Справа № 452/4069/23
Провадження № 1-кп/452/367/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження №0000718 від 12.09.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ; українця, громадянинаУкраїни; із середньою освітою; не працюючого; особи з інвалідністю третьої групи; не одруженого, раніше неодноразово судимого і останній раз 10.10.23р. Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання один рік обмеження волі, -

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , - будучи притягнутим 05.07.2023р. та 27.07.2023р. до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП відносно своєї сестри ОСОБА_4 , з якою він спільно проживає, - 7 вересня 2023 року о 08.30год. за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , в ході конфлікту із своєю сестрою ОСОБА_4 , вчинив відносно останньої дії психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами, що принижують честь і гідність особи, погрозах фізичною розправою, залякуванні її та її маленької дитини, що призвело до психологічних страждань, посттравматичного стресу, депресії, неминучого почуття страху.

Судом проаналізовано показання обвинуваченого, потерпілої, позицію прокурора та захисника-адвоката, наявні дані досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з яким винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи; кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність у встановленому порядку за умовами затвердженої угоди про примирення між ним та потерпілою від 9 жовтня 2023 року.

На підтвердження встановлених судом обставин вина особи вбачається із допитаного безпосередньо в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та показав про обставини вчиненого, звернувся до суду із клопотанням про затвердження угоди про примирення із потерпілою стороною; потерпіла ОСОБА_4 аналогічно просила затвердити угоду про примирення у встановленому законом порядку.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Вислухавши сторони кримінального провадження, суд прийшов висновку, що слід затвердити угоду про примирення від 9 жовтня 2023 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, - на підставі вимог, передбачених Кримінальним процесуальним Законом України і виходячи у тому числі з наступного:

У результаті досудового розслідування кримінального провадження 9 жовтня 2023 року між потерпілою та обвинуваченим на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення. Згідно вищевказаної угоди обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та активно сприяв розкриттю злочину; сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України у виді арешту строком на один місяць.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просив затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Однаковою є позиція потерпілої ОСОБА_4 про підтримання питання затвердження угоди судом з переліком викладених умов за роз`ясненими наслідками укладення та затвердження судом такої, чого не заперечила сторона обвинувачення у судовому засіданні прокурор і аналогічно підтримала.

Тому на переконання суду умови укладеної угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам ст. 471 КПК України, узгоджене покарання сторонами угоди відповідає санкції ст. 126-1 КК України. Крім того суд під час розгляду кримінального провадження прийшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж тих, що передбачені в угоді.

Процесуальних витрат у справі немає; заходів забезпечення кримінального провадження не застосовувалося. Відтак, розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_4 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із поясненнями обвинуваченого, позиції потерпілої про відсутність у неї претензій до обвинуваченого та призначення покарання в межах встановленого законом і за умовами угоди; із урахуванням особи ОСОБА_4 , його сімейного становища, негативної характеристики, поведінки до і після вчинення злочину, вимоги закону, встановлених соціальних зв`язків, пом`якшуючої обставини щирого каяття, обтяжуючої - вчинення злочину особою повторно; перебування обвинуваченого на обліку в лікаря-нарколога, - суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у виді арешту на строк один місяць, - що є вірно обумовленим покаранням в угоді, - покаранням необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Разом з тим із урахуванням останнього вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10.10.2023 року, котрий ще не набрав законної сили і особу засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до реального покарання у виді обмеження волі на строк один рік, і того, що цим вироком обвинуваченого також вирішено засудити до реального покарання у виді арешту, тому слід призначати покарання особі за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України та визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 9 жовтня 2023 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000718 від 12.09.2023 року за ст. 126-1 КК України ОСОБА_4 з іншого боку.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді арешту на строк 1(один) місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання, визначеного цим вироком більш суворим згідно вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10.10.2023р., призначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1(один) рік.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК України.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя