У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000069, за апеляційною скаргою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2023 року відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Велика Мечетня Миколаївської області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та йому призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Ухвалено, на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвалено цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Кривоозерської селищної ради до ОСОБА_6 про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням у сфері охорони навколишнього природного середовища, задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави шкоду, заподіяну незаконною порубкою дерев в сумі 30 376,60 грн.

Вирішено питання стосовно речових доказів та розподілу процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить вирок суду, в частині вирішення питання щодо долі речового доказу саморобного транспортного засобу з двигуном Sadko, змінити.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію до знаряддя вчинення злочину саморобного транспортного засобу з двигуном Sadko, належного ОСОБА_6 , та який конфіскувати у власність держави.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає оскаржуваний вирок суду незаконним і таким, що підлягає зміні в частині вирішення питання про долю речових доказів та спеціальну конфіскацію з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягав застосуванню та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

На думку апелянта, при прийнятті рішення щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , судом першої інстанції не враховані вимоги. ч. 1 ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 та п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, оскільки у вказаному кримінальному провадженні постановою слідчого від 30.08.2022 р. саморобний транспортний засіб з двигуном Sadko визнаний речовим доказом на який, ухвалою слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 02.09.2022 р., накладено арешт.

Проте, достовірно встановивши, що саморобний транспортний засіб з двигуном Sadko належить обвинуваченому ОСОБА_6 і використовувався останнім як засіб вчинення кримінального правопорушення, суд безпідставно, усупереч вимог ст. 96-2 КК України, ст. 100 КПК України, не застосував спеціальну конфіскацію до знаряддя злочину та безпідставно повернув вказаний речовий доказ обвинуваченому як законному власнику.

За наведеного, вирок суду підлягає зміні у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що полягає в незастосуванні закону, який підлягав застосуванню та істотним порушення вимог кримінального процесуального закону(ст.ст. 412, 413 КПК України).

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

30.08.2022 р. ОСОБА_6 , діючи всупереч п. п. 2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007 р. «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», згідно яких використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом лісорубним квитком, ордером, не маючи лісорубного квитка, ордера на здійснення лісорубних робіт, перебуваючи на околиці с. Велика Мечетня Кривоозерської ОТГ Первомайського району Миколаївської області вирішив здійснити незаконну порубку дерев у полезахисній лісовій смузі, право розпорядження якою належить Кривоозерській селищній раді.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконну порубку дерев у полезахисних лісових насадженнях ОСОБА_6 прибув до полезахисної лісової смуги, що знаходиться на околиці с. Велика Мечетня, Кривоозерської селищної ради, Первомайського району Миколаївської області, на саморобному транспортному засобі з двигуном Sadko.

В подальшому, 30.08.2022 р., близько 13 год., ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання їх наслідків, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконну порубку дерев у захисних лісових насадженнях, за допомогою бензинової пили Stihl, моделі MS180, здійснив незаконну вирубку деревини породи «Акація» та породи «Клен» до ступеня припинення росту, відділивши стовбур дерев від кореня в загальній кількості 11 штук діаметром дерева у корі біля шийки кореня розмірами: 22,5 см.? 22 см.; 16 см.? 16 см.; 23 см.? 24 см.; 10,5 см.? 10,5 см.; 14 см.? 23 см.; 21 см.? 21 см.; 14 см.? 14 см.; 26 см.? 26 см.; 22,5 см.? 22,5 см.; 28 см.? 28 см.; 31 см.? 31 см.

Після чого, ОСОБА_6 розпиляв їх на відрізки різної довжини для подальшого їх транспортування, погрузив вище вказані дерева на кузов саморобного транспортного засобу з двигуном Sadko. В подальшому ОСОБА_6 неподалік вказаного місця був затриманий.

