Справа № 740/3487/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/894/23
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою місцевого суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289 КК України - до 30 грудня 2023 року включно; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України - до 30 грудня 2023 року включно. Місцевий суд вказав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати. Інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належного виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду, застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, з покладенням на нього відповідних обов`язків, встановлених КПК України. Посилається на те, що місцевим судом не було надано об`єктивної оцінки щодо доведеності та обґрунтованості підстав підозри про вчинення його підзахисним кримінального правопорушення та його відповідна кваліфікація згідно норм кримінального законодавства. Вказує, що судом не враховано наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, тяжкий стан здоров`я, а також відсутність намірів переховуватися від суду. Звертає увагу, що стороною обвинувачення не долучено жодного доказу того, що ОСОБА_7 здійснював будь-який вплив на потерпілих, або про те, що саме від нього чи його рідних надходили погрози потерпілим. Також вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, на які він посилається у своєму клопотанні.

Заслухавши доповідь судді; захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, на розгляді Чернігівського районного суду знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 29.08.2022 за №0000251, по обвинуваченню: ОСОБА_8 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_7 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289 КК України; ОСОБА_9 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255-1, 257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263, ч.1 ст.304 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 08.09.2022 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався ухвалами слідчих суддів та судом.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою суд враховує виключно наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Питання обґрунтованості оголошеної підозри, тим більше, коли це питання є предметом судового розгляду, під час вирішення питання про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу не розглядається.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , місцевий суд, ураховуючи, що передбачені ст.177 КПК України ризики не зменшились і не зникли, та не спростовані стороною захисту, а також з огляду на серйозність висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, зважаючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, правильно дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Посилання апелянта на необґрунтованість ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, та на відсутність доказів, які обґрунтовують обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 та подальше тримання його під вартою, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду та обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Дані про особу обвинуваченого та наявність міцних соціальних зв`язків, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі, не спростовує правильності висновків суду з врахуванням вищевказаних обставин.

Посилання апелянта про неможливість перебування ОСОБА_7 під вартою через стан здоров`я, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки будь-яких доказів, які б підтвердили, що обвинувачений не може отримувати відповідне лікування в умовах слідчого ізолятора, апеляційному суду не надано.

Отже, продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_7 , суд першої інстанції правильно зазначив, що вказані прокурором ризики не зменшились та визнав їх такими, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, і на даний час вони виключають зміну запобіжного заходу, як про це просить захисник в апеляційній скарзі.

Відтак, порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4