Справа № 364/678/23
Провадження № 1-кп/364/80/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2023, Володарський районний суд Київської області, у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законної представниці ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представниці служби у справах дітей та сім`ї виконавчого

комітету Володарської селищної ради Київської області ОСОБА_7 ,

представника ювенальної превенції

Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 ,

соціального педагога Рудосільської гімназії

Володарської селищної ради ОСОБА_9 ,

соціального педагога Володарського ліцею імені

В.П. Мельника ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Володарського відділу Білоцерківського окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004091 від 25.08.2023 про застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка Олевського району Житомирської області, громадянина України, учня 7-го класу Рудосільської гімназії Володарської селищної ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 01.09.2023 надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_11 , за ознаками суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, затверджене прокурором Володарського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України за № 64/2022 від 24.02.2022, о 05 годині 30 хвилин на території України введено воєнний стан строком на 30 діб.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України за № 254/2023 від 01.05.2023, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ» - (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, Указом від 07.11.2022 № 757/2022), Указом від 01.05.2023 № 254/2023, Указом від 18.08.2023 № 451/2023) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб.

Судом встановлено, що 24.08.2023 близько 13 години, малолітній ОСОБА_11 , по АДРЕСА_1 , катався на велосипеді. В цей же час, проїжджаючи повз домоволодіння АДРЕСА_2 , він побачив автомобіль марки ЗАЗ «ЛАНОС» («LANOS») з реєстраційним номером НОМЕР_1 , у якому були відчинені вікна.

В подальшому у малолітнього ОСОБА_11 виник злочинний намір, спрямований на крадіжку майна, яке знаходилось в салоні автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел малолітній ОСОБА_11 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, через відчинене вікно, просунувся тулубом у салон вищевказаного автомобіля, де виявив та викрав жіночу сумку чорного кольору овальної форми зі шкірозамінника, з плечовим ремінцем, що регулюється, та ручкою для зручності носіння, застібка блискавка вартістю 387 (триста вісімдесят сім) гривень та електронну одноразову цигарку марки «airis mega 2000 пешшен мікс» вартістю 290 (двісті дев`яносто) гривень, які знаходились між передніми сидіннями авто.

В подальшому з викраденими речами ОСОБА_11 з місця події зник та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , майнової шкоди на суму 677 грн (шістсот сімдесят сім гривень).

Таким чином, своїми діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_11 , в присутності свого законного представника та представників соціальних служб, свою вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнав повністю, ствердив обставини, які зазначені у клопотанні щодо таємного викрадення майна потерпілої. Зазначив суду, що він зробив відповідні висновки, щиро розкаявся у вчиненому та просив вибачення у потерпілої.

Захисник ОСОБА_5 просив суд задовольнити клопотання прокурора, застосувати до малолітнього ОСОБА_11 примусові заходи виховного характеру.

Законна представниця малолітнього ОСОБА_11 вказала, що погоджується із клопотанням прокурора та надала суду свою згоду на передачу малолітнього сина їй під нагляд, що стверджується її письмовою заявою (а.к.п. 71).

Потерпіла в судовому засіданні ствердила обставини вчинення кримінального правопорушення та зазначила, що викрадене майно було їй повернуто. Проти застосування щодо ОСОБА_11 примусових заходів виховного характеру не заперечувала.

Представниця служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Володарської селищної ради Київської області у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та застосування відносно малолітнього ОСОБА_11 примусових заходів виховного характеру. Підтримала звіт щодо неповнолітнього від 25.09.2023, наданий у судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_11 на диспансерному обліку не перебуває, за характером емоційний, нестриманий, на перервах порушує дисципліну, навколо себе створює конфліктні ситуації, часто провокує бійки серед учнів. Розумова відсталість відсутня, очевидних ознак розладу психіки немає. Свої дії вважає неприйнятними, шкодує про вчинене, обіцяє стати на шлях виправлення. Дорослих підбурювачів не було. Проживає разом із матір`ю та своїми двома меншими братами ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Стосунки в сім`ї добрі, родинні. Сім`я проживає у власному житлі, власником якого є мати ОСОБА_4 . Навчається у Рудосільській гімназії Володарської селищної ради у 7 класі. Має середній рівень навчальних досягнень, на уроках не виявляє належної уваги до пропонованого навчального матеріалу, відволікається на сторонні заняття та ігнорує вчительські зауваження. Домашні завдання часто не виконує. Потребує постійного контролю. За допомогою вчителя здатний аналізувати та робити висновки. Виявляє активність тільки під час роботи, яка йому подобається. Має всі необхідні навички, але намагається уникати особистих доручень і громадських заходів. Зі слів мами має старших друзів, які не завжди позитивно впливають на нього. Сім`я ОСОБА_4 перебуває на обліку служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Володарської селищної ради як багатодітна, даній сім`ї надаються соціальні послуги соціальними фахівцями відділу надання соціальних послуг Центру надання соціальних послуг Володарської селищної ради. Просила зменшити міру покарання для ОСОБА_11 , оскільки кримінальне правопорушення вчинене малолітньою особою, вперше. Мама виховує його без батька. ОСОБА_11 щиро кається, шкодує про скоєний вчинок та має намір стати на шлях виправлення (а.к.п. 51-54).

Представник ювенальної превенції Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, соціальний педагог Рудосільської гімназії Володарської селищної ради та соціальний педагог Володарського ліцею імені В.П. Мельника вказали на необхідність задоволення клопотання прокурора.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, вказуючи, що ОСОБА_11 є малолітнім, вперше вчинив суспільно-небезпечне діяння не досягши віку з якого передбачена кримінальна відповідальність, після вчинення щиро розкаявся, тому до нього слід застосувати заходи виховного характеру, передбачені п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, а саме: застереження шляхом роз`яснення судом малолітньому наслідків його дій шкоди, завданої охоронюваним законом, інтересам суспільства або держави, оголошення малолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового суспільно-небезпечного діяння; передача його під нагляд матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, вислухавши думки учасників провадження, вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора, виходячи із наступних міркувань.

