Справа №707/1623/23
Провадження №1-кп/707/174/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000231 від 12.05.2023 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Носівка, Ніжинського району Черніговської області, маючого середню освіту, який є військовослужбовцем, призваним на строкову військову службу, на момент вчинення інкримінованих діянь інспектор прикордонної служби 2 категорії кулеметник першого відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави третього відділу прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону, маючого військове звання сержанта, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.1. ОСОБА_6 , під час проходження строкової військової служби у військовому званні «сержант», діючи з прямим умислом, без поважних на те причин, з мотивів тимчасово не виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-X1V від 24.03.1999, 11 квітня 2023 року о 08 год. 00 хв. в умовах воєнного стану не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та залишився за місцем проживання у м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживав жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості для цього, після чого 26.04.2023 повернувся до військової частини НОМЕР_1 , внаслідок чого злочинне діяння було припинено, а злочин завершено.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

2.1. Показання обвинуваченого

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся. Вказав, що він написав рапорт на надання йому відпустки з 05 по 15 квітня 2023 року, але йому надали відпустку лише з 05 по 10 квітня 2023 року. З 11 по 26 квітня 2023 року він дійсно був відсутній за місцем служби, оскільки у нього хворіла та перебувала у лікарні мати, а також оскільки його грошове забезпечення на місяць складало лише 350 грн. і він з 15 по 17 квітня 2023 року їздив працювати у місто Київ вантажником. У нього не було грошей, щоб купити собі телефон та щоб повернутися на місце служби. Після покупки телефону 18 квітня 2023 року він зв`язався з військовою частиною. Він перебуває на строковій службі вже два роки та два місяці.

2.2. Показання свідків

Під час допиту у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що він є старшим сержантом першої групи комендатури відділення військової частини НОМЕР_1 . Йому була поставлена задача знайти, де знаходиться ОСОБА_6 , який не повернувся з відпустки. 26.04.2023 він з іншими військовослужбовцями приїхав до Чернігівської області за місцем проживання матері ОСОБА_4 , яка сказала, що ОСОБА_6 десь у Києві. Вони подзвонили ОСОБА_8 , він в той же день приїхав, вони зустріли його на вокзалі та супроводили у військову частину в АДРЕСА_2 .

Під час допиту у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що він є офіцером комендатури у військовій частині НОМЕР_1 . Він приїхав весною 2023 року, точну дату не пам`ятає, до Чернігівської області за місцем проживання матері ОСОБА_4 . Після дзвінка ОСОБА_8 , він в той же день приїхав та був супроводжений у військову частину НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .

Під час допиту у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснив, що він є старшим лейтенантом у військовій частині НОМЕР_1 . 11.04.2023 він заступив на службу в якості відповідального офіцера на пункті постійної дислокації підрозділу. Солдат доповів йому, що ОСОБА_6 не прибув до військової частини, а він, ОСОБА_10 , доповів про це начальнику застави та начальнику ВПС. Він дзвонив на телефон ОСОБА_8 та його матері, але ніхто не відповідав. 26.04.2023 ОСОБА_11 було доставлено на службу.

Під час допиту у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 пояснив, що він є солдатом, водієм у військовій частині НОМЕР_1 . Навесні 2023 року, точної дати він не пам`ятає, він доповів відповідальному офіцеру ОСОБА_10 про нез`явлення ОСОБА_4 з відпустки.

2.3. Речові докази, документи

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 26.04.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 визнаний придатним до військової служби. Військову присягу прийняв 15.05.2021, а 08.11.2022 йому присвоєне військове звання сержанта.

Згідно з наказом начальника 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 22.03.2023 № 65-ОС сержанта ОСОБА_11 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення у вказаному загоні.

Наказом начальника 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 25.03.2023 № 73-ОС сержанта ОСОБА_11 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії кулеметника першого відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби третьої прикордонної комендатури швидкого реагування.

Наказом начальника 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30.03.2023 № 45-ВВ сержанту ОСОБА_8 надано відпустку з 05 по 10 квітня 2023 року. Наказано до виконання службових обов`язків приступити 11 квітня 2023 року.

30.03.2023 сержанту ОСОБА_8 видано відпускний квиток щодо відпустки з 05.04.2023 на 06 календарних днів, повернутися до місця проходження служби необхідно до 8-00 11.04.2023.

