Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8051/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу з доповненнями адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21 вересня 2023 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000001 від 25.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368, ч.3 ст.332 КК України,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі представник власника майна - адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, вилученого 14.08.2023 під час обшуку житла за адресою АДРЕСА_1 , а саме: грошових коштів в сумі 24 600 доларів США, банкнотами номінальною вартістю по 100 доларів США (246 штук). Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою. Вказує, що слідчим суддею 18.08.2023 було безпідставно повернуто клопотання про арешт майна, порушені строки розгляду клопотання слідчого та не враховані підстави накладення арешту на майно. Зазначає, що слідчий суддя безпідставно не звернув увагу на те, що вилучені грошові кошти були отримані ОСОБА_8 в борг 07.02.2020 року та підлягають поверненню.

В доповненні до апеляційної скарги представник власника майна - адвокат ОСОБА_7 , уточнюючи свої вимоги, просив ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на вказані грошові кошти, в іншій частині ухвалу залишити без зміни. Звертає увагу на те, що 15.08.2023 до слідчого судді направлено слідчим клопотання про арешт майна, де підставою такого арешту зазначено збереження речових доказів, але 18.08.2023 року вказане клопотання було повернуто слідчому для усунення недоліків, а саме уточнення підстави арешту майна, не є незаконним. Крім того, обшук, який проводився в квартирі ОСОБА_8 як невідкладний не був легалізований, що є істотним порушенням вимог КПК України.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий за погодженням із прокурором звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про арешт майна, вилученого 14.08.2023 під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошових коштів в загальній сумі 24600 доларів США, банкнотами номінальною вартістю по 100 доларів США (246 шт.) та USB-флеш носії марки «Арасег», «SP Silicon Power», «Transcend», у кількості трьох шт.

В обгрунтування клопотання слідчій послався на те, що СУ ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000001 від 25.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 332 КК України за фактом того, що адвокат ОСОБА_10 за попередньою змовою з медичним директором з поліклінічної роботи КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради ОСОБА_8 та лікарем алергологом КНП ОСОБА_11 налагодили механізм вимагання та отримання неправомірної вигоди від військовозобов`язаних, за видачу фальсифікованих документів про зняття з військового обліку, які надають можливість в подальшому безперешкодному перетині державного кордону України громадянам призовного віку.

Таким чином, вилучене майно має ознаки речового доказу, а тому з метою забезпечення його збереження слідчий просив накласти арешт на вказане майно. Крім того, ч.3 ст.368 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, а тому є підстави для його арешту.

Заслухавши доповідача, доводи власника майна ОСОБА_8 та її представника - адвоката ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що ухвала слідчого судді оскаржується лише в частині арешту грошових коштів, то в іншій частині вона апеляційним судом не переглядається.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає можливої конфіскації.

Арешт майна допускається з метою забезпечення зокрема, збереження речових доказів; конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити таки захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке 25.04.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.368, ч.3 ст.332 КК України (а.п.5 -5а).

В межах даного кримінального провадження у період часу з 20 год 49 хв по 21 год 54 хв 14.08.2023 на підставі ч.3 ст.233 КПК України проведено невідкладний обшук за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , який в подальшому ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 15.08.2023 року було легалізовано. Під час вказаного обшуку вилучено наступне майно: грошові кошти в загальній сумі 24600 доларів США, банкнотами номінальною вартістю по 100 доларів США (246 шт.); USB-флеш носії марки «Apacer», «SP Silicon Power», «Transcend» у кількості трьох шт.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 від 14.08.2023 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000001 від 25.04.2023 року. (а.п.9).

З матеріалів судового провадження вбачається, що 15.08.2023 слідчий за погодженням із прокурором подав до Корольовського районного суду м. Житомира клопотання про накладення арешту на майно, вилучене 14.08.2023 під час обшуку житла ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , де зазначив чітко підставою для арешту вказаного майна : збереження речових доказів.

