АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №491/774/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьїв Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000121, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 червня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жеребкове Подільського району Одеської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2023 близько 06 години 00 хвилин, в умовах воєнного стану, який введено в Україні відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102- IX від 24.02.2022 та продовженого відповідно до Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022 (затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ), №259/2022 від 18.04.2022 (затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ), № 341/2022 від 17.05.2022 (затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ від 22.05.2022) згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком 90 діб, №757/2022 від 07.11.2022 (затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ ) згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком 90 діб, №58/2023 від 06.02.2023 (затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ ) згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком 90 діб, №254/2023 від 01.05.2023 (затвердженого Законом України від 20.05.2023 № 9259-ІХ ) згідно якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 20 травня 2023 року строком 90 діб, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, вирішив вчинити крадіжку бензомоторної коси марки «Forte» моделі «БКМ-1943», яка перебувала в приміщенні сараю на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_4 .. З метою злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 прибув до вказаного домоволодіння.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, в цей же день та час, ОСОБА_3 , діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, через хвіртку проник на територію домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , де підійшов до приміщення сараю на території зазначеного домоволодіння та шляхом зняття крючка з вхідних дверей проник в сарай, звідки умисно, з корисливих мотивів, з метою використання у власних цілях, таємно викрав бувшу у використанні бензомоторну косу марки «Forte» моделі «БКМ-1943», помаранчевого кольору, яка належить ОСОБА_4 , вартістю 2475 гривень 00 копійок, чим своїми умисними діями спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 2475 гривень 00 копійок. Викраденою б/в бензомоторною косою марки «Forte» моделі «БКМ- 1943», ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

За вказаних обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Також, ОСОБА_3 26 червня 2023 близько 11 години 30 хвилин проходив поблизу домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .. В цей час, у нього виник умисел на незаконне проникнення до огородженої території вище вказаного домоволодіння та до приміщення сіннику. Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що він порушує конституційне право на недоторканість житла, передбачене статтею 30 Конституції України, реалізуючи протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до володіння особи, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний, протиправний характер та ігноруючи вказану обставину, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій та бажаючи їх настання, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника, підійшов до паркану, що огороджує територію вищевказаного будинку, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу, проник на територію домоволодіння, тим самим незаконно проник на територію приватного подвір`я. В подальшому, знаходячись на подвір`ї вказаного домоволодіння, ОСОБА_3 , підійшовши до приміщення сіннику, проник в середину приміщення сіннику та, вийшовши з нього, перебував на подвір`ї до моменту коли власник помітив його.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що претензій до обвинуваченого не має. Просила не призначати йому суворе покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що вважає, що обвинувачений висновки для себе зробив. Просив призначити обвинуваченому мінімальне покарання за вказаний злочин. Претензій до обвинуваченого не має.

Після оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акта, судом було встановлено особу обвинуваченого та роз`яснено йому суть обвинувачення, постановлено питання обвинуваченому про те, чи зрозуміле йому обвинувачення, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

На зазначене питання обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що обвинувачення йому зрозуміле, свою вину він визнає та не бажає давати суду показання.

У відповідності до положень ч.1 ст.349 КПК України судом було запропоновано стороні обвинувачення та стороні захисту проголосити вступні промови.

При цьому, прокурор та обвинувачений від оголошення вступної промови відмовилися.

Судом було поставлено на обговорення питання щодо визначення обсягу доказів, які будуть досліджуватися, та порядку їх дослідження.

Прокурор зазначила, що враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, добровільності позиції обвинуваченого, відсутності сумнівів у тому, що обвинувачений розуміє суть обвинувачення та не оспорює фактичні обставини справи, що підтверджується його відмовою давати покази, вона вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитами обвинуваченого та потерпілих, а також дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого, а також підтверджують процесуальні витрати. Також прокурор вважала за доцільне оголосити в судовому засіданні складену органом пробації досудову доповідь відносно обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 , разом з потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з запропонованим прокурором обсягом та порядком дослідження доказів погодились.