Розмір шкоди, заподіяний внаслідок незаконної порубки дерев породи «Акація», та породи «Клен» у полезахисній лісовій смузі на околиці с. Велика Мечетня, Кривоозерської ОТГ, Первомайського району, Миколаївської області, обрахованої на підставі такс, вказаних у додатку № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008р. № 665 «Такса для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вибуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеню припинення росту», складає 30 376,60 грн.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_6 вчинив незаконну порубку дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, та спричинило матеріальний збиток Кривоозерській селищній раді Миколаївської області у розмірі 30 376,60 грн.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковано за 1 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев у лісах, що заподіяли істотну шкоду.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, є обґрунтованими, відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, які викладені у вироку.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 246 КК України, вірно та апелянтом не оспорюються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Надаючи оцінку доводам прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що виразилось у незастосуванні закону, який підлягав застосуванню в частині вирішення долі речового доказу, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається зокрема рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За правилами ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з п. 1 цієї норми гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України та ч. 10 ст. 100 КПК України застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) цього майна знав про його незаконне використання. У випадку, якщо власник цього майна не знав і не міг знати про його незаконне використання, таке майно повертається власнику.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що 30.08.2022 р., близько 13 год., ОСОБА_6 , перебуваючи на околиці с. Велика Мечетня Кривоозерської ОТГ Первомайського району Миколаївської області, за допомогою бензинової пили Stihl, моделі MS180, здійснив незаконну вирубку деревини породи «Акація» та породи «Клен» до ступеня припинення росту, відділивши стовбур дерев від кореня в загальній кількості 11 штук діаметром дерева у корі біля шийки кореня. Після чого, розпиляв їх на відрізки різної довжини для подальшого транспортування та завантажив вказані дерева на кузов саморобного транспортного засобу з двигуном ОСОБА_8

30.08.2022 р., в ході огляду місця події, виявлено та вилучено зрізи пнів, саморобний транспортний засіб з двигуном Sadko, бензинову пилу Stihl, моделі MS180, а також частини стовбурів дерев різної довжини (відземки).

Постановою слідчого СВ ВП № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 30.08.2022 р. вилучене, в ході огляду місця події, майно визнано речовими доказами та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 3 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвалою слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 02.09.2022 р. задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на саморобний транспортний засіб з двигуном Sadko та бензинову пилу марки Stihl, моделі MS180.

Зі змісту резолютивної частини оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції ухвалив зрізи пнів дерев, частини стовбурів дерев різної довжини (відземки), зрізи з частини дерева, повернути Кривоозерській селищній раді як законному власнику; бензинову пилу марки Still, моделі МS180, конфіскувати у власність держави, саморобний транспортний засіб з двигуном Sadko, повернути обвинуваченому ОСОБА_6 як законному власнику.

В той же час, вирішуючи питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні, суд першої інстанції не взяв до уваги вищевказані вимоги закону щодо спеціальної конфіскації та при ухваленні вироку безпідставно повернув належний обвинуваченому ОСОБА_6 саморобний транспортний засіб з двигуном Sadko, який є знаряддям вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Таке рішення суду першої інстанції, в частині вирішення долі речових доказів, з огляду на обставини кримінального провадження та положення ч. 9 ст. 100 КПК України, ст. ст. 96-1, 96-2 КК України є незаконним, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосуванням судом закону, який підлягає застосуванню, що тягне за собою зміну рішення суду першої інстанції, а саме в частині вирішення питання про долю речових доказів.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2022 від 30.06.2022 р., спеціальна конфіскація не є видом кримінального покарання, вона має некаральний характер, метою застосування якого є припинення використання грошей та іншого майна, набутих унаслідок злочинної або іншої протиправної діяльності, як цілі або засобу кримінально-протиправної діяльності. На відміну від конфіскації майна як виду покарання, на застосування спеціальної конфіскації як заходу кримінально-правового характеру не впливають ступінь тяжкості вчиненого умисного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу, яка вчинила таке правопорушення, тощо.

З урахуванням викладеного і зважаючи на те, що спеціальна конфіскація в розумінні закону про кримінальну відповідальність є іншим заходом кримінально-правового характеру, що застосовується до винної особи в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України, та не входить до переліку покарань, визначених ст. 51 КК України, апеляційний суд доходить висновку, що вирішення питання про застосування спеціальної конфіскації в кримінальному провадженні не може розглядатись як погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_6 у зв`язку із застосуванням до нього заходу примусу від імені держави, що було б підставою для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення апеляційним судом нового вироку.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Враховуючи те, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, через незастосування положень ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду зміні в частині вирішення долі речових доказів.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 413, 420, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 , задовольнити.

Вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2023 року відносно ОСОБА_6 в частині вирішення питання про долю речових доказів та спеціальну конфіскацію, змінити.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію до знаряддя вчинення злочину саморобного транспортного засобу з двигуном Sadko, належного ОСОБА_6 , та який конфіскувати у власність держави.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3