11.10.2023
Справа № 642/5579/23
Провадження № 1-кс/642/3148/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0002378 від 08.09.2023 року клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовець за призивом під час мобілізації, на момент вчинення кримінального правопорушення обіймаючий посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії начальника другої групи протитанкових ракетних комплексів протитанкового відділення першого відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, у званні «солдат», не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 2 ст. 121 КК України-,

ВСТАНОВИВ:

слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з погодженим із прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, за процесуального керівництва Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002378 від 08.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Як зазначено у клопотанні, під час досудового розслідування встановлено, що наказом начальника 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (про особовий склад) №224-ОС від 14.04.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії начальника другої групи протитанкових ракетних комплексів протитанкового відділення першого відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, та визнано таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, солдат ОСОБА_8 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Однак, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби, перебуваючи на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії начальника другої групи протитанкових ракетних комплексів протитанкового відділення першого відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування 15 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, 06.07.2023 став на злочинний шлях, та діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс потерпілому ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок отримання яких, останній загинув.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , у період часу з 17.00 год по 22.30 год 06.09.2023 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи біля входу до будинку на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , під час вживання спиртних напоїв, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, на ґрунті виниклих неприязних відносин, діючи у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, з прямим умислом, наніс невизначену кількість ударів кулаками рук та ногами по тулубу та голові потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, 07.09.2023 у проміжок часу з 05.00 год по 06.00 год (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 побачивши біля входу до будинку території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , тіло потерпілого ОСОБА_9 , без ознак життя, усвідомлюючи суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, маючи намір приховати сліди вчиненого злочину, самостійно перетягнув тіло ОСОБА_9 до кущів біля вуличного туалету вказаного домоволодіння та залишивши його, поїхав з місця вчинення злочину у невідомому напрямку.

Згідно висновку судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_9 № 12-17/176Брт/23 від 03.10.2023 у ОСОБА_9 встановлено тілесні ушкодження у вигляді: набряку-набухання головного мозку з дислокацією стовбура, що проявилось сплощенням і вклиненням мигдалин мозочка у великий потиличний отвір; субдуральну гематому з боку лівої скронево-тім`яно-потиличної долі з заходом в міжпівкульну щілину; дифузні темно-червоного кольору крововиливи під м`які мозкові оболонки в проекції верхньої поверхні лівої лобної та скронево-тім`яної долі, розмірами 5,3х4,8см та 7,8х5,4см, незначні крововиливи по бронзах півкуль; в проекції лівої скронево-тім`яної долі головного мозку невизначеної форми з нечіткими контурами ділянку розм`якшення речовини головного мозку, розмірами 4,5х3х0,7см, на фоні якого наявні множинні точкові, темно-червоного кольору крововиливи; на м`яких покровах голови з боку внутрішній поверхні в лівій скронево-тем`яній області та в проекції лівого скроменевого м`яза невизначеної форми крововиливи; синець на волосистій частині голови в лівій скронево-тім`яній ділянці. Дана закрита черепно-мозкова травма голови є тяжким тілесним ушкодженням за критерієм небезпеки для життя.

Також при судово-медичній експертизі трупу встановлені переломи лівих ребер, а саме: 3-7 ребер по середньо ключичній лінії з порушенням цілісності пристінкової плеври; 9-11 по передньо пахвовій лініям; 8-11 по лопатковій лінії. Закриті переломи лівих ребер, ускладнені лівобічним пневмотораксом по ступеню тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень.

Також встановлені множинні синці на голові, тулубі, забійна рана на верхній губі. Синці та забійна рана мають ознаки легкого тілесного ушкодження.

Дані ушкодження утворились прижиттєво, в строк 30-40 хв. до моменту настання смерті. Причиною смерті ОСОБА_9 явилась сукупна тупа травма тіла та голови.

05.10.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України..

Слідчий вважає, що обґрунтованість підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення військовослужбовцем ОСОБА_5 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, а саме: протоколом огляду місця події від 07.09.2023, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , протоколами пред`явлення для впізнання за участі свідків, протоколами проведення слідчих експериментів за участі свідків, висновком за результатами судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий в обґрунтування клопотання та необхідності застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, зазначив що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за яке законом передбачено покарання, крім іншого, у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі.

Разом з цим, ОСОБА_5 є військовослужбовцем та несе службу в районі, де тривають бойові дії, та місцезнаходження військової частини в якій він несе військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації; та може спробувати переховуватися від органу досудового розслідування, тому що суворість покарання за вчинений злочин, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура його виконання покарання.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

На обгрунтування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий зазначає, що ОСОБА_5 перебуваючи на свободі може незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків, та не виключає можливості здійснення вище зазначених дій з метою залякування свідків з метою впливати на них. Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину пов`язаного із застосуванням насильства, одже, маючи на меті залякати свідків для зміни раніше наданих показів, може повторно застосувати фізичну силу, або вчинити інші насильницькі дії відносно останніх.

Може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом їх вмовлянь, зокрема може впливати на свідків оскільки, вони є військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ДПС, та вони разом проходять військову службу в одній і тій же військовій частині разом з підозрюваним.

Крім того, може незаконно впливати на свідків шляхом їх залякування з метою давати покази на свою користь, оскільки ОСОБА_5 є військовослужбовцем та має безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам, які є допитаними і відомості щодо місця проживання останньому достеменно відомі.

До того ж, показання свідків надані на досудовому слідстві не мають для суду наперед встановленої сили. Натомість суд досліджує всі докази безпосередньо в судовому засіданні.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий підтверджує тим, що підозрюваний ОСОБА_5 через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на тимчасово окупованій території України, і тим самим вчинити інший злочин - дезертирство, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі.

Слідчий вказує, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також негативно вплинуть на об`єктивне розслідування кримінального провадження, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, з підстав зазначених в ньому та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на необгрунтовану підозру, при цьому ОСОБА_5 категорично заперечував свою винуватість, вказав, що свідки його оговорюють. У разі обрання запобіжного заходу просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, вислухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Встановлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, за процесуального керівництва Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002378 від 08.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

05.10.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення свідчать вищезазначені долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, яких на даній стадії достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України").

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації його дій, виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, які перелічені вище у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.

У світлі обставин цього кримінального провадження досліджених матеріалів достатньо для того, щоб у рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність «обґрунтованої підозри».

У контексті заперечень сторони захисту слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження чи продовження строку його дії, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину.

З огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення так і обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Слідчий суддя приймає до уваги, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюють ОСОБА_5 в сукупності з даними про особу підозрюваного та іншими обставинами кримінального правопорушення, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що останні ще не допитані у судовому засіданні, а тому ОСОБА_5 може здійснювати на них незаконний вплив, з метою зміни їх показів на свою користь.

Крім того, слідчий суддя погоджується із слідчим щодо наявності ризику вчинити інші кримінальні правопорушення. Наявність вказаного ризику об`єктивно підтверджується тим, що підозрюваний є військовослужбовцем через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на тимчасово окупованій території України, і тим самим вчинити інший злочин - дезертирство.

При застосуванні запобіжного заходу судом враховано також відомості щодо особи підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

Підозрюваний у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одружений, військовослужбовець за призивом під час мобілізації, у званні «солдат», має місце реєстрації та проживання, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, його стан здоров`я, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя зазначає, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Крім того, частина 4 ст.183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Вказані обставини підозри у вчиненні кримінального правопорушення який спричинив загибель людини, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, характер та обставини інкримінованого злочину, також дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 03 грудня 2023 року.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , тобто з 13-00 год. 05 жовтня 2023 року.

Строк дії ухвали до 03 грудня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1