Однак, ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 18.08.2023 вказане клопотання було повернуто прокурору та встановлено строк в 72 години з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків клопотання, а саме : клопотання не містить обгрунтування яким ознакам, передбаченим ст.98 КПК України відповідає вилучене майно (а.п.6-а).

20.08.2023 слідчий за погодженням із прокурором після виконання ухвали слідчого судді про усунення недоліків клопотання звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 14.08.2023 під час обшуку житла ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , та зазначив підставою для арешту майна - збереження речових доказів та конфіскацію майна як виду покарання.

Проте, слідчий суддя не звернув увагу на те, що у клопотанні від 15.08.2023 слідчий чітко зазначав підставою арешту вилученого майна - збереження речових доказів, а у клопотанні після усунення недоліків зазначив, що підставою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання, що є неприпустимим та суперечить вимогам ч.1,5 ст.171 та ч.3 ст.172 КПК України, оскільки первинне клопотання містило підставу арешту майна.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для накладення арешту на вилучені у ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 24 600 доларів США.

Доводи апеляційної скарги представника власника майна про те, що слідчій суддя безпідставно повернув первинне клопотання слідчого про арешт майна в якому чітко було зазначено правову підставу такого арешту - збереження речових доказів, колегія суддів вважає слушними.

Так, повертаючи первинне клопотання слідчого для усунення його недоліків, на думку апеляційного суду, слідчий суддя допустив упередженість та знехтував загальними засадами кримінального провадження, передбаченими ч.1 ст.26 КПК України, а саме : сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх справ у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Доводи захисника про порушення слідчим суддею строків розгляду клопотання колегія суддів вважає безпідставними, оскільки сам по собі розгляд клопотання з порушенням строків не призводить до автоматичного визнання недопустимими речових доказів та не є автоматичною підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Пропуск визначеного КПК строку для його розгляду вочевидь є недотриманням вимог КПК, проте він не може сам по собі призводити до недопустимості використання як доказів того майна, питання про арешт якого ставилося.

Такого висновку дійшла колегія суддів Першої судової палати ККС ВС від 13.06.2023 у справі № 572/1861/18.

Посилання захисника на те, що обшук, який проводився в квартирі ОСОБА_8 як невідкладний, не був легалізований є необґрунтованим, оскільки під час апеляційного розгляду прокурором надано копію ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15.08.2023, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 та надано дозвіл на обшук (ex post), проведений 14.08.2023 у порядку ч.3 ст.233 КПК України за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

Колегія суддів також не вбачає підстав для арешту грошових коштів в сумі 24 600 грн., які були вилучені у ОСОБА_8 під час обшуку, оскільки вони не містять ознак, передбачених ст.98 КПК України, а тому не можуть бути арештовані на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою конфіскації майна як виду покарання. В цій частині апеляційний суд повністю погоджується з висновками слідчого судді. Зазначене також підтверджується і матеріалами НСРД, які долучені до матеріалів клопотання.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти російської федерації», рішення ЄСПЛ від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти російської федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на підставі п.3 ч.2 ст.170 КПК України на грошові кошти в сумі 24600 доларів США, які було вилучено в ході обшуку 14.08.2023 року, не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про залишення без задоволення клопотання слідчого у вказаній частині. В іншій частині ухвалу слідчого судді слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу з доповненнями адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 21 вересня 2023 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000001 від 25.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368, ч.3 ст.332 КК України, а саме грошові кошти в сумі 24 600 доларів США, банкнотами номінальною вартістю по 100 доларів США (246 штук), вилучені у ОСОБА_8 під час обшуку 14.08.2023 року за адресою АДРЕСА_1 - скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000001 від 25.04.2023, а саме грошових коштів в сумі 24 600 доларів США, банкнотами номінальною вартістю по 100 доларів США (246 штук), вилучених у ОСОБА_8 під час обшуку 14.08.2023 року за адресою АДРЕСА_1 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: