У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0002093 від 11.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про проведення обшуку,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0002093 від 11.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про проведення обшуку.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, за процесуального керівництва Ужгородської окружної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002093 від 11.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, щодо факт організації діяльності з надання сексуальних послуг особами жіночої статі, тобто сутенерство, за попередньою змовою групою осіб, а саме, що в м. Ужгород громадянин ОСОБА_5 разом з невстановленими особами відкрив масажний салон, в якому надаються послуги сексуального характеру за грошову винагороду.

У клопотанні вказано на те, що 14.07.2023 о 22:40 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході контролю за вчиненням злочину було затримано ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_2 , яка в приміщення під назвою "Таверна", замасковане під масажний салон, втягувала осіб жіночої статі до надання сексуальних послуг за грошову винагороду.

Слідчий зазначає, що у приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , проживає в м.Львові разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , проживає в м. Львові та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 , проживає в м. Львові організували на території Закарпатської та Львівської областей злочинну діяльність у сфері кримінального правопорушення проти громадського порядку та моральності де займаються сутенерством та звідництвом за грошову винагороду, а саме під видом маскування еротичного масажного салону за вказаною адресою, яку взяли в оренду, створили і утримували місце для розпусти. Підшукали ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 в еротичний масажний салон «ІНФОРМАЦІЯ_12» в м.Ужгород, яка працювала адміністратором, а саме відповідала на телефонні дзвінки та отримувала грошові кошти від відвідувачів салону та неповнолітню масажистку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , яка під приводом надання еротичного масажу в подальшому надавала послуги сексуального характеру за грошову винагороду. Вартість таких послуг від 2300 до 3000 гривень за годину.

При цьому у клопотанні вказано на те, що 14.07.2023 в межах кримінального провадження №0000073 від 24.05.2023 в ході обшуку на підставі Ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/10606/23 1-кс/308/2742/23 було проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :48:001:0010 було виявлено договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами укладений між сторонами - ФОП « ОСОБА_7 » та ТОВ «АВЕ Ужгород».

Крім того, організатори створили в мережі Інтернет оголошення «ІНФОРМАЦІЯ_10» де вказаний номер мобільного телефону НОМЕР_1 .

В ході досудового розслідування встановлено, що відвідувачі салону розраховувалися грошовими коштами та пересилали на карткові рахунки № НОМЕР_2 «UNIVERSAL BANR» який належить ОСОБА_8 , № НОМЕР_3 «UNIVERSAL BANR» який належить ОСОБА_9 , № НОМЕР_4 «A - BANK», № НОМЕР_5 «ОТР BANK» який належать ОСОБА_7 .

В ході оперативно-розшукових заходів було встановлено, що ОСОБА_6 , продовжує працювати позмінно адміністратором в м.Львові в трьох еротичних масажних салонах, організатором яких є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , проживає за адресою АДРЕСА_6 .

Крім цього встановлено що ОСОБА_7 є організатором салонів еротичного масажу таких як: « ІНФОРМАЦІЯ_7 », «ІНФОРМАЦІЯ_9», « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Слідчий зазначає, що згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно - власником приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_7 є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

У клопотанні вказано на те, що враховуючи вище наведене, з метою пошуку та вилучення речових доказів, чорнових записів, грошових коштів здобутих злочинним шляхом, мобільних телефонів, камер відеоспостереження, комп`ютерної техніки, а також інших речових доказів, які самостійно або в сукупності з іншими доказами мають суттєве значення по даному кримінальному провадженні, орган досудового розслідування вважає за необхідне провести санкціонований обшук у приміщенні, яке знаходяться за адресою АДРЕСА_7 а

Крім того, в ході допиту свідка ОСОБА_13 останній повідомив, що йому відомо про те, що салон «« ІНФОРМАЦІЯ_8 », «ІНФОРМАЦІЯ_9», «ІНФОРМАЦІЯ_7» належать одному власнику. Тоді з свідком ОСОБА_13 було проведено впізнання особи за фотознімками, де останній впізнав громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи вище наведене та керуючись ст.ст. 7,40,110, 234 КПК України, слідчий просить, надати дозвіл слідчим слідчого відділу Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області, які входять до слідчої групи кримінального провадження № 0002093 від 11.10.2023 на проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_7 , згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно - власником приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_7 є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з метою пошуку та вилучення речових доказів, чорнових записів, грошових коштів здобутих злочинним шляхом, мобільних телефонів, камер відеоспостереження, комп`ютерної техніки, а також інших речових доказів, які самостійно або в сукупності з іншими доказами мають суттєве значення по даному кримінальному провадженні, та які відповідно до ч.1 ст.98 КПК України є речовими доказами.