Так, приймаючи до уваги, що ОСОБА_11 вину свою у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнав повністю, суд, з`ясувавши що він правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду визнав доцільним заслухати показання ОСОБА_11 , його законної представниці та потерпілої щодо обставин вчинення суспільно небезпечного діяння, дослідити дані, що характеризують особу правопорушника, зокрема судом досліджено:

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вказує, що він є малолітньою особою (а.к.п. 57);

- характеристику на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учня 7-го класу Рудосільської гімназії Володарської селищної ради, за підписом директора та класного керівника Рудосільської гімназії Володарської селищної ради, від 31.08.2023 № 57, яка вказує на середні здібності ОСОБА_11 до навчання та негативні характеризуючі дані (а.к.п. 58);

- характеристику на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підписом старости Рудосільського старостинського округу Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 28.08.2023 № 202, відповідно до якої ОСОБА_11 характеризується не з позитивної сторони (а.к.п. 59);

- довідку-характеристику за підписом старости Рудосільського старостинського округу Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 28.08.2023 № 201 про склад сім`ї, відповідно до якої мати ОСОБА_4 самостійно виховує трьох малолітніх дітей , не працює, живе за рахунок соціальної допомоги, яку отримує як одинока, багатодітна мати (а.к.п. 60);

- довідку-характеристику, виданої відділенням поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 31.08.2023 на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якої він характеризується негативно, порушує громадський порядок, за що батьків неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності (а.к.п. 61);

- акт обстеження житлово-побутових умов (а.к.п. 62);

- дані із вимоги про судимість, яка видана на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які вказують на відсутність у нього судимості (а.к.п. 63);

? довідку ДОП СП відділення поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 31.08.2023 № 225 про те, що неповнолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на профілактичному обліку в секторі ювенальної превенції Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області не перебував та не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався (а.к.п. 64);

- довідку про стан здоров`я та виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданих КНП Володарської селищної ради «Володарський центр первинної медико-санітарної допомоги» на ім`я неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до яких він є здоровим (а.к.п. 65, 66);

- довідку КНП ВСР «Володарська лікарня» від 31.08.2023, відповідно до якої неповнолітньому ОСОБА_11 психіатрична допомога у зв`язку із психічним розладом чи наркологічна допомога у зв`язку із вживанням психоактивних речовин, не надавалася (а.к.п. 67).

Дослідження інших доказів стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, суд визнав недоцільним.

Вирішуючи питання по клопотанню прокурора про застосування до малолітнього примусового заходу виховного характеру, суд виходить із наступних міркувань.

Так, згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого КК України.

Згідно ст. 499 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Ч. 3 ст. 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених, зокрема, п. 3 ч. 2 цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15.05.2006 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватися, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15.05.2006 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97 КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15.05.2006 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Відповідно до інформаційного листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 223-1134/0/4-13 від 18.07.2013 "Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх", суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу XI КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_11 в скоєнні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України доведена у судовому засіданні в повному обсязі.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_11 негативно характеризується за місцем навчання та проживання (а.к.п. 58, 59, 61), однак свою винуватість визнав, щиро розкаявся у вчиненому, запевнив суд, що зробить відповідні висновки і зміниться до кращого. До кримінальної відповідальності раніше не притягувався, вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 12 років, згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, а відтак він підпадає під критерії зазначені в ст. 97 КК України.

Як встановлено в судовому засіданні та з матеріалів кримінального провадження малолітній ОСОБА_11 проживає разом з матір`ю ОСОБА_4 , яка спроможна здійснювати виховний вплив на нього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язана це робити, а також надала згоду на передачу сина їй під нагляд (а.к.п. 71).

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, характеризуючі дані малолітнього, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого, час, який пройшов з часу вчинення неповнолітнім суспільно-небезпечного діяння та з огляду на все наведене вище приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_11 примусових заходів виховного характеру передбачених п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпіла не заявляла.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі - відсутні.

Керуючись статтями 22, 97, 105 КК України, статтями 27, 100, 318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Володарського відділу Білоцерківського окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 1-кп/364/80/23 внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0004091 від 25.08.2023 відносно неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка Олевського району Житомирської області, громадянина України, учня 7-го класу Рудосільської гімназії Володарської селищної ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого примусові заходи виховного характеру у виді:

- застереження шляхом роз`яснення судом малолітньому наслідків його дій шкоди, завданої охоронюваним законом, інтересам суспільства або держави, оголошення малолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового суспільно-небезпечного діяння;

- передача його під нагляд матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк застосування примусового заходу виховного характеру у вигляді передання під нагляд матері ОСОБА_4 малолітнього сина ОСОБА_11 встановити один рік, починаючи з дня звернення ухвали суду до виконання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпіла не заявляла.

Речові докази по кримінальному провадженні № 0004091:

- жіноча сумка чорного кольору овальної форми зі шкірозамінника, бувшу у використанні, що знаходиться на зберіганні у потерпілої залишити власниці;

- сліди папілярних ліній, які перекопійовано за допомогою липкої стрічки на аркуш паперу А 4 та поміщено до паперового конверта, вилучені під час огляду місця події по АДРЕСА_1 , з салону автомобіля марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , що зберігаються при матеріалах справи залишити при матеріалах справи.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні - відсутні.

Ухвала відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляції через Володарський районний суд Київської області.

Головуюча суддя ОСОБА_1