Справа № 405/5789/23
провадження № 1-кс/405/2780/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.08.2023 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 02.02.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Кіровограда від прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про арешт майна.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що громадяни України, в тому числі мешканці Кіровоградської області, в складі організованої групи налагодили збут наркотичних засобів та психотропних речовин на території Кіровоградської області.

20.08.2023 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.08.2023, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживають ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

У ході проведення обшуку за зазначеною вище адресою були виявлено та вилучено:

-банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 ;

-банківську картку «Monobank» № НОМЕР_2 ;

-банківську картку № НОМЕР_3 ;

-банківську картку № НОМЕР_4 ;

1 сім-картку мобільного оператору «Лайф» з номером НОМЕР_5 карткотримачем та упаковкою;

-два флеш накопичувала mikro - SD, на 2 Gb та на 16 Gb.

Зазначені речі упаковані згідно правил пакування, опечатано, скріплено підписами понятих, учасників та визнано речовими доказами.

Вилучені речі мають суттєве значення для об`єктивного, повного і всебічного проведення досудового розслідування, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та мати доказове значення для доведеності вини осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Так, вказані речі являються речовим доказами у кримінальному провадженні, оскільки містять на собі докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою збереження, запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження на вказані речові докази, а саме вилучені у встановленому кримінальним процесуальним кодексом порядку речі необхідно накласти арешт.

Підстави і мета відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна:

Ч. 2 ст. 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Крім того, ч.1 ст. 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно п.1 ч.2 ст. 167 КПК України - тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 цієї статті - арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З метою збереження, запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження на вилучене у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку майно необхідно накласти арешт, з метою забезпечення зберігання його як речових доказів та можливої конфіскації майна.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність та просив його задовольнити.

Власники майна ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд клопотання про арешт майна у їх відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Повно та всебічно дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у рамках якого було подане клопотання, заслухавши слідчого, захисника та підозрюваного, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, що громадяни України, в тому числі мешканці Кіровоградської області, в складі організованої групи налагодили збут наркотичних засобів та психотропних речовин на території Кіровоградської області.

20.08.2023 на підставі ухвали слідчого судді від 08.08.2023 був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено: банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 ; банківську картку «Monobank» № НОМЕР_2 ; банківську картку № НОМЕР_3 ; банківську картку № НОМЕР_4 ; 1 сім-картку мобільного оператору «Лайф» з номером НОМЕР_5 карткотримачем та упаковкою; два флеш накопичувала mikro - SD, на 2 Gb та на 16 Gb.

Постановою слідчого від 21.08.2023 зазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним (ч.3 ст.41 Конституції України).

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилучене майно може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди, а також є предметом кримінального правопорушення.

Судом встановлено та слідчим доведено, що є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучені банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 ; банківську картку «Monobank» № НОМЕР_2 ; банківську картку № НОМЕР_3 ; банківську картку № НОМЕР_4 ; 1 сім-картку мобільного оператору «Лайф» з номером НОМЕР_5 карткотримачем та упаковкою; два флеш накопичувала mikro - SD, на 2 Gb та на 16 Gb, використовувались для вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та можуть бути використані в якості доказів у кримінальному провадженні.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Клопотання про арешт майна слідчим обґрунтовано тим, що тимчасово вилучені речі, документи, які перелічені вище, є речовим доказом, що відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Матеріалами клопотання доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, зазначені у клопотанні речі, на які слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, що передбачені ст.98 КПК України, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, для встановлення кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочинів, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочинів, а незастосування арешту майна може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням доведеності слідчим правової підстави арешту майна, можливості використання зазначеного майна, як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що зазначені речі можуть мати доказове значення та стосуватися обставин вчинення злочину, з урахуванням того, що наявні достатні підстави вважати, що зазначені речі могли використовуватися підозрюваним під час вчинення злочину, з огляду на їх відповідність критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість доводів сторони обвинувачення щодо необхідності у накладенні арешту на вказане майно.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 20.08.2023 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1)банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 ;

2)банківську картку «Monobank» № НОМЕР_2 ;

3)банківську картку № НОМЕР_3 ;

4)банківську картку № НОМЕР_4 ;

5)1 сім-картку мобільного оператору «Лайф» з номером НОМЕР_5 карткотримачем та упаковкою;

6)два флеш накопичувала mikro - SD, на 2 Gb та на 16 Gb, із забороною у їх користуванні та розпорядженні.

Копію ухвали суду негайно після її постановлення надіслати слідчому, підозрюваному та його захиснику.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_9