Справа № 753/4125/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2023 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0002351 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджеця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, вдівця, маючого на утриманні неповнолітню дитину, 2007 року народження, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.ч.1, 3 ст.321 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , визначивши незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), як додаткове джерело для здобуття кошів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів, розробив план збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон).

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, у невстановлений спосіб ОСОБА_3 придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), та приніс його за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим придбав та розпочав зберігати наркотичний засіб, з метою подальшого збуту шляхом передачі «з рук в руки».

Надалі, 03.10.2022 року, в рамках здійснення контролю за вчиненням злочину, проведено перший етап оперативної закупки наркотичного засобу - метадону (фенадону), під час якого ОСОБА_6 у телефонному режимі з ОСОБА_7 (анкетні дані змінено) домовився щодо збуту наркотичного засобу - метадону (фенадону).

Після чого ОСОБА_7 направилась за адресою мешкання ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 , де в подальшому, за грошові кошти в сумі 750 гривень придбала у ОСОБА_3 поліетиленовий пакет з пазовим замком, всередині якого 5 пігулок білого кольору, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон).

В подальшому, 03.10.2022 року, в період часу з 15 години 58 хвилин по 16 годину 25 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: м.Київ, вул.Івана Микитенка, неподалік будинку №25, в присутності двох понятих, добровільно видала співробітникам поліції поліетиленовий пакет з пазовим замком, всередині якого 5 пігулок білого кольору, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), загальною масою 0,110 г, який ОСОБА_3 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів збув, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995 року, «Порядку провадження діяльності, пов?язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009 року.

Крім того, ОСОБА_3 , визначивши незаконний збут сильнодіючих лікарських засобів, як додаткове джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу сильнодіючих лікарських засобів, розробив план збуту сильнодіючих лікарських засобів - зопіклону та дифенгідраміну (димедролу).

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці ОСОБА_3 , у невстановлений спосіб придбав сильнодіючі лікарські засоби - зопіклон та дифенгідрамін (димедрол), та приніс їх за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим придбав та розпочав зберігати сильнодіючі лікарські засоби, з метою подальшого збуту, шляхом передачі «з рук в руки».

Надалі, 03.10.2022 року, в рамках здійснення контролю за вчиненням злочину, проведено перший етап оперативної закупки сильнодіючих лікарських засобів, під час якого ОСОБА_3 у телефонному режимі з ОСОБА_7 (анкетні дані змінено) домовилась щодо збуту сильнодіючих лікарських засобів, шляхом передачі «з рук в руки».

Після чого ОСОБА_7 направилась за адресою мешкання ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 , де в подальшому, за грошові кошти в сумі 1250 гривень придбала у ОСОБА_3 блістери із 8 пігулками блакитного кольору, блістер із 10 пігулками жовтого кольору, які містять сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон та блістери із 14 пігулками, які містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол).

В подальшому, 03.10.2022 року, в період часу з 15 години 58 хвилин по 16 годину 25 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: м.Київ, вул.Івана Микитенка, неподалік будинку №25, в присутності двох понятих, добровільно видала співробітникам поліції блістери із 8 пігулками блакитного кольору, блістер із 10 пігулками жовтого кольору, які містять сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон, загальною масою 1,333 г, та блістери з 14 пігулками, які містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), загальною масою 0,593 г, які ОСОБА_3 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів збув, всупереч вимогам Закону України «Про лікарські засоби» від 04.04.1996 року.

Крім того, ОСОБА_3 , визначивши незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), як додаткове джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів, розробив план збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - металон (фенадон).

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, у невстановлений спосіб ОСОБА_3 придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - металон (фенадон), та приніс його за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим придбав та розпочав зберігати наркотичний засіб, з метою подальшого збуту шляхом передачі «з рук в руки».

Надалі, 05.11.2022 року, в рамках здійснення контролю за вчиненням злочину проведено другий етап оперативної закупки наркотичного засобу - метадону (фенадону), під час якого ОСОБА_3 у телефонному режимі з ОСОБА_7 (анкетні дані змінено) домовився щодо збуту наркотичного засобу - метадону (фенадону).

Після чого ОСОБА_7 направилась за адресою мешкання ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_1 , де в подальшому, за грошові кошти на загальну суму 800 гривень серед іншого придбала у ОСОБА_3 блістер, в якому знаходилось 6 пігулок білого кольору, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - металон (фенадон).

В подалышому, 05.11.2022 року, в період часу з 14 години 12 хвилин по 14 годину 51 хвилину, ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: м.Київ, вул.Івана Микитенка, неподалік будинку №25, в присутності двох понятих, добровільно видала співробітникам поліції блістер, в якому знаходилось 6 пігулок білого кольору, що містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (фенадон), загальною масою 0,132 г, який ОСОБА_3 умисно, повторно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, збув, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995 року, «Порядку провадження діяльності, пов?язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ №589 від 03.06.2009 року.