Судом у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України було з`ясовано, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, прокурор, обвинувачений та потерпілі зазначили, що їм зрозуміло зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, їхня позиція є добровільною, та їм зрозуміло, що в подальшому вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд заслухавши думку учасників процесу, з урахуванням положень частин 2 та 3 статті 349 КПК України на місці постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та встановлення запропонованого прокурором порядку дослідження доказів, а саме: допит обвинуваченого та потерпілих, дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого та підтверджують процесуальні витрати, а також вивчення досудової доповіді, наданої органом пробації.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що 26 червня 2023 року близько 06 години 00 хвилин вирішив здійснити крадіжку бензинової коси з домоволодіння ОСОБА_4 , яка мешкає з ним по сусідству. Вказану косу він бачив у неї в господарстві, коли раніше працював у неї. Він зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_4 .. З вікон її будинку світла видно не було. ОСОБА_4 ще відпочивала. Він зайшов у сарай, звідки викрав бензинову косу, після чого пішов до себе додому. Бензинову косу він викрав для власних потреб. Що стосується злочину, який він вчинив 26 червня 2023 року близько 11 години 30 хвилин, то в цей день та час він вирішив проникнути на територію домоволодіння свого сусіда ОСОБА_5 .. Він підійшов до паркану домоволодіння ОСОБА_5 , через який проник на територію його домоволодіння, де проник на територію сіннику. Потім він вийшов з сінника і перебував на подвір`ї, де його помітив ОСОБА_5 .. Свою вину у вчинених злочинах визнає в повному обсязі. Щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_4 щодо крадіжки майна з території її домоволодіння покази обвинуваченого підтримала, обвинуваченого знає. Він мешкає з нею по сусідству. Просила суворо його не карати. Претензій до нього не має. Головне, щоб їй повернули бензинову косу.

Потерпілий ОСОБА_5 щодо незаконного проникнення до його житла також покази обвинуваченого підтримав. Пояснив, що претензій до нього не має. Просить призначити йому найбільш мінімальне покарання, оскільки вони живуть по сусідству, він його бачить кожного дня, поведінка ОСОБА_3 змінилася, він ходить на роботу, не вживає спиртні напої, гадає, що ОСОБА_3 вже зробив для себе висновки.

Після допиту обвинуваченого та потерпілих прокурором було оголошено та надано для долучення до матеріалів справи докази, які характеризують обвинуваченого, а також підтверджують процесуальні витрати, а саме:

-вимогу про судимість від 28 червня 2023 року на ОСОБА_3 , відповідно до якої ОСОБА_3 раніше не судимий;

-довідку Ананьївської міської ради від 27 червня 2023 року №61, про склад сім`ї ОСОБА_3 , відповідно до якої відомості про склад сім`ї ОСОБА_3 не відомі;

-довідку Ананьївської міської ради від 27 червня 2023 року №65, згідно якої ОСОБА_3 проживає без реєстрації місця проживання в АДРЕСА_2 ;

-довідку-характеристику, видану Ананьївською міською радою за №62 від 27 червня 2023 року, відповідно до якої на ОСОБА_3 скарг та заяв до старостинського округу не надходило. Іншими відомостями відносно ОСОБА_3 не володіють;

-лист комунального некомерційного підприємства «Ананьхвська багатопрофільна міська лікарня Ананьївської міської ради» від 28 червня 2023 року №241, відповідно до якого ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває;

-лист Ананьївської міської ради від 28 червня 2023 року №04-37/1520, відповідно до якого ОСОБА_3 не є депутатом Ананьївської міської ради;

-лист Подільського районного сектору №1 Філії державної установи «Центра пробації» в Одеській області від 27 червня 2023 року №567/28/1-23, згідно якого ОСОБА_3 на обліку у Подільському районному секторі №1 Філії державної установи «Центра пробації» не перебуває та не перебував;

-постанову слідчого СВ ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області від 27 червня 2023 року про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання, згідно якої бувшу у використанні бензинову косу марки «Forte garden cools» моделі БМК-1943, помаранчевого кольору, надану ОСОБА_3 для огляду, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та передано на тимчасове зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД №1 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області;

-квитанцію про отримання на зберігання речових доказів №52;

-копію ухвали слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 28 червня 2023 року про арешт тимчасово вилученого майна - бензинової коси марки «Forte garden cools» моделі БМК-1943, помаранчевого кольору;

-довідку про витрати на проведення судової товарознавчої експертизи від 27 червня 2023 року №СЕ-19/116-23/10474-ТВ;

-копію ухвали слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 30 червня 2023 року про обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання;

Заперечень або доповнень до зазначених доказів від учасників процесу не надходило, за їх згодою зазначені докази було долучено до матеріалів справи.

Крім того, від представника Подільського районного сектору №1 Філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області надійшли матеріали досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_3 із викладенням матеріалів та висновком органу пробації про те, що виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, не становитиме високої небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб).

