Справа № 457/1784/23
провадження №1-кп/457/120/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці кримінальне провадження № 0000257 від 14 жовтня 2023 року року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, інваліда ІІ групи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що під час дії воєнного стану 07 вересня 2023 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у житловій кімнаті АДРЕСА_3 де тимчасово проживала потерпіла ОСОБА_5 , умисно, таємно викрав, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за чужий рахунок, зловживаючи довірою потерпілої, її грошові кошти, що знаходилися на банківському рахунку АТ КБ «ПриватБанк». В подальшому, ОСОБА_3 перебуваючи у вищевказаній кімнаті, реалізуючи свій протиправний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання майнової шкоди ОСОБА_5 і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, в умовах воєнного стану, маючи безперешкодний доступ до належного ОСОБА_5 мобільного телефону марки «REDMI» моделі «4А», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який ОСОБА_3 добровільно отримав від потерпілої, знаючи пін-код до банківської картки для виплат АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , встановив на мобільний телефон потерпілої додаток «Privat24» за допомогою якого цього ж дня о 17:13 год., таємно від ОСОБА_5 , переказав з банківської картки потерпілої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 на належний йому номер мобільного телефону оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 , грошові кошти у сумі 504 гривні, з яких сума комісії складала 4 гривні, та фактичне поступлення на цей номер мобільного телефону становила 500 гривень, які в подальшому витратив на власні потреби, завдавши при цьому потерпілій майнову шкоду на суму 504 гривні.

Крім цього, 11.09.2023 року о 18:52 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у житловій кімнаті АДРЕСА_3 , де тимчасово проживала потерпіла ОСОБА_5 , маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за чужий рахунок, зловживаючи довірою потерпілої, вирішив таємно викрасти її грошові кошти, що перебували на банківському рахунку АТ КБ «ПриватБанк». В цей же час, ОСОБА_3 перебуваючи у вищевказаній житловій кімнаті, реалізуючи свій протиправний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання майнової шкоди ОСОБА_5 і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, повторно, в умовах воєнного стану, маючи безперешкодний доступ до належного ОСОБА_5 мобільного телефону, марки «REDMI» моделі «4А», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , знаючи пін-код до банківської картки для виплат АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , за допомогою мобільного додатку «Privat24», таємно переказав з банківської картки потерпілої ОСОБА_5 АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 на належний йому номер мобільного телефону оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 , грошові кошти у сумі 3004 гривні, з яких сума комісії складала 4 гривні та фактичне поступлення на цей номер мобільного телефону становило 3000 гривень, які в подальшому витратив на власні потреби, завдавши при цьому потерпілій майнову шкоду на суму 3004 гривні.

Крім цього, 13.09.2023 року о 19:48 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у житловій кімнаті АДРЕСА_3 , де тимчасово проживала потерпіла ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за чужий рахунок, зловживаючи довірою потерпілої, вирішив таємно викрасти її грошові кошти, що перебували на банківському рахунку АТ КБ «ПриватБанк». Цього ж дня, в період з 19:48 год. по 19:50 год., ОСОБА_3 , перебуваючи у вищевказаній житловій кімнаті, реалізуючи свій протиправний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання майнової шкоди ОСОБА_5 і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, повторно, в умовах воєнного стану, переслідуючи єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами останньої, маючи безперешкодний доступ до належного ОСОБА_5 мобільного телефону, марки «REDMI» моделі «4А», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , знаючи пін-код до банківської картки для виплат АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , за допомогою мобільного додатку «Privat24» таємно від ОСОБА_5 переказав з вищевказаної банківської карти на власну банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 грошові кошти на загальну суму 5530 гривень, з яких сума комісії складала 30 гривень, та фактичне поступлення на цю картку становило 5500 гривень, які в подальшому витратив на власні потреби, завдавши при цьому потерпілій майнову шкоду на суму 5530 гривень.

Крім цього, 15.09.2023 року о 12:24 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у житловій кімнаті АДРЕСА_3 , де тимчасово проживає потерпіла ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за чужий рахунок, зловживаючи довірою потерпілої, вирішив таємно викрасти її грошові кошти, що перебували на банківському рахунку АТ КБ «Приватбанк». В цей же час, ОСОБА_3 перебуваючи у вищевказаній житловій кімнаті, реалізуючи свій протиправний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання майнової шкоди ОСОБА_5 і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, повторно, в умовах воєнного стану, маючи безперешкодний доступ до належного ОСОБА_5 мобільного телефону, марки «REDMI» моделі «4А», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , знаючи пін-код до банківської картки для виплат АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , таємно від ОСОБА_5 , за допомогою мобільного додатку «Privat24» переказав з банківської картки потерпілої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 на власну банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 грошові кошти у сумі 6532,50 гривень, з яких сума комісії складала 32,50 гривень, та фактичне поступлення на його картку становило 6 500 гривень, які в подальшому витратив на власні потреби, завдавши при цьому потерпілій майнову шкоду на суму 6532,50 гривень.

Обвинувачений винним себе визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив у судовому засіданні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, наведені в обвинувальному акті. Зокрема суду пояснив, що він дійсно викрав у потерпілої грошові кошти, щиро розкаюється у вчиненому, відшкодував заподіяну шкоду та просив суворо не карати, не заперечував щодо проведення судового розгляду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву до суду у якій просить розглядати справу без її участі, не заперечила щодо проведення судового розгляду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, з приводу міри покарання поклався на думку суду.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану та таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену повторно в умовах воєнного стану.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а саме те, що він раніше не судимий, є інвалідом ІІ групи, позитивно характеризується за місцем реєстрації, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра. Тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без реального відбування покарання, а тому вважає за необхідне на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням із покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України. Суд вважає, що таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів. Таким чином, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

Арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 01 листопада 2023 року на мобільний телефон «SAMSUNG Galaxy А02», ІМЕН НОМЕР_6 , ІМЕІ2 НОМЕР_7 із сім картою оператора «Водафон» НОМЕР_8 - скасувати.

Речові докази:

-мобільний телефон «SAMSUNG Galaxy А02», ІМЕН НОМЕР_6 , ІМЕІ2 НОМЕР_7 із сім картою оператора «Водафон» НОМЕР_8 , який знаходиться на зберіганні в камері збереження речових доказів - повернути обвинуваченому;

-виписку про рух коштів по банківській карті «Приватбанк» № НОМЕР_3 на 4 аркушах, яка знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

-виписку про рух коштів по банківському рахунку банківської карти АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_5 на 8 аркушах, яка знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1