12.04.2023 заступник коменданта 3 прикордонної комендатури швидкого реагування з озброєння та техніки 15 мобільного прикордонного загону склав рапорт на ім`я начальника 15 мобільного прикордонного загону, в якому повідомив, що станом на 12 квітня 2023 року відсутній зв`язок з військовослужбовцем ОСОБА_13 , у зв`язку з чим слід призначити службове розслідування по факту неприбуття з відпустки сержанта ОСОБА_4 .

Наказом начальника 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 12.04.2023 № 116-ос виключено з усіх видів забезпечення сержанта ОСОБА_11 .

24.04.2023 начальник відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_3 Мобільному прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Державної прикордонної служби України звернувся до керівника Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві з повідомленням про те, що інспектор прикордонної служби 2 категорії вищевказаного прикордонного загону ОСОБА_6 11.04.2023 не прибув з відпустки, яку проводив з 05 по 10.04.2023 в м. Носівка Ніженського району Чернігівської області. Станом на 24.04.2023 його місцезнаходження не встановлене, на телефонні дзвінки не відповідає, вжиті пошукові заходи результату не дали.

12.05.2023 відомості за вищевказаним повідомленням були внесені до ЄРДР за № 0000231 з кваліфікацією за ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно з висновком службового розслідування від 27.04.2023, складеного комісією 15 мобільного прикордонного загону, факт неприбуття з відпустки ОСОБА_4 без поважних причин підтвердився, встановлено незаконну відсутність вказаної особи на службі в період з 11 квітня 2023 року по час складення висновку, тобто більше 14 діб.

3. Стаття та частина статті Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вищевказане кримінальне правопорушення

3.1. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовця, вчинене в умовах воєнного стану.

Суд враховує, що 11.08.2023 ч. 5 ст. 407 КК України була викладена у новій редакції. З 11.08.2023 нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин в умовах воєнного стану є кримінально караним тоді, коли таке діяння тривало понад три доби. Разом з тим, в даному випадку тривалість діяння ОСОБА_4 складає 15 діб, а тому його діяння не втратило ознак кримінального правопорушення після зміни редакції ч. 5 ст. 407 КК України.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

4.1. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. В судовому засіданні прокурор вказав, що дійсно обвинувачений активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, надав викриваючі показання, пояснив обставини вчинення правопорушення тощо.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

5. Мотиви призначення відповідного покарання обвинуваченому

5.1. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд відповідно до вимог ст. 65-68 КК України, враховує наступне:

- відношення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, який визнав вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та у дебатах вказав, що бажає продовжувати військову службу;

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином;

- форму вини (прямий умисел на щодо нез`явлення на військову службу), мотив і мету (тимчасово не виконувати обов`язки військової служби, тимчасово ухилитися від її проходження), стадію вчинення правопорушення, яке є закінченим, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали (відсутність військовослужбовця у розташуванні свого підрозділу під час воєнного стану у період війни за незалежність та існування України);

- наявність обставин, що пом`якшують покарання, у виді щирого каяття та активного сприяння у розкритті злочину;

- відсутність обставини, що обтяжують покарання;

- особу обвинуваченого, який на момент вчинення кримінального правопорушення був військовослужбовцем, якого призвано на строкову службу, неодружений, під наглядом або на обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем проходження військової служби станом на 19.05.2023 характеризувався посередньо, раніше не судимий;

- досудову доповідь органу пробації, згідно з якою виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.

Суд враховує, що згідно з довідкою № 980 від 07.04.2023 мати обвинуваченого ОСОБА_14 знаходилася на стаціонарному лікуванні у КНП «Носівська міська лікарня імені Ф.Я, Примака». Разом з тим, ця обставина не пом`якшує вину обвинуваченого, оскільки перебування його матері на стаціонарному лікуванні не створює поважних причин для нез`явлення вчасно на військову службу.

5.2. Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тобто, в даному випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням заборонене в силу вимог Закону.

Посилання захисника на можливу малозначність вчиненого правопорушення суд вважає необґрунтованим, оскільки тривалість та характер вчиненого правопорушення свідчать про відсутність ознак малозначності.

На підставі викладених обставин, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, передбачений санкцією ч. 5 ст. 407 КК України. Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та буде достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

6. Рішення щодо цивільного позову та інших процесуальних питань.

6.1. Цивільний позов під час розгляду цієї справи заявлений не був. Судові витрати у справі відсутні, речові докази також відсутні.

6.2. Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 слід обчислювати з дня набуття вироком законної сили, оскільки згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_11 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Не обирати запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області.

Вирок набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити або направити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1