Справа № 711/92/24
Номер провадження 1-кп/711/269/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001470 від 30.04.2023, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Черкаси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Черкаси, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001470 від 30.04.2023, стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

До суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням ОСОБА_7 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, а саме: у грубому порушенні громадського порядку (хуліганство) з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб. 06.11.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України. 14.11.2023 ОСОБА_7 Придніпровським районним судом м.Черкаси обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Причетність ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними під час досудового слідства доказами. Вважає, що на даний час існують ризики передбачені п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик незаконного впливу на свідків та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_7 знайомий з деякими свідками у кримінальному провадженні, а також після вручення клопотання про обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_7 стало відомо і про інших свідків, які допитані у вказаному кримінальному провадженні, на яких останній з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати. Свідки допитані у кримінальному провадженні, однак в подальшому при розгляді справи судом, суд не може на них посилатись, оскільки досліджує їх показання безпосередньо в суді. Також, зважаючи на особливо зухвалу поведінку обвинуваченого на момент вчинення злочину, та одразу після нього, що виразилась в агресивній поведінці останнього відносно відвідувачів ресторану, а також відносно працівників поліції, які прибули на виклик, а також зважаючи на те що, згідно показів свідка аналогічна поведінка мала місце і до вчинення кримінального правопорушення, орган досудового розслідування вважає, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення проти громадського порядку та моральності. Таким чином, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, є найбільш доцільним застосування обвинуваченому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки даний запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 . Враховуючи викладене, просить суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб. Покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду (залежно від стадії розгляду провадження); не відлучатись за межі Черкаської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/чи роботи; утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні, коло яких відомо обвинуваченому; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України та вказаних в поданому клопотанні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 , щодо обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_7 заперечував та просив відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку з необґрунтованістю, оскільки вважає, що його підзахисному вже обрано запобіжний захід, тому продовжувати його не потрібно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника. Зазначив, що і без застосування запобіжного заходу виконує покладенні на нього процесуальні обов`язки. Тому у застосуванні вказаного запобіжного заходу не вбачає необхідності.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 підтримали думку адвоката ОСОБА_5 .

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , пояснення адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_7 , думку інших учасників провадження, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими соціальними цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. При цьому, відповідно до ч.5 даної статті цього Кодексу, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Судом встановлено, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України, а саме: у грубому порушенні громадського порядку (хуліганство) з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких кримінальних правопорушень.

Санкція ч.2 ст.296 КК України, у разі доведення вини обвинуваченого, передбачає покарання, у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років.

На даний час існують підстави вважати, що ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховується від суду.

Крім того, обвинувачений знайомий з деякими свідками у кримінальному провадженні, а також після вручення клопотання про обрання міри запобіжного заходу останньому стало відомо і про інших свідків, тому існує ризик незаконного впливу на останніх.

Зважаючи на особливо зухвалу поведінку обвинуваченого на момент вчинення злочину, та одразу після нього, що виразилась в агресивній поведінці останнього відносно відвідувачів ресторану, а також відносно працівників поліції, які прибули на виклик, а також зважаючи на те що, згідно показів свідка аналогічна поведінка мала місце і до вчинення кримінального правопорушення, тому ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення проти громадського порядку та моральності є обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

В ході судового розгляду встановлено, що ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14.11.2023 на ОСОБА_7 при обранні запобіжного заходу було покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, дія яких закінчилася та не продовжувалася.

Згідно з ч. 5 ст.194 КПК України - якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку передбаченому КПК.

Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

З викладеного вище вбачається, що строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України розпочинає свій перебіг одночасно з початком дії запобіжного заходу, в даному випадку у вигляді особистого зобов`язання та не може перевищувати двох місяців.

Таким чином, суд приходить до висновку, що чинний КПК України не передбачає можливості звернення з клопотанням про покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України на обвинуваченого окремо від клопотання про обрання/зміну запобіжного заходу. Строк дії обов`язків може бути неодноразово продовжений, проте обов`язки заново не можуть бути покладені.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наведені прокурором ризики доведені, що наразі обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КК України строком на 2 місяці, оскільки на думку суду, саме такий запобіжний захід здатний у повній мірі забезпечити дотримання обвинуваченим покладених на нього обов`язків на даній стадії кримінального провадження, таким чином клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-179, 194, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками по справі;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1