Провадження № 1-кп/761/3650/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

провівши підготовче судове засідання у залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000703 від 21 грудня 2022 року, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Донецьк, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,

за участю:

секретаря - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

До Шевченківського районного суду м. Києва 10 жовтня 2023 року надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2023 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Судом на обговорення учасників процесу поставлено питання щодо підсудності вказаного кримінального провадження Шевченківському районному суду м. Києва.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечувала проти направлення обвинувального акту до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо звернення з поданням до Верховного Суду про направлення кримінального провадження з одного до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Захисник ОСОБА_5 погодився із позицією прокурора з цього питання.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що матеріали даного кримінального провадження підлягають направленню до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо звернення з поданням до Верховного Суду про направлення кримінального провадження з одного до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів, виходячи з наступного.

Під час підготовчого судового засідання суд вирішує питання, передбачені частиною 3 статті 314 КПК України.

Одним з питань є направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, дане питання підлягає першочерговому вирішенню, оскільки судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

А відтак всі інші питання, які підлягають вирішенню у підготовчому судовому засіданні, мають вирішуватися належним судом.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Під "судом" у практиці ЄСПЛ розуміється будь-який юрисдикційний орган, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Фраза "суд встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Цей орган має бути встановлений законом - суд утворений безпосередньо на підставі закону; суд діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції; суд діє в законному складі.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, "суд" має завжди бути "встановленим законом". Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів, адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений леґітимності, яка вимагається в демократичному суспільстві для вирішення питань щодо можливого притягнення осіб до кримінальної відповідальності.

Отже, інститут територіальної юрисдикції безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що вона у період з 23.10.2015 по 04.10.2022 будучи директором ТОВ «СЕЛЕНА-2015», сплачувала податки, мито та збори до так т.зв. «податкових органів «ДНР».

Зокрема, 16.01.2018 ОСОБА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що грошові активи, збір яких «министерством доходов и сборов днр» у вигляді податків, мит та зборів з фізичних та юридичних осіб, які перебувають та здійснюють господарську діяльність на тимчасово окупованій території Донецької області для подальшого їх скерування до «місцевих» та «республіканського бюджету днр», будуть використані в тому числі на фінансування дій щодо насильницької зміни меж території та кордону України, вчинення терористичних актів, здійснила оплату за видачу ліцензій на право здійснення роздрібної та оптової торгівлі рідким та газоподібним паливом очолюваним нею суб`єктом господарської діяльносіт ТОВ «СЕЛЕНА-2015», перерахувавши на рахунок т.зв. «Республіканського бюджету м. Донецьк» грошові кошти в сумі 1 млн 400 тис рос. рублів, чим саме вчинила сприяння терористичній діяльності у формі фінансування терористичної організації.

Крім того, в період з 23.10.2015 по 04.10.2022 за керівництва ОСОБА_2 в особі директора ТОВ «СЕЛЕНА-2015», остання надала невстановленим представникам силового блоку терористичної організації «ДНР» можливість використовувати територію нафтобази, яка належить ТОВ «СЕЛЕНА-2015» та розташована за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Антропова, 15а, яка протягом вказаного часу використовувалася для постійної дислокації представників силового блоку терористичної організації «ДНР», їхнього озброєння та розміщення військової техніки. Також, в період з 23.10.2015 по 04.10.2022 за керівництва ОСОБА_2 в особі директора ТОВ «СЕЛЕНА-2015», товариством здійснювалось постачання палива невстановленим представникам силового блоку терористичної організації «ДНР», якими на території вказаної нафтобази було облаштовано місце зберігання паливно-мастильних матеріалів, які в подальшому використовувались на потреби наявної в них військової техніки.

Таким чином вбачається, що відповідно до викладених в обвинувальному акті фактичних обставин, кримінально-протиправні дії, які інкриміновані ОСОБА_2 , були вчинені останньою на території Червоногвардійського району міста Макіївки Донецької області, що територіально не відноситься до Шевченківського району міста Києва.

Отже, місцем вчинення останнього за часом епізоду злочинної діяльності слідчий та прокурор в обвинувальному акті визначили територію Червоногвардійського району міста Макіївки Донецької області, а тому розгляд такого обвинувального акту не може здійснюватися Шевченківським районним судом м. Києва, оскільки Шевченківський районний суд м. Києва не є судом «у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення», або ж судом «у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, чи останнє за часом кримінальне правопорушення».

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, надалі Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України № 341/2022 від 22.05.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента України № №451/2023 від 26.07.2023 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, а Указом Президента України № № 734/2023 від 06.11.2023 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Частиною 9 статті 615 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

При цьому, суд звертає увагу, що прокурор під час підготовчого судового засідання не заперечував з приводу того, що вказане кримінальне провадження має розглядатись за місцем вчинення кримінального правопорушення, та погодився із тим, що кримінальне провадження слід передати до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо звернення з поданням до Верховного Суду про направлення кримінального провадження з одного до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Суд враховує, що відповідно до формулювання обвинувачення, кримінально-протиправні дії, які інкриміновані ОСОБА_2 , були вчинені останньою на території Червоногвардійського району міста Макіївки Донецької області, тобто кримінальне провадження має бути підсудне Червоногвардійському районному суду м. Макіївки, однак вказаний суд з 2014 року, фактично правосуддя не здійснює. В той же час, законодавцем передбачена можливість існування об`єктивних обставин, які унеможливлюють здійснення правосуддя певним судом, зокрема і у випадку тимчасової окупації місцевості чи виникнення інших надзвичайних ситуацій у місцевості, в якій відповідний суд розташовано.

Так, розпорядженням Вищого спеціалізованого Суду України з Розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 р. № 2710/38-14, відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» (Закон N 1632-VII), на підставі подань Державної судової адміністрації України на зміну територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам (вх. N 913/0/1-14 від 29 серпня 2014 року, вх. N 10027/0/30-14 від 01 вересня 2014 року), визначено територіальну підсудність кримінальних проваджень, підсудних Червоногвардійському районному суду м. Макіївки за Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області.

З урахуванням розпорядження Вищого спеціалізованого Суду України з Розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 р. № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, за принципом територіальної підсудності має здійснюватися Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області.

Враховуючи викладене, обвинувальний акт слід вважати таким, що надійшов до Шевченківського районного суду м. Києва з порушенням правил територіальної підсудності, визначеною ч.9 ст. 615 КПК України як на час надходження до суду обвинувального акту, так і на час прийняття судом рішення у підготовчому судовому засіданні. Отже зазначений обвинувальний акт не підлягає розгляду у Шевченківському районному суді м. Києва.

Згідно з п.4 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Положення ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції.

Аналізуючи наведене вище, з метою недопущення порушення територіальної підсудності кримінального провадження, з урахуванням вимог ст.ст. 615 КПК України, є достатні підстави для направлення обвинувального акту до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо звернення з поданням до Верховного Суду про направлення кримінального провадження з одного (Шевченківського районного суду м. Києва) до іншого (Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області) суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 34, 314, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Кримінальне провадження №0000703 від 21 грудня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України - направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо звернення з поданням до Верховного Суду про направлення кримінального провадження з одного до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1