У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання ВП № 1 Житомирського РУП Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000316 від 09.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що 09.09.2023 року о 08-20 год. до ВП № 1 надійшло повідомлення про те, що на автодорозі сполученням Житомир-Сквира, в с. Станишівка Житомирського району Житомирської області, працівниками поліції зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на закону вимогу працівників поліції надав посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.05.2018 року, в ході перевірки якого виявлено ознаки підробки даного посвідчення. 09.09.2023 року вказана подія внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000316 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Як зазначено в клопотанні, в ході досудового розслідування, в період часу з 09-33 год. 09.09.2023 року по 09-52 год. 09.09.2023 року, під час затримання ОСОБА_5 , а саме на автодорозі сполученням Житомир-Сквира, в с. Станишівка Житомирського району Житомирської області, було вилучено посвідчення водія, яке видане на ім`я останнього від 17.05.2018 року серії НОМЕР_1 та поміщено до спецпакету PSP1196939, який відповідно підписано, засвідчено підписами понятих, запаковано та вилучено до ВП № 1 ЖРУП.

Клопотання обґрунтоване тим, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_5 від 17.05.2018 року, яке було вилучено в ході затримання 09.09.2023 року, визнано речовим доказом, тому з метою його збереження необхідно накласти арешт, оскільки не накладення арешту призведе до знищення та втрати слідів, його пошкодження, псування та знищення або передачі, відчуженні третім особам, що не дасть можливості провести під час досудового розслідування відповідні експертизи у межах кримінального провадження. Дізнавач просить накласти арешт на вказане посвідчення та позбавити власника ОСОБА_5 , а також третіх осіб можливості користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

У судове засідання дізнавач та власник майна не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином, направили до суду письмові заяви, в яких просять розгляд клопотання проводити за їхньої відсутності. У поданій заяві дізнавач вказав про підтримання вимог клопотання, а власник майна не заперечує проти задоволення клопотання. Їхня неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

09.09.2023 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення стосовно того, що 09.09.2023 року о 08-20 год. до ВП № 1 надійшло повідомлення про те, що на автодорозі сполученням Житомир-Сквира, в с. Станишівка Житомирського району Житомирської області, працівниками поліції зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на закону вимогу працівників поліції надав посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.05.2018 року, в ході перевірки якого виявлено ознаки підробки даного посвідчення. Кримінальне провадження зареєстроване за № 0000316 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Оскільки вилучене 09.09.2023 року в ОСОБА_5 посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.05.2018 року, видане на його ім`я, є речовим доказом та предметом вказаного вище кримінального правопорушення, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, та враховуючи, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, арешт наведеного майна зумовлений необхідністю його збереження та запобіганню можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також для проведення експертиз слідчий суддя вважає за доцільне накласти на нього арешт.

Керуючись ст. ст. 170 - 173, 175 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.05.2018 року, видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та тимчасово позбавити власника і третіх осіб права відчуження, розпорядження і користування ним.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1