465/633/24
1-кп/465/787/24
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

09.02.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Львові матеріали кримінального провадження №0000187 від 17 липня 2023 року та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000187 від 17 липня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження Франківського районного суду м.Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000 від 17.07.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Ухвалою судді від 01 лютого 2024 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання у розгляді обвинувального акту.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення даного обвинувального акта прокурору та просить врахувати що у обвинувальному акті не вказано адреси, ні власника, ні користувача приміщень які мали здаватись в оренду. Також в обвинувальному акті не зазначено чи мав можливість ОСОБА_4 передати в оренду приміщення, чи мав будь який вплив на таку передачу в оренду приміщень з врахуванням наданих службових повноважень.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав заявлене захисником клопотання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання захисника, посилаючись на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, тому відсутні підстави для повернення обвинувального акту. Зазначив, що досудове розслідування, складання обвинувального акту та скерування такого до суду здійснювалось у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства. Крім того, зазначив, що в обвинувальному акті зазначено адресу приміщень, зокрема це АДРЕСА_1 . Щодо можливості ОСОБА_4 передати в оренду приміщення, чи вплив його на таку передачу, то на думку прокурора, в обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Питання доведеності чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, вирішується в ході розгляду кримінального провадження. Просить призначити справу до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, подані клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.1 ст.21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до припису п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт (підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування та засвідчується його завершення), який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.

При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК України суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням ст. 291 КПК України.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до вимог ст. 291 обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акту додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Під реєстром матеріалів досудового розслідування розуміється опис процесуальних документів, які є в кримінальному провадженні, і на які прокурор має намір посилатися при підтриманні державного обвинувачення.

Відповідно до вимог ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, види заходів забезпечення кримінального провадження, дату і строк їх застосування.

Відповідно до ч.1 ст.110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Таким чином, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити відомості щодо складання обвинувального акту.

Виходячи з аналізу зазначених норм, на думку суду, даний обвинувальний акт складено згідно з вимогами КПК України.

Також, відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до положень ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні не вирішуються питання про доведеність чи відсутність вини обвинуваченого та про правильність кваліфікації дій обвинуваченого, а також не досліджуються докази, на підставі яких ґрунтується обвинувачення, оскільки дані питання є предметом судового розгляду, а завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення.

Згідно ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим кодексом.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому (п.2 Постанови ВС від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328кс16).

Таким чином, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладаються в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.

Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, власне, фактичних обставин справи, а також узгодженість викладених фактичних обставин справи з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.

Як вбачається з наданих суду матеріалів обвинувального акту, суду надано розписку про отримання у відповідності до вимог ст. 293 КПК України усіх зібраних матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000187 від 17.07.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України на 15 арк., що підтверджується розпискою обвинуваченого та захисника.

Реєстр матеріалів досудового розслідування, відповідно до ч. 2 ст. 109 КПК України, повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 291 КПК України визначено, що до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, а тому лише його відсутність є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

З огляду на вищезазначене, судом не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду обвинувального акту, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками, тому суд вважає, що обвинувальний акт складений у відповідності зі ст.291 КПК України та підстави для його повернення відсутні.

Відтак доводи сторони обвинуваченого та захисника не знайшли свого підтвердження в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до п. 3 ч. 3ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

В п. 3 ч. 3ст. 314 КПК України мова йде про право суду повернути обвинувальний акт у підготовчому судовому засіданні, якщо буде встановлено, що він не відповідає вимогам КПК України. При цьому, на думку суду, оскільки таке повернення є правом, а не обов`язком суду, то для повернення обвинувального акта підставою не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України.

Отже, наведені обвинуваченим доводи, на переконання суду, не є підставами у розумінні ст. 291 КПК України, для повернення обвинувального акту прокурору. Відтак судом не встановлено порушень, які б були перешкодую для розгляду кримінального провадження по суті.

При цьому сторона захисту не позбавлена права доводити перед судом недопустимість будь-якого доказу саме під час судового розгляду.

Таким чином, підстав для прийняття рішення, передбаченого п.3 ч.3 статті 314 КПК України, під час підготовчого судового засідання не встановлено, а тому у задоволенні клопотання захисника необхідно відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд вважає можливим призначити судовий розгляд. Угод про примирення чи визнання винуватості в порядку ст. ст. 468-474 КПК України до суду не подано. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України. При його затвердженні прокурором дотримані вимоги кримінально-процесуального закону. Підстав для направлення такого за підсудністю не встановлено. Кримінальне провадження підсудне Франківському районному суду м. Львова у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст.291, 314, 315, 372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000187 від 17 липня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, - відмовити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000187 від 17 липня 2023 відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, - призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Франківського районного суду (вул.Генерала Чупринки, 69 м.Львів) на 19.03.2024 року о 15:00 год.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 12.02.2024 року.

Суддя ОСОБА_1