У судовому засіданні слідчий подане клопотання підтримав та просив задоволити із наведених у ньому підстав. Окрім того, просив приєднати до матеріалів справи рапорт ст. оперуповноваженого щодо пересилання номеру мобільного телефону з салону «ІНФОРМАЦІЯ_11» на номер розміщеного в мережі інтернет салону «ІНФОРМАЦІЯ_7».

Заслухавши пояснення слідчого, з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 84,85,86 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Статтею 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як слідує зі змісту п.10 ч.3, ст. 214, ч.1 ст. 233 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні та проводяться лише після внесення відомостей щодо кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (крім огляду місця події у невідкладних випадках).

Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст.30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Нормами ст.233 КПК України встановлено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Відповідно п.п.4, 5, 6, 8 ч.3 ст.234 КПК України клопотання про обшук, повинно містити відомості про: підстави для обшуку; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, за процесуального керівництва Ужгородської окружної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002093 від 11.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України щодо факту організації діяльності з надання сексуальних послуг особами жіночої статі, тобто сутенерство, за попередньою змовою групою осіб, а саме, що в м. Ужгород громадянин ОСОБА_5 разом з невстановленими особами відкрив масажний салон, в якому надаються послуги сексуального характеру за грошову винагороду.

У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено причетність до вчинення злочину, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , проживає в м.Львові разом та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , проживає в м. Львові та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 , проживає в м. Львові. Так, вказані особи організували на території Закарпатської та Львівської областей злочинну діяльність у сфері кримінального правопорушення проти громадського порядку та моральності де займаються сутенерством та звідництвом за грошову винагороду, а саме під видом маскування еротичного масажного салону за вказаною адресою, яку взяли в оренду, створили і утримували місце для розпусти.

При цьому встановлено також, що ОСОБА_7 є організатором салонів еротичного масажу таких як: «ІНФОРМАЦІЯ_7», «ІНФОРМАЦІЯ_9», «ІНФОРМАЦІЯ_8».

Згідно протоколу допиту свідка від 09.01.2024 року, допитаного в ході досудового розслідування, останній повідомив, що у салоні в м. Ужгород «ІНФОРМАЦІЯ_12» та у салоні в м. Львів «ІНФОРМАЦІЯ_8» він бачив одну і ту саму особу, після проведеного впізнання особи за фотознімками, виявилося що це був громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окрім того свідок повідомив, що дівчина, яка надавала йому відповідні послуги в м. Ужгород «ІНФОРМАЦІЯ_12» на ім`я ОСОБА_14 , повідомила що у їхнього власника мережа салонів які є і в м. Львів. В одному із них вона в подальшому теж працювала, як вказує свідок.

Також, він повідомив що перебуваючи у грудні 2023 у м. Львів він у мережі інтернет знайшов веб-сайти салони «« ІНФОРМАЦІЯ_8 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». Та в подальшому він відвідав салон «« ІНФОРМАЦІЯ_8 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_8 в якому працювала ОСОБА_14 , проте у цей самий день вона не працювала, послуги сексуального характеру надавала йому інша дівчина. Свідок повідомив, що другий салон еротичного масажу « ІНФОРМАЦІЯ_7 », знаходиться у АДРЕСА_7 .

Згідно наявного у матеріалах справи ст. оперуповноваженого ВМП ГУНП в Закарпатській області, на території м. Ужгород функціонував еротичний масажний салон «ІНФОРМАЦІЯ_12», який було викрито працівниками поліції, разом із тим, встановлено, що його організатором був ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , проживає в м.Львові. Вказаний салон в мережі Інтернет, був розміщений за оголошенням «ІНФОРМАЦІЯ_10» де був вказаний номер мобільного телефону НОМЕР_1 . При вході на сайт вказаного салону при натисканні на вказаний номер йде відсилка на інший номер телефону, а саме НОМЕР_6 . За вказаним номером мобільного телефону розміщено оголошення в мережі Інтернет, а саме «Еротичний масаж Львів- салон « ІНФОРМАЦІЯ_7 », який знаходиться за адресою АДРЕСА_7 . Також в ході ОРМ та моніторингу мережі Інтернет встановлено, що ОСОБА_7 належать також ще два еротичні масажні салони, а саме « ІНФОРМАЦІЯ_8 », який знаходиться за адресою АДРЕСА_8 , та - « ІНФОРМАЦІЯ_9 », знаходиться за адресою АДРЕСА_9 . Всі вказані масажні салони ідентично оформлені в мережі інтернет як в м. Ужгород так і в м. Львові.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно - власником приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_7 є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

У Постанові від 14.06.2018 року у справі № 11-386 сап 18, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що вмотивованість ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи повинна бути в межах, які не розкривають таємницю досудового розслідування, зокрема в ній повинні бути наведені аргументи, що переконали суддю у задоволенні чи відхиленні такого клопотання. При цьому нормами КПК України не передбачено обов`язку слідчого судді перелічувати всі обставини кримінального провадження і викладати в ухвалі про надання дозволу на обшук усі відомі і встановлені відомості.

