Справа №592/4228/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1075/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про застосування амністії
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 квітня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся засуджений ОСОБА_7 з заявою про звільнення його від відбування покарання по амністії на підставі Закону України «Про амністію».

25 квітня 2023 ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми в задоволенні вказаної заяви ОСОБА_7 відмовлено, оскільки будь-які підстави для застосування до ОСОБА_7 положень Закону України «Про амністію у 2016 році» відсутні.

Не погодившись з таким судовим рішенням засуджений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій просив скасувати дану ухвалу суду першої інстанції та направити матеріали справи на новий судовий розгляд в новому складі суду.

Зазначав, що він не згоден з рішенням суду про відмову в задоволенні його клопотання, а саме під час розгляду заяви в суді першої інстанції був відсутній адвокат, таким чином були порушені його права на захист.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, відповідно ч. 1-2 ст. 1 КПК, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а згідно ч. 3 цієї статті зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до законодавства про кримінальну відповідальність, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення. Завданнями кримінального провадження, крім іншого, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК).

Переглядаючи судове рішення в межах апеляційної скарги засудженого (ч. 1 ст. 404 КПК), колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви ОСОБА_7 про застосування до нього положень ЗУ «Про амністію у 2016 році». Відповідно ст. 1 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996, амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, а згідно ст. 5 цього Закону дія закону про амністію поширюється на кримінальні правопорушення, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані кримінальні правопорушення, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 24.12.2021 р. ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком шість років з конфіскацією майна, крім житла.

Засуджений самостійно звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про застосування відносно нього положень ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки згідно ст. 13 ЗУ «Про амністію у 2016 році», його дія поширюється на осіб, які вчинили кримінальні правопорушення до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані кримінальні правопорушення, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом, а так як ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення після набрання чинності вказаним Законом, то відносно нього амністія не застосовується.

З урахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції щодо не можливості застосування до засудженого ОСОБА_7 ЗУ «Про амністію у 2016 році» є вірними і ґрунтуються на положеннях національного законодавства України, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга засудженого - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 квітня 2023 року, якою засудженому ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні заяви про звільнення його від відбування покарання по амністії на підставі Закону України «Про амністію» - залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4