Провадження № 11-сс/4823/505/23
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

15 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Чернігів, громадянину України, з неповною вищою освітою, не одруженому, не працюючому, фактично проживаючому по АДРЕСА_1 , раніше не судимому, продовжені строки тримання під вартою до 16 грудня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав на обґрунтованість підозр у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, доведеність та наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду клопотання не зменшилися та не зникли, а у кримінальному провадженні в межах строків досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, які неможливо виконати до закінчення строку дії запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, як необґрунтовану, за результатами апеляційного розгляду постановити нову, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід.

Мотивує тим, що слідчим та прокурором в судовому засіданні не було доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст.114-1,ч. 3 ст. 332 КК України, також не доведено наявність реальних ризиків для кримінального провадження та неможливість досягнення мети у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж того, про застосування якого ставиться питання у клопотанні.

Вказує на те, що підозра є необґрунтованою, оскільки в її основу покладені показання ОСОБА_10 , до яких слід відноситися критично. При цьому, слідчим суддею неправильно застосовані положення ч. 6 ст. 176 КПК України, оскільки вказаний в ній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може застосовуватися до особи лише за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу. Наявність таких ризиків щодо нього доведена не була.

Підстав вважати, що він зможе здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, лише через те, що він підозрюється у вчиненні злочину, не є безальтернативною підставою для застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Звертає увагу, що навіть ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 2023 року при вирішенні клопотання слідчого про застосування щодо нього запобіжного заходу, встановлено недоведеність такого ризику, як вчинення іншого кримінального правопорушення, і звідки такий ризик з`явився у даному клопотанні за час його перебування під вартою, є незрозумілим.

Навіть встановлені раніше ризик, передбачені п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, за час перебування його під вартою суттєво зменшились.

Вважає, що слідчим суддею не було дотримано вимог п. 1 ст. 183 КПК України, відповідно до якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. У даному випадку прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначним законодавцем.

Також, слідчим суддею не було дотримано вимог ст. 178 КПК України. Так, раніше він не судимий, ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, має непрацездатну матір, за якою здійснює догляд та допомагає по господарству, у якої немає належних умов для проживання у даний час, має міцні соціальні зв`язки, неповну вищу освіту, за час навчання та проходження контрактної служби виключно позитивно характеризується. Звертає увагу на незадовільний стан свого здоров`я проблеми з хребтом, яке за час перебування в умовах слідчого ізолятору значно погіршились, він не отримує належного лікування.

Запевняє, що не має наміру переховуватися від правоохоронних органів, або будь-яким іншим чином перешкоджати розслідуванню, впливати на свідка та вчиняти кримінальні правопорушення, буде з`являтися за першою вимогою слідчого, прокурора або суду. Переконаний у тому, що будь-який інший більш м`який запобіжний захід буде достатнім для дотримання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора та слідчого, які заперечували проти доводів сторони захисту, звернули увагу на тяжкість, характер та обставини вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , що з огляду на встановлені обставини, свідчить про обґрунтованість заявлених у клопотанні ризиків, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підозрюваного залишити без задоволення.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів провадження ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , будучи обізнаними про намір ОСОБА_10 у період дії воєнного стану в Україні незаконно, тобто без наявності підстав, передбачених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Правилами перетинання державного кордону громадянами України,затвердженими Постановою КМУ №57 від 27 січня 1995 року, перетнути державний кордон України та виїхати до Республіки Польща, діючи з корисливих мотивів та мотивів порушення суспільних відносин з охорони суверенітету України, цілісності і недоторканості її кордонів, на початку лютого2023 року, перебуваючи в м. Прилуки Чернігівської області, вступили в злочинну змову між собою та розробили план незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, шляхом створення умов для виїзду останнього.

За даним фактом Слідчим відділом УСБ України в Чернігівській області 01 квітня 2023 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України.

У порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України 24 серпня 2023 року о14 год. 55 хв. за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень був затриманий ОСОБА_6 та повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України.