Разом із тим при розгляді клопотання слідчий враховує, що іншим чином отримати докази, які має на меті отримати орган досудового розслідування, за результатами проведення обшуку, є неможливим, адже це може негативно по впливати на їх зберігання та призвести до знищення володільцями оригіналів даних речових доказів. При цьому, знищення оригіналів документів у подальшому унеможливлює проведення судової почеркознавчої експертизи та встановлення ймовірної їх підробки.

Слідчий суддя, вважає що заслуговують на увагу доводи слідчого щодо того, що після отримання офіційних запитів, володільці запитуваних документів можуть знищити всі інші неофіційні документи та речові докази, до прикладу чорнові записи, блокноти, рукописні записи з даними осіб та можливі фінансові розрахунки, банківські карти на які нараховуються заробітні плати фіктивних працівників та інше.

На переконання слідчого судді, слідчим доведено, що доступ до зазначених у клопотанні речей неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, у зв`язку можливістю їх знищення, враховуючи правові підстави для проведення обшуку, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки обшуку, розумність та співрозмірність обшуку завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також неможливість досягнення мети, на яку посилається слідчий, без застосування цих заходів, слідчий суддя вважає, що за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей, які мають значення для досудового розслідування, тому клопотання є обґрунтоване та підлягає задоволенню в цій частині.

Слідчий суддя вважає доведеним, що до вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який імовірно є організатором салонів еротичного масажу серед яких « ІНФОРМАЦІЯ_7 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , та що за вказаною адресою, можуть знаходитися: чорнові записи, мобільні телефони, комп`ютерна техніка.

Слідчий суддя переконаний, що слідчим наведено достатньо підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, відшуковувані речі мають значення для досудового розслідування та відомості, які містяться у них можуть бути доказами під час судового розгляду, слідчим доведено, що доступ до речей неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, у зв`язку можливістю їх знищення чи спотворення, в зв`язку із чим, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню у вказаній частині.

Разом із тим, клопотання слідчого в частині надання дозволу на проведення обшуку за вказаною адресою, з метою відшукання та вилучення грошових коштів здобутих злочинним шляхом, а також інших речових доказів, які самостійно або в сукупності з іншими доказами мають суттєве значення по даному кримінальному провадженні, та які відповідно до ч.1 ст.98 КПК України є речовими доказами, задоволенню не підлягає.

Так, у клопотанні слідчим не вказано відомості (індивідуальна або родова характеристика) відшукуваних речей та документів, зокрема щодо того за якими індивідуальними або родовими ознаками особа, що здійснюватиме обшук, планує відрізнити такі.

Окрім того, не конкретизовано які саме інші речі (інших носіїв інформації) має на увазі слідчий, та відповідно яке відношення такі мають до вчинення кримінального правопорушення.

Щодо надання слідчому дозволу на обшук з метою пошуку та вилучення камер відеоспостереження, - задоволенню не підлягає, оскільки в клопотанні та в судовому засіданні слідчим не доведено наявність таких камер відеоспостереження за адресою, де планується проводити обшук.

При цьому, відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 7 липня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст. 6 Конвенції.

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

Зазначені міжнародні гарантії прав людини на недоторканість житла, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя, недоторканість прав власності нормативно визначені в Конституції України та є, відповідно до положень ст.2 КПК України, загальними засадами кримінального провадження.

З огляду на вкладене вважаю, що клопотання підлягає задоволенню частково.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.93, 233, 234, 235 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0002093 від 11.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про проведення обшуку - задовольнити частково.

Надати дозвіл слідчим слідчого відділу Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області, які входять до слідчої групи кримінального провадження № 0002093 від 11.10.2023 на проведення обшуку приміщенні за адресою: АДРЕСА_7 , власниками якого є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за місцем знаходження еротичного масажного салону «ІНФОРМАЦІЯ_7», з метою виявлення та вилучення: чорнових записів, мобільних телефонів, комп`ютерної техніки.

У задоволені іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала діє протягом одного місяця з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1