Справа № 465/3740/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/751/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , без постійного місця проживання, останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

за апеляційною скаргою прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_8 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 06 червня 2023 року, -

встановила:

вироком Франківського районного суду м. Львова від 06 червня 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначено йому покарання у вигляді арешту на строк 1(один) місяць.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України, повністю приєднано до визначеного покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком Франківського районного суду м.Львова від 13 липня 2021 року, та обрано остаточне покарання ОСОБА_6 , із застосуванням ст. 72 КК України, згідно з якою одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт - 1(один) місяць 10(десять) днів арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 23 березня 2023 року, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді 4(чотирьох) місяців арешту.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Згідно вироку, у період часу з 24.11.2021 по даний час, ОСОБА_6 , діючи умисно, будучи належним чином ознайомленим з порядком та умовами виконання покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 13.07.2021, яким його визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, всупереч вимогам Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області про направлення його для виконання покарання на об`єктах підпорядкованих ЛКП «Магістральне», яке здійснює свою діяльність за адресою: м.Львів вул.Наукова, 32а, до вказаного комунального підприємства не прибув та ухилявся від виконання зазначеного покарання.

На вирок суду прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, просить оскаржуваний вирок змінити, та у абзаці 3 резолютивної частини вироку призначити остаточне покарання ОСОБА_6 з врахуванням вироку Франківського районного суду м.Львова за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що при врахуванні для призначення остаточного покарання вироку Франківського районного суду м.Львова від 23.03.2023, судом невірно застосовано ч.1 ст.71 КК України замість ч.4 ст.70 КК України, відповідно до якої, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Зазначає, що відповідно до вироку суду, за правилами ч.1 ст.71 КК України, з врахуванням вироку Франківського районного суду м.Львова від 13.07.2021, судом призначено покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, у виді 1 місяця 10 днів арешту.

Відтак, остаточне покарання за вчинення ОСОБА_6 даного кримінального правопорушення, з врахуванням вироку Франківського районного суду м.Львова від 23.03.2023 повинно уже призначатися за правилами, визначеними ч.4 ст.70 КК України.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який поклався на розсуд суду щодо апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задоволити частково, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 389 КК України, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджуються представленими в справі доказами в їх сукупності та в апеляційній скарзі не оспорюються.

З апеляційної скарги вбачається, що апелянт, зокрема, не погоджується з рішенням місцевого суду стосовно неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох кримінальних правопорушеннях, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_6 неодноразово судимий. Так, з вироку Франківського районного суду м.Львова від 13.07.2021 року вбачається, що таким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин. З вироку Франківського районного суду м.Львова від 23.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України, вчинив 25.07.2021 року та таким його визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначено покарання у вигляді арешту на строк 3 (три) місяці.

Згідно з правовим висновком Об`єднаної Палати Верховного Суду (постанова від 25.06.2018 № 511/37/16-к (провадження № 51 -830км 18), в окресленому вище випадку процес призначення покарання проходить наступні стадії: 1) призначення покарання за злочин, вчинений до постановлення попереднього вироку; якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожен злочин окремо; 2) визначення покарання за сукупністю вказаних злочинів (частини 1-3 ст. 70 КК); 3) призначення покарання за сукупністю злочинів, встановлених новим та попереднім вироками, і зарахування у строк покарання повністю або частково відбутого покарання за попереднім вироком (ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК); 4) призначення покарання за злочин, вчинений після постановлення попереднього вироку; якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожен злочин окремо; 5) визначення та призначення покарання за сукупністю вказаних злочинів (частини 1-3 ст. 70 КК); 6) призначення остаточного покарання за сукупністю вироків (ч. 1 ст. 71 КК).

Проте, зазначених обставин суд першої інстанції не врахував, внаслідок чого допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягає застосуванню.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При призначенні покарання обвинуваченому, колегія суддів, виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст.65 КК України, при цьому враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є молодого віку особою, який не працює, не одружений, без стійких соціальних зв`язків, раніше судимий, без постійного місце проживання та реєстрації, за допомогою до лікаря-психіатра КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» не звертався та на обліку в КНП ЛОР «Львівської обласний медичний центр превенції та терапії узалежність» не перебуває; думку прокурора, захисника обвинуваченого; обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до ст.66 КК України, є щире каяття, сприяння слідству та суду у розкритті проступків та встановлення істини по справі, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому.

Відтак, вирок Франківського районного суду м. Львова від 06 червня 2023 року стосовно ОСОБА_6 слід змінити в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_8 задоволити частково.

Вирок Франківського районного суду м. Львова від 06 червня 2023 року стосовно ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст. 389 КК України до 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення призначеного за даним вироком покарання більш суворим за вироком Франківського районного суду м. Львова від 23 березня 2023 року, визначити остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України, повністю приєднати до визначеного покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком Франківського районного суду м. Львова від 13 липня 2021 року, та обрати остаточне покарання ОСОБА_6 із застосуванням ст. 72 КК України, згідно з якою одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт - 3 (три) місяці 10 (десять) днів арешту.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4