Крім того, ОСОБА_3 , визначивши незаконний збут сильнодіючих лікарських засобів, як додаткове джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу сильнодіючих лікарських засобів, розробив план збуту сильнодіючих лікарських засобів - зопіклону та дифенгідраміну (димедролу).

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці ОСОБА_3 , у невстановлений спосіб придбав сильнодіючі лікарські засоби - зопіклон та дифенгідрамін (димедрол), та приніс їх за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим придбав та розпочав зберігати сильнодіючі лікарські засоби з метою подальшого збуту шляхом передачі «з рук в руки».

Надалі, 05.11.2022 року, в рамках здійснення контролю за вчиненням злочину, проведено другий етап оперативної закупки сильнодіючих лікарських засобів, під час якого ОСОБА_3 у телефонному режимі з ОСОБА_7 (анкетні дані змінено) домовилась щодо збуту сильнодіючих лікарських засобів, шляхом «передачі із рук в руки».

Після чого ОСОБА_7 направилась за адресою мешкання ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 , де в подальшому, за грошові кошти на загальну суму 800 гривень серед іншого придбала у ОСОБА_3 4 пігулки в оболонці блакитного кольору, які містять сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон, та 8 пігулок білого кольору, які містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол).

В подальшому, 05.11.2022 року, в період часу з 14 години 12 хвилин по 14 годину 51 хвилину, ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: м.Київ, вул.Івана Микитенка, неподалік будинку №25, в присутності двох понятих, добровільно видала співробітникам поліції 4 пігулки в оболонці блакитного кольору, які містять сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон, загальною масою 0,029 г, та 8 пігулок білого кольору, які містять сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), загальною масою 0,348 г, які ОСОБА_3 умисно, повторно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів збув, всупереч вимогам Закону України «Про лікарські засоби» від 04.04.1996 року.

Крім того, ОСОБА_3 в невстановлений досудовим розслідуванням день, час, місці та в невстановлений спосіб, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, та приніс його за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим незаконно придбав та розпочав зберігати наркотичний засіб, з метою власного споживання, без мети збуту.

В подальшому, 23.01.2023 року, в період з 07 години 10 хвилин по 08 годину 04 хвилин, працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, за результатом якого в спальній кімнаті було виявлено та в подальшому вилучено речовину рослинного походження, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, - канабіс, загальною масою 11,1 г, яку ОСОБА_3 умисно, незаконно, протиправно, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995 року, «Порядку провадження діяльності, пов?язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ №589 від 03.06.2009 року, придбав та зберігав, з метою власного споживання, без мети збуту.

Метадон (фенадон), згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами) «Список № 1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є наркотичним засобом.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу, - метадону, настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,02 грама.

Дифенгідрамін (димедрол), згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17.08.2007 року №490 «Про затвердження Переліків отруйних та сильнодіючих лікарських засобів» (Перелік сильнодіючих лікарських засобів за міжнародними непатентованими або загальноприйнятими назвами), віднесений до сильнодіючих лікарських засобів.

Зопіклон, згідно Наказу Міністерства охорони здоров?я України №490 від 17.08.2007 року «Про затвердження Переліків отруйних та сильнодіючих лікарських засобів» є сильнодіючим лікарським засобом.

Канабіс, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 1 Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу, - канабісу, настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 5 грам.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.ч.1, 3 ст.321 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказані злочини, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Пояснив суду, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Він перебуває на метадоновій терапії та регулярно отримує наркотичні засоби та психотропні речовини відповідно до державної програми. Оскільки внаслідок тривалого вживання наркотичних засобів в нього почались тяжкі хронічні захворювання він тривалий час не міг працювати, в нього померла дружина та йому необхідно було самостійно утримувати сина, а тому час від часу він продавав дані наркотичні засоби та психотропні речовини своїй сусідці, яка також має наркотичну залежність та зверталася до нього сама. На даний час зробив для себе висновки, став на шлях виправлення. Протягом досудового розслідування співпрацював зі слідством, у скоєному щиросердно кається, просить дати шанс на виправлення, оскільки має на утриманні неповнолітнього сина, якого виховує самостійно як батько-одинак, неофіційно працює.

У судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує дії останнього за ч.1 ст.307 КК України як незаконний збут наркотичного засобу, за ч.2 ст.307 КК України як незаконний збут наркотичного засобу, вчинений повторно, за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, за ч.1 ст.321 КК України як незаконний збут сильнодіючих лікарських засобів, та за ч.3 ст.321 КК України як незаконний збут сильнодіючих лікарських засобів, вчинений повторно.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Водночас, суд враховує, що у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує відповідно до ст.ст.65-67 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи розмір покарання, суд повинен виходити із усіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення кримінальних правопорушень, тяжкості наслідків, що настали, тощо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст.66 КК України, до пом`якшуючих обставин суд також відносить наявність на утриманні у обвинуваченого неповнолітнього сина, якого виховує самостійно як батько-одинак, наявність тяжких хронічних захворювань.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, характеризується з посередньої сторони, стан здоров`я (має ряд тяжких хронічних захворювань), спосіб життя (раніше не судимий, вдівець, є батьком-одинаком, неофіційно працює); ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме класифікацію за ст.12 КК України, яка визначається не тільки положеннями ст.12 КК України, виходячи з формального критерію та виду і розміру покарання, а і фактичними обставинами, при яких було вчинено злочини; кількість вчинених кримінальних правопорушень; відношення обвинуваченого до вчиненого; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, а також те, що дані кримінальні правопорушення були вчинені внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, та призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі, а також у межах санкцій ч.ч.1, 2 ст.307, ч.ч.1, 3 ст.321 КК України у виді позбавлення волі,

Згідно зі ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст.69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування при призначенні покарання ст.69 КК України суд враховує і правову позицію, висловлену Європейським судом з прав людини у справі «Болдя проти Румунії» від 15.02.2007 року щодо необхідності наведення мотивів, оскільки пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод накладає на суди обов`язок мотивувати власні рішення, що потребує детальної відповіді на кожний аргумент, з тим, щоб мати змогу визначити порушений проти обвинуваченого судовий процес як справедливий.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини справи, а також положення ст.ст.69, 69-1 КК України, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 основне покарання за ч.2 ст.307 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції даної статті.

Статтею 72 КК України передбачено, що при складанні покарань за сукупністю злочинів менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі, крім іншого, відповідають два дні обмеження волі.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, тобто за ст.70 КК України із застосуванням ст.72 КК України, перевівши покарання у виді обмеження волі у більш суворий вид - позбавлення волі, з дотриманням правил складання різновидних покарань, виходячи з того співвідношення, яке встановлено для них у ст.72 КК України.

Враховуючи тяжкість скоєних ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, дані про його особу, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, наявність на утриманні у обвинуваченого неповнолітнього сина, якого він виховує самостійно як батько-одинак, суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробовуванням, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень (злочинів, кримінальних проступків).

Відповідно до ч.2 ст.69 КК України на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе не призначати ОСОБА_3 обов`язкового додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.307 КК України, у виді конфіскації майна.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 4153 гривні 16 копійок за проведення судової хімічної експертизи матеріалів, речовин і виробів у кримінальному провадженні №0002351(висновок №СЕ-19/111-23/6792-НЗПРАП від 08.03.2023 року), 2265 гривень 36 копійок за проведення судової хімічної експертизи матеріалів, речовин і виробів у кримінальному провадженні №0002351(висновок №СЕ-19/111-22/44690-НЗПРАП від 02.11.2022 року), 1510 гривень 24 копійки за проведення судової хімічної експертизи матеріалів, речовин і виробів у кримінальному провадженні №0002351(висновок №СЕ-19/111-23/6252-НЗПРАП від 27.01.2023 року). Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов у справі не заявлявся, потерпілих немає, майнова шкода нікому не заподіювалася.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.ч.1, 3 ст.321 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.307 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69, ст.69-1 КК України, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч.1 ст.309 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч.1 ст.321 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.321 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, з урахуванням вимог ст.72 КК України, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Матеріали кримінального провадження №0002351залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №753/4125/23.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових хімічних експертиз матеріалів, речовин і виробів та судової експертизи зброї в загальній сумі 7928 (сім тисяч дев`ятсот двадцять вісім) гривень 76 копійок.

Речові докази: наркотичний засіб - метадон (фенадон), масою 0,132 г, сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), масою 0,348 г, сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон, масою 0,029 г, сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон, масою 0,075 г, сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон, масою 0,058 г, сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), масою 0,593 г, наркотичний засіб - метадон (фенадон), масою 0,110 г, нижню та верхню частину пластикової пляшки з ковпаком та залишками невідомої речовини, речовину рослинного походження зеленого кольору, 1 блістер із пігулками «сонат», 4 блістери із написом «метадон», всередині яких пігулки, 4 блістери із написом «Димедро Дарниця», всередині яких пігулки, лист медичного призначення А4, наркотичний засіб - метадон (фенадон), масою 0,740 г, сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), масою 1,100 г, сильнодіючий лікарський засіб - зопіклон, масою 11,1 г, наркотичний засіб - екстракт канабісу, масою 0,18 г, які передано на зберігання до камери схову речових доказів Дарницького УП ГУ НП у м.Києві, - знищити; мобільний телефон марки «Iphone моделі «7+», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-картою за номером НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , - залишити йому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1