В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/2039/23

Провадження №1-кп/534/160/23

31 жовтня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Горішні Плавні кримінальне провадження №0000558 від 17 липня 2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, громадянина України, українця, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, не працюючого, маючого неповну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-22.04.2008 Апеляційним судом Полтавської області за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 12 років позбавлення волі. Звільнений 25.09.2015 умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 2 роки 9 місяців 11 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2023 року, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебував на міському кладовищі, що по вул. Перспективній у м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області біля пам`ятника, встановленого померлому ОСОБА_6 . Відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» зазначене місце є місцем поховання. В цей час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на здійснення наруги над вказаним пам`ятником, який споруджений в пам`ять померлого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та аморальний характер своїх дій, а також те, що він вчиняє наругу над могилою, почав обома руками розхитувати пам`ятник померлому ОСОБА_6 , від чого пам`ятник впав та розбився, тим самим його було зруйновано.

Того ж дня, близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на згаданому кладовищі, направився до пам`ятника ОСОБА_7 , де в ОСОБА_4 виник злочинний умисел на здійснення наруги над вказаним пам`ятником, спорудженим в пам`ять померлого.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та аморальний характер своїх дій, а також те, що він вчиняє наругу над пам`ятником, почав обома руками розхитувати пам`ятник ОСОБА_7 , від чого пам`ятник впав та розбився, тим самим його було зруйновано.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у нарузі над могилою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України.

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд без його участі, при визначенні покарання покладається на розсуд суду та підтверджує, що матеріальні збитки йому відшкодовано в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_9 до суду не з`явилась, надіслала заяву про проведення судового розгляду у даному кримінальному провадженні у її відсутність, матеріальні збитки їй відшкодовано частково. Просить суд задовольнити цивільний позов, поданей нею, на суму, яка не відшкодована, а саме 18 100 грн..

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці здійснив зазначене кримінальне правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював що здійснив наругу над могилами ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Цивільний позов ОСОБА_9 визнав повністю.

Відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думки прокурора, захисника, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін кримінального провадження.

Суд, користуючись правом, наданим частиною третьою статті 349 КПК України та відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Учасникам судового провадження роз`яснено, що обставини, які вони визнали та ніким не оспорюються, не можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

За визнаними обставинами, оцінюючи показання обвинуваченого з точки зору належності, допустимості, достовірності та їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вони вказують на те, що ОСОБА_4 , усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та хоч і не бажав, свідомо припускав їх настання, тобто діяв з непрямим умислом, та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 297 КК України, а саме наругу над могилою.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й достатнього заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв би досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому міри покарання, суд керується положеннями ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття обвинуваченого та відшкодування завданих збитків ОСОБА_8 у повному обсязі та частково ОСОБА_9 ..

Обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочинів, тобто згідно ст.34 КК України вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий за умисне кримінальне правопорушення, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, враховує його сімейний стан, який є не одруженим, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працевлаштований, наявність обставини, що обтяжує покарання, наявність обставин, які пом`якшують покарання, стан здоров`я, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення, повного визнання обвинуваченим своєї вини, його процесуальну поведінку під час судового розгляду справи.

З урахуванням вище викладеного, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, передбачений статтею 65 КК України, характер та спосіб вчиненого обвинуваченим злочину, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів у виді позбавлення волі у межах санкції частини 1 статті 297 КК України. Підстав для застосування положень статей 69 та 69-1 КК України суд не знаходить.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність даних, які характеризують його негативно, беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнає свою вину, вживає заходи до повного відшкодування завданих збитків, засуджує свою поведінку та щиро кається, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному статтями 75, 76 КК України.

Потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої умисним здійсненням наруги над могилою у сумі 24 500 грн. Обвинуваченим до судового розгляду справи частково відшкодовано майнову шкоду в сумі 6 400 грн, у зв`язку з цим потерпілою подано заяву, в якій позов підтримано частково, а саме в сумі 18 100 грн. Обвинувачений позовні вимоги потерпілої визнав повністю.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково, а саме на суму завданих збитків, яка не відшкодована.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази по справі відсутні.

З урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом однорічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього наступні обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 майнову шкоду в сумі 18 100 (вісімнадцять тисяч сто) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання та подати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1