Справа № 760/3717/23
Провадження № 1-кп/760/2176/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2023 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 10.01.2023, на підставі обвинувального акту, затвердженого 14.02.2023 прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь Республіки Молдова, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти власності, в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, продовженого на підставі Указу Президента України №757/2022 від 16.11.2022 р., за наступних обставин.

29.12.2022 приблизно о 19 год. 43 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Івана Федорова, 32, поруч із входом до відділення № 5 ТОВ «Нова пошта», усвідомлюючи, що на території України введено воєнний стан, виявив на бетонній терасі коробку коричневого кольору із написом «Leaftron», всередині якої знаходився акумулятор марки «Leaftron» серії LTL12-150 (12V150AH), та побачивши, що коробка нічим не зафіксована, та поруч нікого немає, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення даного майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно в умовах воєнного стану, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи поруч з бетонною терасою, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та не завадить йому у вчиненні крадіжки, підійшов до вказаної вище коробки з акумулятором, взяв її обома руками та помістив до багажного відділення транспортного засобу марки «Mercedes» білого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , завдавши потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 14 394 грн. 47 коп.

Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому. Суду показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, переданому до суду, відповідають дійсним обставинам вчиненого ним кримінального правопорушення. Обвинувачений показав, що 29.12.2022 р. у вечірній час доби він перебував у відділенні Нової пошти, де намагався відправити килим, однак працівники відділення йому відмовили у здійсненні відправки. Вийшовши із відділення Нової пошти, будучи розлюченим на дії працівників відділення, він біля входу у відділення помітив коричневу коробку, всередині якої був акумулятор, яку він вирішив викрасти. Після чого, він підняв вказану коробку та поклав до багажника свого автомобіля, та покинув місце події. Приїхавши додому, відкривши багажник автомобіля, він уважно оглянув вміст коробки та впевнився, що в коробці був акумулятор, який він лишив у багажнику. Після чого, через два тижні його знайшли працівники поліції та вищевказаний акумулятор в нього було вилучено, про вчинене шкодує, щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів

/ч. 3 ст. 349 КПК України/.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що матеріальна шкода йому відшкодована шляхом повернення викраденого в нього акумулятора, будь-яких претензій до обвинуваченого він не має, просить призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно п. п. 2, 3, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» більш суворе покарання призначається особам, які скоїли злочин на ґрунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, в складі організованих груп і менш суворе покарання може призначатись особам, які щиросердно розкаялися в скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, при цьому враховується стадія вчинення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер і ступінь тяжкості наслідків які настали.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, а також особи обвинуваченого ОСОБА_4 , наявною обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, та відсутністю обставин, які обтяжують покарання, із врахуванням позиції потерпілого ОСОБА_5 , який зазначив, що обвинувачений вибачився перед ним та щиро розкаявся, суд доходить висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, та про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, із встановленням іспитового строку терміном на два роки та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

При цьому суд керується вимогами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

На переконання суду, із врахуванням показань, наданих обвинуваченим в судовому засіданні, з яких вбачається, що обвинувачений дійсно щиро розкаявся у вчиненому та зробив для себе відповідні висновки стосовно недопущення вчинення ним у подальшому будь-яких кримінальних правопорушень, позиції потерпілого, вказаний вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого судом не обирається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 2 (два) роки іспитового строку.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України впродовж іспитового строку на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - не обирати.

Речові докази:

DVD-R диск з маркуванням «VIDEX», визнаний речовим доказом на підставі постанови слідчого від 14.02.2023 р., - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку його зберігання;

Акумулятор марки «Leaftron» серії LTL 150 (12V150AH), переданий на відповідальне зберігання потерпілому, - залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 ;

DVD-R диск з маркуванням «VIDEX», визнаний речовим доказом на підставі постанови слідчого від 11.01.2023 р., - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку його зберігання.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1