Справа № 285/5044/20
провадження № 1-кс/0285/117/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої слідчої судді…………….... ОСОБА_1 ,

секретаря……………………………….. ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого ................................................... ОСОБА_3 ,

прокурора ................................................ ОСОБА_4 ,

підозрюваного ........................................ ОСОБА_5 ,

адвоката .................................................. ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції

клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,

погоджене прокурором Звягельської окружної прокуратури,

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

по матеріалам досудового розслідування, внесеного 28.07.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366, ч.2 ст.367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий 11.01.2024 звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, мотивуючи наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, а також наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК. Зазначив, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 є жителем іншої області, а також покаранням, яке йому загрожує в разі доведення вини. Також не виключає можливості, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення та спілкуватися з іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні, що може призвести до зміни показів свідків або відмови давати покази в подальшому.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити. Слідчий зазначив, що свідки у кримінальному провадженні є підлеглими підозрюваного, які були в нього у підпорядкуванні, а тому ризик впливу на них є великим. Також ОСОБА_5 після оголошення йому підозри вчинялись дії, які свідчать про ухилення від відповідальності, зокрема він продав частину своєї нерухомості, з метою уникнення накладення на неї арешту.

Підозрюваний та його захисник заперечили проти застосування запобіжного заходу. Захисник зазначив, що стороною обвинувачення не доведено ризиків, передбачених ст.177 КПК, а лише зазначено припущення про їх існування. Обґрунтування застосування запобіжного заходу ґрунтується виключно на тяжкості кримінальних правопорушень. При цьому кримінальне провадження існує понад 3 роки, протягом яких ОСОБА_5 неодноразово допитувався, з`являвся на виклики слідчого. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить наступного висновку.

Право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначено в законі, з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, перелік яких визначено ст.177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.

Ізоляційний запобіжний захід завжди може бути виправданий, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Ст.177 КПК України детально описує ризики, які можуть виправдати ізоляцію особи від суспільства. Метою застосування (продовження) запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З наданого стороною обвинувачення витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань слідує, що в провадженні Звягельського районного відділу поліції перебувають матеріали кримінального провадження від 28.07.2020, 18.11.2020 та 03.01.2024 по фактам зловживання службовим становищем, службової недбалості та службового підроблення, що спричинили тяжкі наслідки.

04.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено підозру у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб у особливо великих розмірах, та у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки. Так, із повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , зловживаючи своїм службовим становищем, заволодів частиною належних АТ «Укртранснафта» коштів, що призначалися на виконання будівельних робіт по об`єкту «Капітальний ремонт об`єктів НПС «Чижівка» з приведенням їх до належного технічного стану», на загальну суму 7743 978,48 грн., що є особливо великим розміром.

Слідчим в клопотанні зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, однак суд не може погодитись з такими висновками, оскільки не вважає, що на даний момент, навіть виходячи з тяжкості кримінального правопорушення, існує ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду. На думку суду, зазначений ризик настільки є мізерним, що він не може бути основоположним під час вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу.

Окрім того, з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань до розгляду даного клопотання, прокурором та слідчим не надано відомостей щодо впливу обвинуваченого на свідків чи інших підозрюваних, а тому цей ризик також не знайшов свого підтвердження.

Чинний КПК України послідовно проводить концепцію, за якою тягар доведення будь-яких обставин, що свідчать на користь застосування запобіжного заходу, завжди лежить на стороні обвинувачення. В даному засіданні сторона обвинувачення не впоралась із зазначеним тягарем та не змогла довести виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права ОСОБА_5 на свободу та обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підстави, зазначені у клопотанні, є формальними, поверхневими та не доведеними. Відсутність будь-яких доказів наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та посилання сторони обвинувачення на це без вагомих доказів не можуть слугувати підставами ізоляції особи від суспільства. Це буде порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції.

Резюмуючи викладене, підстав для задоволення клопотання немає.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її оголошення.

Час проголошення повного тексту ухвали 18.01.2024 о 15:20 год.

Головуюча слідча суддя ОСОБА_1