Єдиний унікальний номер справи 188/2174/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року м.Павлоград

Колегія Павлоградского міськрайнного суду

Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретареві ОСОБА_4 ,

розглянувши в режимі відеоконференції клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , подане у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000137 від 08 серпня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 406 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

01.12.2023 в провадження Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, надійшло клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , подане у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000137 від 08 серпня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 406 КК України про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Дніпровського Апеляційного суду від 16.11.2023 року матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000137 від 08 серпня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 406 КК України були передані до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області для здійснення судового провадження.

Прокурор просить суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, так як на даний час є ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти клопотання прокурора.

Суд, виходячи з вищезазначеного, дослідивши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Так, ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, пізніше строк дії якого було продовжено у судовом засіданні до 02.12.2023.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд приходить до висновку, що дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 слід продовжити, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченому вказаного запобіжного заходу, та які на даний час не відпали, а саме: може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за вчинення якого, у разі доведеності вини обвинуваченого, передбачено тривалий строк позбавлення волі. Це є одним з підтвердженням наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, для вирішення питання про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватись від суду, впливати на свідків, що підтверджується вчиненням ним особливо тяжкого злочину, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного з триманням під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

З урахуванням вищезазначеного, суд зазначає, що тяжкість злочину не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою, на даний час відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні та продовженні запобіжного заходу на даний час втратили свою актуальність, а особа обвинуваченого перестала бути суспільно небезпечною.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, та стороною захисту в підготовчому засіданні не доведені. Даних про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 у суду не має.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом також не встановлено.

Суд вважає, що на даній стадії судового провадження, встановлені ризики на цей час продовжують існувати, є реальними, що виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже не суперечитиме вимогам ст.5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.

Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, а також оцінюючи сукупність обставин, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 має бути продовжений до 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 177 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст.115, ч.3 ст. 406 КК України продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 29 січня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Головуючий Суддя ОСОБА_1 .

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3 ,