Ухвала

Іменем України

02 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 761/10139/23

провадження № 51-5813 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 липня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2023 року частково задоволено скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та зобов`язано прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 або іншого прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000051 від 05 серпня 2019 року, у найкоротший строк здійснити одну з дій, передбачених частиною 2 статті 283 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), у кримінальному провадженні № 0000051 щодо ОСОБА_6 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 липня 2023 рокувідмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді від 27 червня 2023 року.

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Прокурор зазначає про те, що вказана ухвала слідчого судді не передбачена кримінальним процесуальним законом, оскільки при її постановленні слідчий суддя вийшов за межі наданих йому повноважень, що визначені у статтях 3, 26, 303, 304 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а тому рішення апеляційного суду про відмову у відкритті провадження суперечить вимогам законодавства і висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постановах від 23 травня 2018 року у справах № 237/1459/17 і № 243/6674/17.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно з статтею 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Ці вимоги стосуються й ухвал, постановлених слідчими суддями, як одного з видів судового рішення.

У частині 3 статті 392 КПКпередбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, викладено в частинах 1 та 2 статті 309 КПК. Це ухвали, які стосуються обмеження свободи та особистої недоторканності, арешту майна, тимчасового доступу до певних речей і документів, відсторонення від посади, а також ухвали про відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування, про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження у ній. І цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до частини 3 статті 307 КПКухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини 1 статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

У частині 3 статті 309 КПКвизначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Згідно з частиною 4 статті 399 КПКсуддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Як убачається з матеріалів провадження, прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою зобов`язано прокурора у найкоротший строк здійснити одну з дій, передбачених частиною 2 статті 283 КПК, у кримінальному провадженні № 0000051 щодо ОСОБА_6 , тобто на судове рішення слідчого судді, апеляційне оскарження якого не передбачено статтею 309 КПК.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення слідчого судді, яке відповідно до вимог КПКне підлягає апеляційному оскарженню, обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора.

Посилання прокурора на висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постановах від 23 травня 2018 року у справі № 237/1459/17 та № 243/6674/17, Верховний Суд вважає необґрунтованими, оскільки у цих висновках ідеться про постановлення слідчим суддею ухвали про призначення позапланових перевірок, що не передбачено кримінальними процесуальними нормами, тоді як у цьому випадку слідчий суддя розглянув скаргу й ухвалив рішення в межах процедури, передбаченої положеннями пункту 1 частини 1 статті 303 КПК, згідно з якими на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

При цьому Верховний Суд звертає увагу на те, що слідчий суддя не обмежив прокурора у вчиненні процесуальних дій, а зобов`язав виконати вимоги частини 2 статті 283 КПК, яка визначає, що прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Тобто слідчий суддя зобов`язав прокурора вчинити дію, яка відповідно до положень КПКвідноситься до повноважень прокурора і яку норми кримінального процесуального закону зобов`язують його вчинити.

Отже, доводи прокурора про те, що слідчий суддя постановив ухвалу, не передбачену законом, є неспроможними.

Таким чином, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2023 року, діяв відповідно до вимог закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення його скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою прокурора слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись пункту 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 липня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3