ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 листопада 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

та сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000236 від 11.06.2021 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, із вищою освітою, одруженого, має на утриманні 4-х неповнолітніх дітей, начальника медичної служби у військовій частині НОМЕР_1 , раніше не судимого, - на ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 01 листопада 2023 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст судового рішення.

Цією ухвалою, клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 про застосування

ЄУНСС №713/3362/23 Слідчий суддя в І інстанції: ОСОБА_9

Провадження №11-сс/822/273/23 Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст. 193 КПК України

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , - задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Строк дії ухвали до 30 грудня 2023 року включно.

Доводи апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі вважає, що ухвала слідчого судді про тримання під вартою його підзахисного є незаконною та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою є занадто суворим, так як органом досудового розслідування не здобуто жодного доказу щодо наявності обставин, зазначених в ч.1 ст. 194 КПК України, адже матеріалами кримінального провадження не встановлено, що саме підозрюваний перебував за кермом під час вчинення ДТП.

Незважаючи на те, що слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які фактичні обставини вчинення злочину та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України.

Вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 від моменту події ДТП - 11.06.2021 року до моменту фактичного затримання - 01.11.2023 року мав достатньо часу та реальну можливість здійснити переховування від правоохоронних органів, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші злочини, проте жодних таких дій ним вчинено не було. Така поведінка ОСОБА_7 свідчить про те, що посилання слідчого судді на ризик переховування від органу досудового розслідування та інші ризики, визначені ст. 177, ч.1 ст. 194 КПК України, на даний час відсутні.

Звертає увагу на те, що Ухвала слідчої судді не містить належних мотивів щодо неможливості застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, а наявне формулювання про те, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, є формальним і не містить необхідного у такому випадку підґрунтя.

Вважає, що суд мав можливість обрати менш суворий запобіжний захід, зважаючи, що ОСОБА_7 позитивно характеризується, одружений, на його утриманні перебувають неповнолітні діти, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, судимостей не має та є військовослужбовцем, приймав участь в бойових діях, за що отримав грамоти та відзнаки.

Попри це, також зазначає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не містить обставин, які б слугували підставою для обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м' яких запобіжних заходів.

Позиції сторін.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просив задовольнити подану апеляційну скаргу з підстав зазначених в ній, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Прокурор просив апеляційну скаргу сторони захисту залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, як таку, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є законною та обґрунтованою, й прийнята слідчим суддею з врахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Мотиви суду.

Встановивши суть ухвали слідчого судді та з`ясувавши вимоги апеляційної скарги сторони захисту, заслухавши доводи адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , заперечення прокурора щодо заявлених апеляційних вимог захисника, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини.

Апеляційним судом встановлено, що 11.06.2021 року внесені відомості до ЄРДР за №0000236 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

01.11.2023 року склад кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000236 перекваліфіковано із ч.2 ст. 286 КК України на ч.3 ст. 286-1 КК України.

В цій же день ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 ..

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначені змістом ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, тяжкістю покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винуватим, а також наявністю ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих в цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зваживши встановлені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 ..

У відповідності до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57). За практикою ЕСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року п.32, Series A, N182).

Як убачається з наданих апеляційному суду матеріалів, які були предметом дослідження судом першої інстанції, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи його, слідчий суддя перевірив обставини, на які були посилання в клопотанні та прийшов до переконливого висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому діяння.

При цьому, самі обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_7 конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Апеляційний суд також враховує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_7 у скоєнні злочину та його кваліфікації, про що зауважує сторона захисту, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Що стосується доводів сторони захисту в частині відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то на думку апеляційного суду вони є не підтвердженими.

Оскільки, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій, зокрема і з огляду на те, що він не співпрацює зі слідством і в силу ст. 63 Конституції України відмовляється від дачі показів..

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Апеляційний суд вважає, що для запобігання таких ризиків, слідчий суддя обґрунтовано обрав підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Проте, колегія суддів вважає, що слідчим суддею в повній мірі не обґрунтовано та безпідставно не застосовано до ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до практики Європейського суду та положення ст. 178 ч.1 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Так, згідно п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Однак, Європейський суд з прав людини зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23.09.2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»)

Приписи ч.4 ст. 182 КПК України визначають, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Врахувавши тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії тяжких, вагомість доказів щодо пред`явленої підозри, покарання, яке може бути призначено підозрюваному в разі його засудження, а також враховуючи заявлені та доведені ризики, колегія суддів приходить до висновку, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, як про те апелює сторона захисту в інтересах підзахисного ОСОБА_7 ..

Проте, вивченням особи ОСОБА_7 встановлено, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, одружений, на його утриманні перебувають малолітні (2018 р.н. та 2022 р.н.) та неповнолітні діти (2008 р.н. і 2011 р.н.), має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, приймав участь в бойових діях, про що свідчать грамоти та відзнаки, а також майновий стан останнього.

Зваживши все вище наведене, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити в межах, передбачених щодо осіб, підозрюваних у вчиненні тяжкого злочину (п.2 ч.5 ст. 182 КПК України).

Зважаючи на встановлені ризики, обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що в разі внесення останнім чи заставодавцем розміру застави визначеного судом, це з одного боку буде утримувати підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не перетворить обраний йому запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони захисту підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали в суді апеляційної інстанції, відповідно до п.2 ч.3 ст. 407 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, ч.4, ч.5 ст. 182, 183, 193, 194, ч.3 ст. 407, 422, ч.4 ст. 424 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 01 листопада 2023 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор», строком на 60 днів, а саме до 30 грудня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - заставу в розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) грн., яка має бути внесена на рахунок:

Одержувач коштів: Чернівецький апеляційний суд

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 42255464

Банк отримувача: ДКСУ м. Київ

Поточний рахунок отримувача: UA0082901

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.

Застава може бути внесена, як самим підозрюваним так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

З моменту внесення застави та звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю, що у разі невиконання ним або підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду державного бюджету України.

Внесення застави може бути здійснено не пізніше п`яти діб з дати постановлення ухвали.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3