28.11.2023
Справа №642/5321/23
Провадження №1-кс/642/3706/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2023 року м.Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву про відвід слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000551, внесене до ЄРДР від 27.03.2023 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 365 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17.11.2023 адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 подано заяву про відвід слідчого. В обґрунтування заяви посилається на те, що в провадженні Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтава перебуває кримінальне провадження №0000551від 27.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частини 1 статті 365 Кримінального Кодексу України. Підставами порушення кримінального провадження передувала заява ОСОБА_5 , якого визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0000665 від 06.09.2022 року від 06 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, оскільки внаслідок цього кримінального правопорушення його було завдано шкоду здоров`ю під час дорожньо-транспортної пригоди. Незважаючи на ці підстави та несприятливі наслідки отримані за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, слідчий Чугуївським районним управлінням поліції ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , постановою від 10 листопада 2022 року закриває кримінальне провадження чим досягає свого злочинного умислу, що стало в подальшому підставою для внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 30 жовтня 2023 року постанову слідчого ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 000551 від 27.03.2023 року скасовано, адже слідчим не вчинено жодної слідчої дії на проведення досудового розслідування, не допитано заявника, не вчинено інших процесуальних та слідчих дій, спрямованих на встановлення чи спростування обставин викладених в заяві про вчинення злочину.

Вищезазначене свідчить про необ`єктивність та упередженість слідчого ОСОБА_4 при розслідуванні кримінального провадження №000551 від 27.03.2023 року з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.365 КК України. Вразовуючи п.3 ч.1 ст.77 КПК України, «прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості» просив задовольнити його заяву.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, посилаючись на обставини, викладені у ній. Зазначив, що дії слідчого ОСОБА_4 мають ознаки кримінального правопорушення ч.1 ст. 367 КК України, своїми діями вчиненні службової недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам потерпілому ОСОБА_5 у зв`язку з чим до Служби безпеки України подано заяву про вчинення кримінального правопорушення з боку слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 в порядку вимог ст. 214 КПК України. Враховуючи вищенаведені обставини та факти, а також з підстав незаконності винесеної Постанови про закриття кримінального провадження від 10 листопада 2022 року, яку слідчим суддею було скасовано прохав відвести слідчого ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні №0000551, внесене до ЄРДР від 27.03.2023 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 365 КК України

Слідчий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд проводити без його участі, у зв`язку із службовою зайнятістю.

Дослідивши матеріали заяви, слідчий суддя прийшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так,статтею 77 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, які виключають можливість участі слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Положеннями ч. 2ст. 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, визначених ст.ст. 75-79 КПК України, слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, захиснику, представнику персоналу органу пробації, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відвід заявником заявлений на підставі п.3 ч.1 ст. 77 КПК України, що передбачає наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження.

Зміст п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України визначає одну з підстав для застосування відводу слідчого - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Своєю чергою, термін «неупередженість» є структурним елементом такого базового принципу кримінального провадження, як законність. Більше того, вимога щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження є головним обов`язком слідчого, що зафіксовано в ч. 2 ст. 9 КПК України.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України» структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Слід зазначити, що слідчий суддя обмежений предметом розгляду заяви, де встановлює наявність або відсутність підстав для відводу слідчого. При цьому, слідчий суддя не може в рамках даного процесу оцінювати законність процесуальних рішень слідчого, таким правом наділений слідчий суддя при розгляді скарги у відповідності до ст.303 КПК України.

Крім того, у відповідності до п.17 ч.1 ст.3, ч.1 ст. 40 КПК України слідчий діє з боку обвинувачення та несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій та є самостійним у своїй процесуальній діяльності, що закріплено ч.5 ст.40 КПК України.

Нормами ч.5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід має бути вмотивованим. Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність.

Обставини, на які посилається заявник, не є підставами для відводу слідчого та не свідчать про необ`єктивність, упередженість чи особисту зацікавленість слідчого при проведенні досудового розслідування.

З наведеного вбачається, що фактично усі підстави, якими адвокат ОСОБА_3 обґрунтовує заявлений відвід, стосуються його незгоди з процесуальними рішеннями (діями, бездіяльністю) слідчого, існування яких, за приписами ч. 1 ст.77 КПК України, не є обставинами, що виключали б участь слідчого у кримінальному провадженні і можуть бути предметом розгляду скарг у відповідності до ст.303 КПК України.

Судовим розглядом не встановлена і заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості слідчого ОСОБА_4 при здійсненні досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000551, внесене до ЄРДР від 27.03.2023 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 365 КК України.

Отже, з огляду на вищезазначене, а також враховуючи, що заявником не надано об`єктивних даних, які б вказували на особисту зацікавленість слідчого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 77, 80, 81 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про відвід слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000551, внесене до ЄРДР від 27.03.2023 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 365 КК України відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 28.11.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1