюббер проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium).

В свою чергу, об`єктивний підхід, полягає у тому, щоб визначити, чи були надані судді достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо цього «Грівз проти Сполученого Королівства» (Grieves v. TheUnitedKingdom).

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що обставини, зазначені в заяві ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_4.в якості підстави для відводу, є виключно його власними припущеннями та не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Оскільки заявлений відвід не містить взагалі будь-яких підстав та мотивів, які б викликали сумніви в неупередженості судді ОСОБА_4, заяву ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_3 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 245, 294 КУпАП,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3