Справа № 309/3311/23
Провадження № 1-кс/309/370/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області від 29.06.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000018 від 15.05.2023 р., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області від 29.06.2023 року про закриття кримінального провадження №0000018 від 15.05.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги зазначає, що 29.06.2023 р. слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження за №0000018 від 29.06.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. Вказує, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчим під час проведення досудового розслідування не проведено всіх необхідних слідчих та процесуальних дій. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, зокрема зазначає, що слідчим не встановлено суми збитків, не допитані звільнені особи та посадовець вищестоящого рівня в порядку підлеглості органу, а тому, просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розглядати скаргу у його відсутності. Вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити, скасувавши постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. В силу ч.3 ст.306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження за №0000018 від 15.05.2023 р., приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.4 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована у встановленому КПК України порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 перебувало кримінальне провадження №0000018 від 15.05.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Постановою слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області від 29.06.2023 року вказане кримінальне провадження було закрито.

Частини 1,2 ст.22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя вважав за необхідне з метою перевірки доводів заявника оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям слідчого під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова.

Так з матеріалів скарги та досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження за №0000018 від 15.05.2023 р. вбачається, що відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.364 КК України внесені на підставі заяви ОСОБА_3 від 15.05.2023 р., про те, що керівництво комунального закладу «Хустський базовий медичний коледж» зловживає службовим становищем, внаслідок чого нанесено тяжкі збитки.

В ході досудового розслідування досліджено відомості, які подані заявником у повідомленні про кримінальне правопорушення, допитано директора КЗ «Хустський базовий медичний коледж» ОСОБА_6 та досліджено докази з приводу вказаних у заяві обставин. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 подано повідомлення про злочин щодо неправомірності дій керівництва КЗ «Хустський базовий медичний коледж», що полягали у винесенні незаконних наказів про звільнення працівників даного закладу. Вказані обставини були предметом розгляду в суді в порядку цивільного судочинства. Щодо стягнення шкоди з керівництва КЗ «Хустський базовий медичний коледж», завданої внаслідок незаконного звільнення працівників закладу, слідчим встановлено, що засновником КЗ «Хустський базовий медичний коледж» є Закарпатська обласна рада і відповідно до ч.4 ст.136 КЗпП України, стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу, зокрема в порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_3 подаючи до суду скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження посилався на те, що слідчим всупереч вимогам КПК не встановлено суми збитків завданих злочином, не допитано звільнених працівників та посадовців вищестоящого в порядку підлеглості органу.

Згідно вимог ст.40 КПК України, слідчий, серед іншого, наділений повноваженням приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Процесуальна самостійність слідчого є важливий елемент його статусу, який полягає у праві слідчого при провадженні розслідування самостійно приймати всі рішення про його спрямування і про провадження слідчих дій при повній відповідальності за їх законне і своєчасне проведення.

Поряд з цим, КПК України серед загальних засад кримінального провадження виділяє змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.2 ст.22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Реалізація відповідної засади кримінального провадження забезпечується, зокрема, положеннями ч.3 ст.95 КПК України, згідно якої ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

При цьому з матеріалів кримінального провадження вбачається, що скаржником не подавалось до слідчого жодних клопотань з приводу допиту в якості свідків тих чи інших осіб, відтак суд не бере до уваги доводи скаржника, щодо порушення норм КПК слідчим з приводу вказаних обставин.

Враховуючи наведене, відповідно до висновку слідчого, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000018 від 15.05.2023р. не здобуто жодних доказів, які б вказували на вчинення керівництвом комунального закладу «Хустський базовий медичний коледж» кримінальних правопорушень, що вказує на відсутність в їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Окрім цього основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до ч.1. ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно вимог ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, за вимогами ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником. Слідчий суддя дослідив, що відсутні порушення з боку слідчого в цій частині.

Слідчий суддя погоджується із висновком слідчого, що аналізуючи матеріали кримінального провадження та оцінюючи отримані відомості у їх сукупності, враховуючи, що під час досудового розслідування проведено необхідні та можливі слідчі дії, однак доводи, викладені у заяві ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження, доказів щодо вчинення керівництвом комунального закладу «Хустський базовий медичний коледж» кримінальних правопорушень не встановлено.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000018 від 15.05.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, слідчим суддею встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження від 29.06.2023 р. року не підлягає скасуванню, а у скарзі слід відмовити.

Керуючись ст.ст.219,284,303-307,309,372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області від 29.06.2023 року про закриття кримінального провадження №0000018 від 15.05.2023р. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1