У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

21.12.2023 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області кримінальне провадження №0000567 від 24.09.2018 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 191 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Городоцького районного суду Львівської області на розгляді знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 191 КК України.

У судовому засіданні від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшло письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 191 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, яке обвинувачений ОСОБА_5 у суді підтримав, згідний на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття відносно нього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, при цьому свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні заперечив.

Клопотання обвинуваченого підтримав у суді і його захисник адвокат ОСОБА_6 .

Представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 у суді клопотанню обвинуваченого не заперечила, крім того, вказала, що потерпілий жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 не має.

Прокурор не заперечив проти задоволення заявленого клопотання, вважає, що кримінальне провадження відносно обвинуваченого може бути закрито та звільнено обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, крім того, з покликанням на правову позицію ВП Верховного суду , висловлену у Постанові від 02.02.2023 № 735/1121/20, вказала, що строк, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України не переривався, між тим, зупинявся на 2 місяці та 24 дні, оскільки обвинувачений перебував у розшуку, тому диференційований строк повинен бути подовжений на час ухилення.

Заслухавши обвинуваченого на підтримку заявленого ним клопотання, захисника, представника потерпілого, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

За правилами ч. 3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, 17.09.2018, близько 21.00 год, маючи умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом розтрати ввіреного ОСОБА_8 майна, будучи попередньо повідомленим про його намір продати плиту вібраційну із двигуном тм РАТО моделі Р 210, яка належить ОСОБА_7 , з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, знаходячись з ОСОБА_8 в приміщенні філії № 6 ПТ «Ломбард Корійка», що по вул. Перемишльська, 18Д в м. Городок Львівської області, сприяючи йому наданням свого паспорта громадянина України, спільно здійснили заставу плити вібраційної із двигуном тм РАТО моделі Р 210, за 3000,00 грн, якими розпорядились на власний розсуд. Продовжуючи свій злочинний умисел, 19.09.2018 ОСОБА_5 , сприяючи ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою власного збагачення, не маючи на меті в подальшому повертати плиту вібраційну із двигуном тм РАТО, моделі Р 210 ОСОБА_7 , викупили її з згаданого Ломбарду та продали ОСОБА_9 , спричинивши потерпілому матеріальних збитків на суму 3466,67 грн. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 191 КК України, а саме пособництво у розтраті чужого майна, яке було ввірене особі.

Нормами статті 12 КК України встановлено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Ч.1 ст. 191 КК України передбачена відповідальність за привласнення чи розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, що карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до чотирьох років, або позбавленням волі на строк до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого (у редакції, яка діяла на час вчинення злочину).

Таким чином, інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, подія кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 191 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мала місце 17 вересня 2018 року, тобто на даний час минуло більше 5 років, що є підставою для застосування положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Ухвалою Городоцького районного суду від 10.02.2020 р. оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , кримінальне провадження відносно нього зупинене. Ухвалою Городоцького районного суду від 05.03.2020 провадження у справі відновлено у зв`язку із явкою обвинуваченого до суду.

Ухвалою Городоцького районного суду від 14.09.2021 оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , кримінальне провадження відносно нього зупинене. Ухвалою Городоцького районного суду від 15.11.2021 провадження у справі відновлено у зв`язку із явкою обвинуваченого до суду.

У Постанові від 02 лютого 2023 року у справі N 735/1121/20, Провадження N 13-26кс22 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що особа, яка ухилилася від досудового розслідування або суду, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованих строків, передбачених першою частиною статті 49 КК , подовжених на час ухилення.

Отже, ОСОБА_5 ухилився від суду на 2 місяці і 24 дні, а тому п`ятирічний строк із врахуванням строку ухилення сплив 12.12.2023.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для переривання строків давності.

Зі змісту ст.ст. 284, 288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

При цьому, визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину. Така правова позиція висловлена у Постанові Верховного суду від 29 липня 2021року у справі № 552/5595/18.

Частиною 3 ст. 288 КПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, з врахуванням того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, з дня вчинення якого минув строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, обвинуваченому роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності і він погоджується на звільнення з цих підстав, ОСОБА_5 ухилявся від суду, між тим, диференційований строк, подовжений на час ухилення, сплив, нового злочину не вчинив, враховуючи вищенаведені норми законодавства, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення та обвинуваченого ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України, а провадження по справі слід закрити.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 283-288, 318, 368-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст.191 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності звільнити.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 191 КК України за №0000567 від 24.09.2018, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, закрити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її проголошення може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, представнику потерпілого.

Повний текст ухвали складено 26.12.2023.

Головуючий суддя ОСОБА_1