Дата документу 07.11.2023 Справа № 336/3416/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1226/23 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/3416/18Суддя-доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.191 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08 лютого 2023 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИЛА

Вказаною ухвалою районного суду ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.191 КК на підставі ст.49 КК у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрито.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просила ухвалу суду змінити та скасувати накладений у даному кримінальному провадженні арешт на майно ОСОБА_8 , а саме: на 1/3 частину квартири у АДРЕСА_1 та автомобіль ВАЗ 2105, 1990 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначила, що в оскаржуваній ухвалі не вирішено питання про застосований захід забезпечення кримінального провадження щодо вищевказаного майна ОСОБА_8 , на яке ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 31.05.2018 року було накладено арешт в рамках досудового розслідування даного кримінального провадження. Відтак, на переконання захисника, оскільки арештоване майно не підлягає спеціальній конфіскації, цивільний позов залишено без розгляду, із урахуванням підстав звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження, судом також повинно бути поновлено тимчасово обмежені майнові права обвинуваченого та відповідно скасовано накладений арешт на майно ОСОБА_8 .

Із прийнятим судовим рішенням в частині закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності, способу вирішення долі речових доказів та процесуальних витрат захисник погоджується.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію обвинуваченого та його захисника, які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні; прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

В своїй апеляційній скарзі захисник, вимагаючи змінити оскаржувану ухвалу та скасувати накладений у даному кримінальному провадженні арешт на майно ОСОБА_8 , посилалась на те, що згідно оскаржуваної ухвали судом прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, вирішено подальшу долю речових доказів та процесуальних витрат. Водночас в порушення вимог ч.4 ст.174 КПК питання щодо застосованого заходу забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого не вирішено.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не може погодитись із такими вимогами та доводами сторони захисту, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, крім іншого, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо, цивільний позов залишено без розгляду або в задоволенні цивільного позову було відмовлено.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 31.05.2018 року в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000954 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні передбаченого ч.2 ст.191 КК кримінального правопорушення було накладено арешт на

- 1/3 частину квартири у АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 шляхом заборони відчуження майна;

- автомобіль ВАЗ 2105, 1990 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 шляхом заборони відчуження та розпорядження майном.

Апеляційний суд зауважує, що метою накладення арешту на вказане майно є забезпечення відшкодування шкоди, спричиненої територіальній громаді м.Запоріжжя, внаслідок вчинення ОСОБА_8 передбаченого ч.2 ст.191 КК кримінального правопорушення.

На відшкодування зазначеної шкоди прокурором в інтересах Запорізької міської ради до ОСОБА_8 подано позов про стягнення з обвинуваченого 89384,83 грн., які складають розмір заподіяної його протиправними діями шкоди. (т.1 а.п. 28)

Передбаченого ч.4 ст.174 КПК рішення за даним позовом в оскаржуваній ухвалі судом не прийнято.

Відтак, колегія суддів констатує відсутність правових підстав для зняття арешту з майна ОСОБА_8 , оскільки питання стосовно цивільного позову у даному кримінальному провадженні не вирішувалось.

Перевіряючи можливість розгляду цивільного позову під час апеляційного провадження за апеляційною скаргою сторони захисту, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно апеляційної скарги захисника вимоги щодо необхідності вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлялись.

Тому з огляду на положення ст.404 КПК у даному конкретному випадку апеляційний суд не вправі виходити за межі поданої апеляційної скарги.

Судова колегія зважає й на те, що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК є нереабілітуючою обставиною, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, заподіяну її протиправними діями.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що за вказаних обставин апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни судового рішення під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08 лютого 2023 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4