ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2065/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2023 р.

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР № 0003871 від 28.09.2023 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кропивня Житомирської області, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у м. Києві, раніше неодноразово судимого, востаннє: 24.10.2019 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 13 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3

встановив:

28 вересня 2023 року близько 17-ї години 10 хвилин ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні палати № 14 КНП «Київська міська туберкульозна лікарня № 1», що за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 121/3 вживали алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт в ході якого, ОСОБА_3 взяв ніж господарсько-побутового призначення та наніс один цілеспрямований удар потерпілому в область грудної клітини справа, спричинивши тим самим останньому, тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини справа, ускладненого пневмотораксом.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим повністю у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся та суду показав, що він лежав в лікарні разом з потерпілим ОСОБА_6 , та розпивав алкогольні напої. У них виник конфлікт між собою. Обвинувачений схопився за ніж і вдарив потерпілого у грудну клітку. Просить його суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, ним не оспорюються, а також є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття, оскільки обвинувачений ще під час досудового розслідування визнав свою винуватість, що й підтвердив під час судового розгляду, розкаюючись у вчиненому. Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке кримінальний закон відносить до тяжкого умисного кримінального правопорушення проти життя людини, особу обвинуваченого, стан його здоров`я, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 , має 58 років, раніше судимий за вчинення умисного кримінального правопорушення та неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не має постійного місця проживання у м. Києві.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вирішуючи питання щодо обрання виду покарання та враховуючи законодавчо визначену безальтернативність санкції ч. 1 ст. 121 КК України, вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_3 вчинено тяжкий умисний злочин проти здоров`я особи, в стані алкогольного сп`яніння, що з урахуванням даних про його особу не дає підстав суду для призначення покарання із застосуванням ст. 69, 75 КК України, як про це просить захисник.

Водночас суд враховує, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення під час проходження лікування від туберкульозу і його стан здоров`я, а тому при обранні розміру покарання вважає за необхідне обрати його в мінімальному розмірі визначеному в санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, буде справедливим, адекватним і співмірним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням приписів ч. 3, 4 ст. 374 КПК України, позиції сторони обвинувачення та призначеного покарання, суд вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили належить залишити без змін.

Приймаючи таке рішення суд враховує, що починаючи з дати постановлення вироку, підсудні перебувають під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» п. 1 ст. 5 Конвенції. Згідно з практикою ЄСПЛ у такому випадку судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно з п. 4 ст. 5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання (справа «Руслан Яковенко проти України» від 04.09.2015 р. заява № 5425/11, п. 31-32).

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта необхідно стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 29 вересня 2023 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 термін попереднього ув`язнення з 29 вересня 2023 року до набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Після набрання вироку законної сили речові докази у кримінальному провадженні: ніж, який знаходиться в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУ НП у м. Києві - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 6013 грн. 00 коп. на рахунок проведення експертизи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1