26 серпня 2023 року слідчим суддею Деснянського районного суду м. Чернігова підозрюваному ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Завершити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 20 жовтня 2023 року, тобто до закінчення дії попередньої ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не можливо внаслідок особливої складності та необхідності у проведенні слідчих та процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні злочину.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення, як помилково вважає обвинувачений. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для вирішення питання про застосування запобіжного заходу та продовження його застосування.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, як помилково вважає сторона захисту, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких, за одне з яких передбачене покарання до дев`яти років позбавлення волі. Встановлені обставини вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, вказують на можливість їх вчинення групою осіб за попередньою змовою, при цьому, кримінальні правопорушення пов`язані саме із наданням допомоги у незаконному перетині кордону особам чоловічої статі з метою уникнути призову до лав ЗСУ під час оголошеної загальної мобілізації, що підвищує ризик ухилення підозрюваного від досудового слідства та суду.

При цьому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 не спростовують висновків суду щодо наявності обґрунтованих ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та не спростовують висновків слідчого судді про можливість допущення ним неналежної процесуальної поведінки при обранні іншого більш м`якого виду запобіжного заходу.

Питання правильності кваліфікації дій ОСОБА_6 не є предметом розгляду в даному провадженні та буде оцінюватись судом після складання обвинувального акту, з урахуванням здобутих у кримінальному провадженні доказів. На даний час, слідчий суддя та колегія суддів приймають до увагу ту кваліфікацію дій, за якою була оголошена підозра, яка рішенням суду не скасована.

Наявність постійного місця проживання, матері, яка за твердженням ОСОБА_6 потребує стороннього догляду, незадовільний стан його здоров`я не зможуть гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, це дані, що характеризують особу ОСОБА_6 , які будуть враховуватись судом при постановленні остаточного рішення у провадженні.

Усім наведеним в апеляційній скарзі обставинам, була надана належна оцінка, як під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою так і під час продовження строку його дії, слідчим суддею досліджені всі необхідні докази, які є достатніми саме на даному етапі досудового розслідування.

Незгода апелянта з ризиком, який був встановлений слідчим суддею під час розгляду клопотання при подовженні строку тримання під вартою можливість продовжити кримінальне правопорушення, не приймається до уваги, як безпідставна. Та обставина, що цей ризик не був доведений стороною обвинувачення під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не вказує на те, що він не може бути доведений під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Так, органом досудового розслідування беззаперечно встановлено, що окрім документів для ОСОБА_10 підозрюваний ОСОБА_6 для себе особисто також отримав незаконно виготовлені документи для виїзду за кордон під час дії воєнного стану, що свідчить про можливість продовження ним вчинення кримінальних правопорушень, як вірно встановив слідчий суддя.

Твердження ОСОБА_6 про погіршення стану здоров`я через перебування в умовах слідчого ізолятору, нічим не підтверджені, а тому не приймаються до уваги.

Більш того, Чернігівський слідчий ізолятор обладнаний медичною частиною з кваліфікованими спеціалістами, даних про те, що підозрюваний звертався до медичної частини за допомогою, стороною захисту не надано, як і не надано даних про те, що стан здоров`я ОСОБА_6 потребує негайної госпіталізації до одного з медичних закладів міста, з метою надання невідкладної та спеціалізованої допомоги, яку підозрюваний не може отримати в умовах слідчого ізолятору.

Обставини справи, характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , особливості розслідування такої категорії справ, зважаючи на необхідність у здійсненні ряду слідчих та процесуальних дій, вказують на те, що при більш м`якому запобіжному заході не буде забезпечена належна процесуальна поведінка підозрюваного, а заявлені ризики є реальними, на час розгляду клопотання не зменшились та не зникли, і слідчий суддя вірно вказав на це у своєму рішенні та продовжив строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Альтернативних запобіжних заходів для таких осіб законодавцем не визначено.

Отже, слідчий суддя, суд позбавлені законних підстав для розгляду питання про можливість визначення ОСОБА_6 альтернативного або більш м`якого запобіжного заходу, як про це йдеться в апеляційній скарзі.

Слідчий суддя при ухваленні судового рішення керується виключно вимогами законодавства, які у даному конкретному провадженні є безальтернативними, з огляду на характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , час вчинення цих правопорушень оголошений військовий стан в країні та загальна мобілізація, складність розслідування такої категорії справ та великий обсяг слідчих та процесуальних дій, які необхідно виконати для встановлення всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Рішення слідчого судді про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджується з вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, належне обґрунтування доцільності продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час вирішення клопотання слідчого.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 жовтня 2023 року про продовження строків тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16