Справа № 1-157/12
Провадження № 1/497/1/23
УХВАЛА

24.10.23 року колегія суддів Болградського районного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретарів судового засідання - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підсудного ОСОБА_8 , який доставлений в зал суду під вартою

розглянувши в місті Болграді Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Борисівка Татарбунарського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених п.п.1,6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.9,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_8 згідно обвинувального висновку органами досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених п.п.1,6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15, п.п.9,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.

В судовому засіданні 24.10.2023 року підсудний ОСОБА_8 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на будь-який інший, не повязаний з триманням під вартою, а саме на підписку про невиїзд, або домашній арешт, або встановити альтернативний запобіжний захід, визначивши розмір застави в розмірі 40 тис.грн.

Своє клопотання обгрунтовує тим, що він знаходиться під вартою в слідчому ізоляторі протягом досить тривалого невиправданого обставинами справи часу, має міцні соціальні зв`язки, характеризується позитивно, потребує лікування, та він не збирається ухиляться від суду і зацікавлений в швидкому розгляді справи. Крім цьому зазначає, що особливо негативним є те, що досить тривале його тримання під вартою в слідчому ізоляторі обумовлене істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону, допущеними судами першої і другої інстанції, та прийнятим рішенням Європейського суду з прав людини на його користь з приводу тривалості тримання під вартою без вироку суду. Також посилається на те, що злочин, в якому він обвинувачується він не вчиняв, і тому є достатньо доказів в матеріалах справи, на свідків він не має наміру впливати, та будь-яким інших чином перешкоджати розгляду справи. Обставини, які зазначені судом в інших ухвалах, яких йому відмовлено у зміні запобіжного заходу, не відповідають дійсності, і лише тяжкість покарання, яке передбачено статтями, за якими він обвинувачується не можуть бути підставою для запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому вважає, що є всі підстави для звільнення його з під варти на підписку про невиїзд, або домашній арешт, або встановлення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, що буде достатнім для забезпечення виконання ним покладених на нього обов`язків та швидшого розгляду справи.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали заявлене клопотання, наполягали на його задоволенні, посилаючись, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто сувора, та достатньо тривала, що порушує права підсудного, тому є всі підстави для зміни запобіжного заходу на будь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Прокурор в судовому засіданні висловилися проти задоволення клопотання, оскільки тривалість розгляду справи пов`язана саме зі зловживанням процесуальними правами з боку підсудного та його захисників, а зміна запобіжного заходу становить перешкоди для завершення розгляду справи та прийняття законного рішення.

Вислухавши учасників судового засідання, суд приходить до наступного.

Стаття 263 КПК України (1960 року) передбачає, що в судовому засіданні підсудний має право: 1) заявляти відводи; 1-1) на колегіальний розгляд справи у випадках, передбачених законом; 2) мати захисника або взяти захист своїх інтересів на себе; 3) заявляти клопотання і висловлювати свою думку про клопотання інших учасників судового розгляду; 4) подавати докази, просити суд про приєднання до справи документів, про виклик свідків, про призначення експертизи і витребування інших доказів; 5) давати показання по суті справи в кожний момент судового слідства або відмовитися давати показання і відповідати на запитання; 6) просити суд про оголошення доказів, що є в справі; 7) задавати питання іншим підсудним, свідкам, експертові, спеціалістові, потерпілому, цивільному позивачеві і цивільному відповідачеві; 8) брати участь в огляді речових доказів, місця вчинення злочину і документів; 9) брати участь у судових дебатах; 10) звертатися до суду з останнім словом.

Відповідно до ст. 274 КПК України (1960 року) під час розгляду справи суд, при наявності до того підстав, може своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо підсудного.

Так, 16.11.2010 року ОСОБА_8 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину, що підтверджується копією відповідного протоколу від 16.11.2010 року (т. 3 а.с. 4 - 6).

Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 18.11.2010 року строк затримання ОСОБА_8 був продовжений до десяти діб.

26.11.2010 року постановою Татарбунарського районного суду Одеської області відносно ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у виді взяття під варту, враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком більше десяти років, у зв`язку з чим він може ухилитися від слідства і суду перебуваючи на волі, перешкоджати встановленню істини по справі. Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 продовжувався у встановленому КПК 1960 року порядку постановою Татарбунарського районного суду Одеської області, а також вироками Татарбунарського районного суду Одеської області від 09.02.2012 року, Саратського районного суду Одеської області від 06.03.2014 року та Ізмаїльського міськрайонного суду, та ухвалою Болградського районного суду під час призначення судового розгляду.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів, один з яких проти життя двох осіб, за який законом передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі. Судовий розгляд у цій справі не закінчений, підсудний ОСОБА_8 під час досудового слідства та попередніх розглядів справи неодноразово змінював свої покази, схиляючи, у свою чергу, свідків також до зміни своїх показів, що підтверджується матеріалами кримінальної справи та результатами попередніх розглядів справи, що на думку суду, перебуваючи на волі, він може перешкодити встановленню істини по кримінальній справі. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_8 раніше вже призначалося покарання у виді довічного позбавлення волі при попередньому розгляді справи, то, незважаючи на те, що ці рішення були скасовані, існує велика імовірність того, що ОСОБА_8 , знаючи про можливість призначення йому такого покарання, ухилиться від суду.

Будь-яких доказів про наявність міцних соціальних зв`язків підсудним не надано, та за весь час розгляду справи Болградським районним судом ніхто з родичів ОСОБА_8 до судового засідання не з`являвся.

Відповідно до практики ЄСПЛ у справах "Волохін проти України", "Яллох проти Німеччини", "Амман проти Швейцарії" та "Маріянчук та інші проти України", безперервне тримання під вартою є виправданим за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи

Тримання під вартою ОСОБА_8 є виправданою за наявністю суспільного інтересу, (а саме пред`явлення обвинувачення щодо позбавлення життя двох осіб), який незважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до свободи особистості.

Крім цього суд встановлює, що тривалість розгляду справи пов`язана саме із зловживанням своїх процесуальних прав з боку підсудного, який більше восьми разів змінював захисників, та самих захисників, які неодноразово, без будь-яких документальних підтверджень не з`являлися в судове засідання.

Також суд вбачає маніпулювання підсудним рішенням ЄСПЛ від 06.10.2022 року, а саме посилання, що цим рішенням відносно нього встановлено надмірну тривалість під вартою під час всього кримінального провадження в тому числі і судового розгляду, цитуючи лише загальні речення з описової частини цього рішення, хоча в резолютивній частині цього рішення, а саме п.3 зазначено, що суд постановлює про порушення п.3 ст. 5 Конвенції з зв`язку з надмірною тривалість тримання під вартою під час досудового розслідування.

Враховуючи вищенаведене, враховуючи зухвалу поведінку підсудного в залі судового засідання, та намагання затягнути розгляд справи як самим підсудним так і його захисником, суд вважає, що клопотання підсудного ОСОБА_8 про зміну йому запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 17,43,148,149,151,165,165-2,263,273,274,296 КПК України 1960 року, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання підсудного ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки передбаченими КПК України в редакції 1960 року.

Повний текст ухвали складено 26.10.2023 року.

Головуючий суддя ____________В. ОСОБА_9

Судді: ____________ ОСОБА_2

____________ ОСОБА_3