Після дослідження доказів, судом було поставлено питання учасникам процесу про те, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме, чи можливо закінчити дослідження доказів та перейти до судових дебатів.

На вказане питання учасники процесу повідомили, що будь-яких доповнень досудового розгляду, заяв або клопотань вони не мають, та вважають за можливе перейти до судових дебатів.

Враховуючи викладене судом без видалення до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і перехід до судових дебатів.

У судових дебатах:

Прокурор Любашівської окружної прокуратури пояснила, що під час розгляду кримінального провадження, в судовому засіданні було встановлено та доведено факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.185 КК України, просила визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, при цьому враховуючи особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, призначити йому покарання за ч.1 ст.162 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. З урахуванням положень статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш меншого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 років позбавлення волі. При цьому, із застосуванням положень ст.75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Також просила стягнути з ОСОБА_3 судові витрати, пов`язані з проведення судової товарознавчої експертизи.

Потерпілі у судових дебатах погодилися з думкою прокурора, зазначивши, що вони бажають, щоб призначене обвинуваченому покарання мало вплив на нього та унеможливило в подальшому вчинення ним подібних злочинів. Просили суд призначити обвинуваченому мінімальне покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судових дебатах зазначив, що свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів він визнає в повному обсязі, усвідомив неправильність та протизаконність своїх вчинків, у скоєному щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Від останнього слова обвинувачений відмовився.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що під час судового розгляду підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 злочинів, дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.162, ч.4 ст.185 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з вищевикладеного.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Частиною 1статті 65 КК України визначено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до положень ст.12 КК України злочини вчинені ОСОБА_3 є:

-ч.1 ст.162 КК України відповідно до ч.2 ст.12 КК України є кримінальним проступком;

-ч.4 ст.185 КК України відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином;

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст.67 КК України, відсутні.

Санкцією частини 1 статті 162 КК України передбачено накладення на особу покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

При цьому, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого суд приходить до висновку, що за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, ОСОБА_3 має бути призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

Відповідно до частини 4 статті 185 КК України особі може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

З урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого суд приходить до висновку, що за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_3 має бути призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Частиною 1 статті 70 КК України визначено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При цьому, при призначенні ОСОБА_3 остаточного покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162, та злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, та остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до примітки до статті 45 КК України корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що кримінальний проступок та злочин, вчинені ОСОБА_3 , не є корупційним.

Частиною 3 статті 75 КК України визначено, що суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Частиною 3 статті 76 КК України визначено, що на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки: 1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; 2) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; 5) пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб; 6) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля.

З урахуванням викладеного, покарання яке має бути призначено ОСОБА_3 , враховуючи тяжкість злочинів, особу винного та інші обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.ч.1, 3 ст.76 КК України.

Частиною 4 статті 76 КК України, визначено, що нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Згідно ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судової товарознавчої експертизи - становлять 956 грн. (витрати за проведення товарознавчої експертизи від 27 червня 2023 року №СЕ-19/116-23/10474-ТВ, які мають бути стягнуті з обвинуваченого.

Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 30 червня 2023 року відносно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб. Строк дії ухвали закінчився 30 серпня 2023 року.

Інші запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обиралися та застосований ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 30 червня 2023 року не продовжувався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.

З реєстру матеріалів досудового розслідування та інших матеріалів справи вбачається, що у кримінальному провадженні наявні речові докази, долю яких слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов потерпілими та прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 366-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162, та кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

За вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.ч.1, 3 ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

У відповідності із п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В силу положень ст.165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк засудженому обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 23 листопада 2023року.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 28 червня 2023 року, на бензинову косу марки «Forte garden cools» моделі БМК-1943, помаранчевого кольору.

Речовий доказ - бензинову косу марки «Forte garden cools» моделі БМК-1943, помаранчевого кольору, передану на тимчасове зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД №1 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Цивільний позов потерпілими та прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жеребкове Подільського району Одеської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Маловисківським РВ УМВС України в Кіровоградській області 19 червня 2003 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи Одеським НДЕКЦ МВС України (УК у м.Одесі/ Малиновський р-н/ 24060300, , р/р UA015007, код, МФО 899998, банк Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» по Одеській області) в сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування строком на 60 діб, закінчився 30 серпня 2023 року.

Інші запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обиралися.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ананьївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя: ОСОБА_1