Справа № 147/1448/23
Провадження № 1-кп/147/117/23
ВИРОК

іменем України

29 листопада 2023 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000117 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Ободівка Тростянецького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

за ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

05 серпня 2023 року близько 20.00 год. ОСОБА_4 , помітивши на березі ставка, що знаходиться за межами смт Тростянець Гайсинського району Вінницької області в напрямку с. Велика Стратіївка Гайсинського району Вінницької області, автомобіль марки «Москвич 2141» синього кольору проник до даного автомобіля, звідки таємно, умисно, в умовах воєнного стану, викрав мобільний телефон торгової марки «ZTE Blade A3 2020», ринкова вартість якого згідно з висновком судової товарознавчої експертизи Вінницького відділення КНДІСЕ від 15.08.2023 № 5011/23-21 становить 553 грн. та автомобільну магнітолу «MP3-3882», вартість якої, згідно того ж висновку судової товарознавчої експертизи, становить 585 грн. та в подальшому останній розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме залишив їх у власному користуванні, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 1138 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, розповів про мотиви та обставини вчинення кримінального правопорушення. При цьому пояснив, що 05 серпня 2023 року підвечір близько 20.00 год. на ставках біля с. Стратіївка Гайсинського району Вінницької області побачив в кущах автомобіль, який належить ОСОБА_5 , в якому було відкрито вікно. З автомобіля він викрав телефон та магнітолу. Після цього сів на велосипед та поїхав додому. На наступний день до нього приїхали працівники поліції та він віддав телефон і магнітолу. Обіцяє, що більше такого робити не буде, не знає, що на нього найшло, коли він викрадав вказані речі.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині за ч.4 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі. В судовому засіданні обвинувачений вину визнав в повному обсязі, покаявся у вчиненому, характеризується посередньо, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відсутні обставини, що обтяжують покарання, обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття, відсутні претензії з боку потерпілого. У зв`язку з чим просить визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. З врахуванням наведеного, а також висновків викладених в досудовій доповіді, на підставі ст. 75 КК України просить звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України. Зазначає, що початок іспитового строку варто обчислювати з моменту проголошення вироку. Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 3345,88 грн. Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 10 серпня 2023 року. Речові докази, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити потерпілому.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України.

З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185 КК України.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, форму вини, обставини вчинення злочину, особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України не судимий, не одружений, не працює, під наглядом в психіатричному кабінеті КНП «Тростянецька ЦРЛ» не перебуває, за наркологічною допомогою в КНП «Тростянецька лікарня» не звертався, відсутність претензій зі сторони потерпілого. Згідно з висновком викладеним у досудовій доповіді щодо обвинуваченого, складеної на виконання ухвали суду, досліджена інформація, що характеризує ОСОБА_4 за місцем його проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результат оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також її імовірної небезпеки для суспільства свідчить про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений визнав себе повністю винним у вчиненні кримінального правопорушення, розкаюється у вчиненому, відсутність претензій з боку потерпілого, з врахуванням висновку викладеного у досудовій доповіді, суд переконаний, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без відбування покарання, а відтак останнього необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком при цьому слід покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 3345,88 грн.

Згідно з ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та признати йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок перебігу іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 3345,88 грн. (три тисячі триста сорок п`ять гривень 88 коп.).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 10 серпня 2023 року на: автомобільну магнітолу "МР3-3882" з металевим корпусом сірого кольору та панеллю управління чорного кольору, на якій наявний напис "МР3-3882", технічно справну, без пошкоджень; мобільний телефон "ZTE Blade А3 2020" у корпусі темно-синього кольору, із пошкодженнями захисного скла у вигляді тріщин та потертостями корпусу, технічно справний.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон "ZTE Blade А3 2020", автомобільну магнітолу "МР3-3882" залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1