СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/297/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0006190 від 05.09.2020р. відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 7, 12 ч.2 ст.115; ч.2 ст.127; ч.2 ст.162; ч.3 ст.186; ч.2 ст.296; ч.4 ст.296 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 7, 12 ч.2 ст.115; ч.2 ст.121; ч.2 ст.127; ч.2 ст.162; ч.3 ст.186; ч.1 ст.353; ч.2 ст.296; ч.4 ст.296 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 7, 12 ч.2 ст.115; ч.2 ст.121; ч.2 ст.127; ч.2 ст.162; ч.3 ст.186; ч.1 ст.353; ч.2 ст.296; ч.4 ст.296 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор: ОСОБА_8 ,

захисники: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачені: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14.06.2021 року Святошинському районному суду м. Києва визначено підсудність кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 7, 12 ч.2 ст.115; ч.2 ст.127; ч.2 ст.162; ч.3 ст.186; ч.2 ст.296; ч.4 ст.296 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 7, 12 ч.2 ст.115; ч.2 ст.121; ч.2 ст.127; ч.2 ст.162; ч.3 ст.186; ч.1 ст.353; ч.2 ст.296; ч.4 ст.296 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 7, 12 ч.2 ст.115; ч.2 ст.121; ч.2 ст.127; ч.2 ст.162; ч.3 ст.186; ч.1 ст.353; ч.2 ст.296; ч.4 ст.296 КК України.

26.09.2023 року в судовому засіданні прокурор заявив клопотання та просив продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки строк їх тримання під вартою закінчується 01.10.2023 року, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати на сьогоднішній день, а також інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Захисник обвнуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_10 проти продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на те, що клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому прокурором подається одне й те ж саме без змін, тільки змінюються дати, із тексту клопотань та попередніх ухвал суду, якими продовжується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може вбачатися наведення реальних фактичних обставин, які б свідчили про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та доказів які б їх підтверджували, оскільки ризики на які посилається прокурор у своєму клопотанні нічим не доведені і явно є надуманими. Окрім цього при вирішенні питання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд має врахувати поганий стан здоров`я, а саме наявність тяжкої хвороби серця у ОСОБА_7 , що унеможливлює його подальше перебування під вартою в умовах СІЗО. Також заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на інший не пов`язаний із триманням під вартою, посилався на рішення ЄСПЛ у справі "Комар та інші проти України", де було встановлено порушення ст. 5 Конвенції щодо ОСОБА_7 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_9 проти продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, крім того, зазначив, що ризики, вказані у клопотанні прокурора не обґрунтовані доказами. Заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на інший не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку своїх захисників.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_11 , заперечував проти клопотання прокурора, просив відмовити у його задоволенні та змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_6 на більш м`який, який не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 думку захисника підтримав.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_12 також заперечував проти клопотання прокурора та просив відмовити у його задоволенні та змінити запобіжний захід на більш м"який, не пов"язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 думку захисника підтримав.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання чи продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 6 та 8 ст. 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд з`ясовує всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке обрання можливе та виправдане.

ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 раніше не судимі, але обвинувачуються у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, що пов`язані із застосуванням насильства, вчинялись за попередньою змовою групою осіб, а тому являють собою підвищену суспільну небезпеку.

Існує ризик того, що обвинувачені можуть ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), оскільки вони обізнані про суворість передбаченого законом покарання, у випадку визнання їх винуватими. Так, обвинуваченим інкримінується вчинення злочину, передбаченого п. 7,12 ч. 2 ст. 155 КК України, за яке передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ті дані про особи обвинувачених, на які посилається сторона захисту, не зменшують існуючих ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки зокрема наявність у них міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, роботи, на що звертає увагу сторона захисту, не може слугувати достатньою гарантією відсутності у обвинувачених наміру переховування від суду.

Крім того, на переконання колегії суддів, існує ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків з огляду на те, що після зміни головуючого судді в кримінальному провадженні, за клопотанням сторони захисту судовий розгляд розпочато спочатку. Так, потерпілі та свідки у цьому кримінальному провадженні, показання яких суд має сприймати безпосередньо, знову підлягають допиту, а обвинувачені можуть впливати на них з метою зміни або відмови від дачі ними показів. Колегія суддів знаходить даний ризик обгрунтованим з огляду на те, що згідно фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, дані кримінальні правовопорушення вчинялись щодо безхатьків, ночуючих в підвалах, недобудовах певної частини центру Києва, і ці особи спеціально відшукувались обвинуваченими для досягнення злочинних цілей.

Колегія суддів звертає увагу, що в пред`явленому обвинуваченні має місце множинність кримінальних правопорушень щодо кожного з обвинувачених, застосування ними доступних загалу знарядь: газові балончики, бита тощо, у зв`язку з чим ризик продовження чи повторнення протиправної поведінки обвнуваченими, є обгрунтованим.

Також колегія суддів відповідно до вимог ст. 178 КПК України приймає до уваги інші дані про особи кожного з обвинувачених щодо яких на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування їх під вартою.

Оцінюючи наявність підстав для тримання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 під вартою з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, враховуючи стадію судового розгляду, колегія суддів вважає, що даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України для застосування відносно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Вмрішуючи питання можливості застосування інших запобіжних заходів, ураховуючи характер обвинувачення, обгрунтованість підозри, суд не знаходить їх достатніми для уникнення існуючих ризиків.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується кримінальних правопорушень, вчинених із застосуванням насильства, то колегія суддів, керуючись правилами ч.4 ст.183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

На підставі наведеного, дослідивши обставини, які мають значення для вирішення даного питання, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, дані, що характеризують особу кожного з обвинувачених, характер та тяжкість злочинів, в яких вони обвинувачуються, колегія суддів, дійшла висновку, що існують підстави для продовження ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на рішення ЄСПЛ від 22.06.2023 року в справі "Комар та інші проти України", яким встановлено порушення прав ОСОБА_7 , передбачених ст. 5 Конвенції, пов`язаних з надмірним триманням під вартою останнього.

Прокурор заперечував проти клопотання захисників. Обвинувачені та їх захисники підтримали клопотання захисника ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 .

Заслухавши думку сторін, дослідивши надані захисником матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ураховуючи обгрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, за текстом рішення, ЄСПЛ, заява ОСОБА_7 стосувалася надмірної тривалості тримання під вартою під час досудового розслідування, а саме: наведення судами підстав, які з часом стали неналежними; використання припущень у зв`язку з відсутністю будь-яких обгрунтованих підстав щодо ризиків втечі або перешкоджання правосуддю; ненадання оцінки особистого становища заявника для зменшення ризику вчинення повторного правопорушення, змови чи втечі тощо.

Разом із цим, дані порушення стосувалися стадії досудового розслідування, яке тривало і в ході якого поступово здобувались докази вчинення обвинуваченими тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Як вбачається з тексту рішення ЄСПЛ, Суд не був обізнаний про початок судового розгляду, а самі порушення більше стосувалися якості процесуальних рішень щодо запобіжного заходу на досудовому слідстві.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», з метою забезпечення відновлення порушених прав Стягувача, крім виплати відшкодування, вживаються додаткові заходи індивідуального характеру. Додатковими заходами індивідуального характеру є: а) відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який Стягувач мав до порушення Конвенції (restitutio in integrum); б) інші заходи, передбачені у Рішенні. Відновлення попереднього юридичного стану Стягувача здійснюється, зокрема, шляхом: а) повторного розгляду справи судом, включаючи відновлення провадження у справі; б) повторного розгляду справи адміністративним органом.

Таким чином, навіть за наявності рішення ЄСПЛ, яким встановлено порушення прав, передбачених певною статтею Конвенції, чинне законодавство не передбачає автоматичного звільнення з-під варти особи, до якої застосовано такий вид запобіжного заходу, якщо звільнення не передбачено безпосередньо самим рішенням ЄСПЛ. Отже, в даному випадку, вирішення питання запобіжного заходу в цьому кримінальному провадженні, міститься в площині дискреційних повноважень суду, який його застосовує.

Колегія суддів, уважно проаналізувавши рішення ЄСПЛ в справі "Комар та інші проти України", з повною мірою відповідальності, 03.08.2023 року, в першому судовому засіданні після повторного авторозподілу справи і зміни головуючого, погодила зі сторонами кримінального провадження кілька дат для судових засідань з метою проведення судового розгляду в розумні строки, недопущення протиправного тримання обвинувачених під вартою, та з урахуванням графіку і навантаження суддів колегії, захисників, прокурора. Однак, судові засідання в узгоджені дати 18.08.2023 року, 12.09.2023 року не відбулись у зв`язку з неявкою захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 (про неможливість прибути в судове засідання з поважних причин захисник подавав клопотання завчасно).

Отже, за даних обставин, мотиви клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не спростовують висновків колегії суддів про необхідність продовження запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою.

Керуючись 177, 183, 194, 336, 369 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 24.11.2023 року включно та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 24.11.2023 року включно та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 24.11.2023 року включно та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України.

У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 27.09.2023, 14:00 год.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3