УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР за №0000317 від 02.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.332 КК України, в рамках якого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Як вбачається з клопотання, в ході досудового розслідування, під час затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України, останній добровільно видав свій мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi» іmеі1: НОМЕР_1 , іmеі2: НОМЕР_2 , з сім-картами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , чохлом чорного кольору, який було вилучено та поміщено до сейф пакету В2008831. В подальшому, зазначений телефон визнаний речовим доказом в рамках даного кримінального провадження та на нього накладений арешт.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, про дозвіл на тимчасовий доступ до інформації, яка міститься в зазначеному мобільному телефоні, мотивуючи клопотання тим, що вказана інформація може бути використана як докази та має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та просив розглянути клопотання без його участі.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного.

Згідно до ст.159 КПК України , тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Як вбачається з ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно до ч.6 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Згідно до ч.7 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Таким чином з системного аналізу зазначених норм, які регулюють питання дачі тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, зокрема, особисте листування особи та інші записи особистого характеру, дані про які зберігаються в вилучених гаджетах, вбачається, що отримання такого доступу з можливістю їх вилучення, або без вилучення, можливо лише у випадках, коди ці предмети перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи ( п.1 ч.5 ст.163 КПК України), а також самі по собі, або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні (п.2 ч.5 ст.163 КПК України).

Крім того, згідно до ч.6 ст.163 КПК України, отримання дозволу можливо, лишу у випадку доведення можливості використання відомостей, що містяться в цих речах і документах, як доказів, та неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Проте, згідно до змісту клопотання, мобільний телефон вилучений під час затримання підозрюваного та на час звернення слідчого, знаходиться у розпорядженні сторони обвинувачення. Ця обставина виключає можливість дачі дозволу до зазначеного гаджету, оскільки зазначені норми КПК України, передбачають дачу дозволу на доступ до речей і документів, які знаходяться в володінні третіх осіб, і не передбачають дачу доступу до речей, які вже знаходяться в розпорядженні сторони обвинувачення.

Крім того, ВС у постанові від 9 квітня 2020 року у справі № 727/6578/17 зазначив, що якщо інформація яка була наявна в мобільному телефоні, була досліджена органом досудового розслідування шляхом включення телефону та огляду текстових повідомленя, які в ньому знаходились та доступ до яких не був пов`язаний із надання володільцем відповідного серверу (оператором мобільного зв`язку) доступу до електронних інформаційних систем, то це може бути оформлено як огляд предмета телефону. В даному випадку орган досудового розслідування провів огляд предмета телефону та оформив його відповідним протоколом, якій складений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. За таких обставин Суд не вбачає жодних порушень вимог кримінального процесуального закону про розгляді даного кримінального провадження.

З урахуванням зазначеної позиції ВС, вбачається, що у разі, якщо в результаті огляду буде встановлено, що на гаджетах встановлені відповідні паролі, в цьому разі можливо розглянути питання щодо залучення до огляду відповідних експертів, або призначення відповідних експертних досліджень.

В зв`язку з встановленим вважаю, що в задоволені даного клопотання належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 159-165, 369 ч. 2, 370, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1