Справа № 700/566/23
Провадження № 1-кп/700/96/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 р. Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не маючий, з середньою - спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, який вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.357, ч.4 ст.185,ч.1 ст.309 КК України,

установив:

ОСОБА_4 у третій декаді березня 2023 року, у невстановлений дізнанням точний час та дату перебував у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , де із кишені куртки, яка лежала у веранді на мішках та, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , дістав гаманець в якому знайшов та викрав дві банківських картки, які на праві приватної власності належать ОСОБА_5 , на першу картку встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та другу банківську картку, на яку встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом якої є АТ «ОщадБанк» № НОМЕР_2 , які в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 02 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1 п. 15.2 ст. 15 Закону України про платіжні системи коштів в Україні» №2346 ІІІ від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» №2121-Ш від 07 грудня 2000 року, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційними документами, в ході чого у ОСОБА_4 , виник умисел на їх викрадення, привласнення карток та корисливий мотив на таємне викрадення з банківських рахунків грошових коштів.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення, привласнення офіційного документу.

Він же, 27.03.2023 року в умовах воєнного стану введеного на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ та зі змінами, внесеними Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, затвердженим Законом України, від 7 листопада 2022 року № 757/2022), зі змінами, внесеними Указом від 06 лютого 2023 року №58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року №2915-ІХ, маючи умисел на викрадення чужого майна, таємно, умисно, з метою власної наживи перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , маючи при собі банківські картки «Приватбанку» Золота «Універсальна» № НОМЕР_1 вчинив незаконний доступ до банківського рахунку НОМЕР_3 , який виданий на ім`я ОСОБА_5 , без відома власника рахунку, здійснив дві операції по розрахунку о 11.53 та 14.23 год. за товар на загальну суму 932 (дев`ятсот тридцять дві) грн. чим вичинив крадіжку даних грошових коштів, після цього з придбаним товаром покинув приміщення магазину, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 932 (дев`ятсот тридцять дві) грн.

Він же, 27.03.2023 року в період часу з 08.59-09.35 год., в умовах воєнного стану введеного на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ та зі змінами, внесеними Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, затвердженим Законом України, від 7 листопада 2022 року № 757/2022), зі змінами, внесеними Указом від 06 лютого 2023 року №58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року №2915-ІХ, маючи умисел на викрадення чужого майна, таємно, умисно, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовим коштами з карток виданих на ім`я ОСОБА_5 зняв кошти із банкомату, що знаходиться, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , використовуючи власний мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_4 , маючи при собі банківські картки «Приватбанку» Золота «Універсальна» № НОМЕР_1 та «Ощадбанку» № НОМЕР_2 , які видані на ім`я ОСОБА_5 , без відома потерпілого, в період часу з 09.34 по 09.38 год. здійснив три без карткові операції в сумах 4000 грн., 4000 грн. та 600 грн. через банкомат з банківського рахунку НОМЕР_3 , до якого відноситься банківська картка «Приватбанку» Золота «Універсальна» № НОМЕР_1 на загальну суму 8600 (вісім тисяч шістсот) грн. та о 08.59 по 09.01 год. три без карткові операції в сумах 4000 грн., 1200 грн. та 4000 грн. через банкомат з банківського рахунку НОМЕР_5 до якого відноситься банківська картка «Ощадбанку» № НОМЕР_2 , на загальну суму 9200 (дев`ять тисяч двісті) грн. чим скоїв крадіжку грошових коштів та спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 17 800 (сімнадцять тисяч вісімсот) грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Він же, в липні 2023 року дати та часу дізнанням не встановлено перебуваючи на полі, що розташоване в адміністративних межах с.Бужанка, Звенигородського району, Черкаської області, виявив рослини коноплі, які зрізав тим самим незаконно придбав та пеніс їх до домоволодіння, де проживає , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 ,Є де висушив та подрібнив долонями рук (шляхом тертя) таким чином виготовив наркотичний засіб, який у подальшому помістив до поліетиленового пакету та зберігав до 25.07.2023 року на горищі будинку, який розташований за вище вказаною адресою.

Так, 25 липня 2023 року о 16 год.29 хв. ОСОБА_4 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , в ході огляду місця події, працівниками поліції було вилучено паперовий згорток з подрібненою речовиною зеленого кольору, яку незаконно на кухні зберігав ОСОБА_4 , та яка згідно висновку експерта №СЕ-19/124-23/8670-НЗПРАП від 09.08.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено (канабіс. Маса особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, в перерахунку на суху речовину, становить 27.67г. В подальшому у коридорі між кімнатами працівниками поліції було вилучено сухі рослини зеленого кольору, які згідно висновку експерта №СЕ-19/124-23/8672-НЗПРАП від 24.08.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Маса особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, в перерахунку на суху речовину, становить 27.67г.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю. При цьому зазначив, що він визнає і не оспорює ті факти і докази, які викладені в обвинувальних актах. В скоєному щиро кається, повністю відшкодував шкоду потерпілому, одружився та влаштувався на роботу, просить не позбавляти його волі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлені ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування ч.1 ст.357, ч.4 ст.185,ч.1 ст.309 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, характеризуючі дані на винну особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно. Згідно довідок з Комунального некомерційного підприємства «Лисянська територіальна лікарня» Лисянської селищної ради Черкаської області ОСОБА_4 у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Кримінальні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст.357 КК України є кримінальними проступками.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття, активне сприяння у розкритті злочинів, повне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.

Згідно рекомендацій досудової доповіді, ризик небезпеки вчинення повторного правопорушення є високим, проте обвинувачений приймає на себе відповідальність за вчинене, ставиться негативно до вчиненого. Посилаючись на ст. 50 КК України, орган пробації вказує на те, що оцінка ризиків визначає вірогідність виправлення особи та не може використовуватись для оцінки вірогідності досягнення інших цілей покарання та, відповідно, бути єдиним фактором для обрання покарання.

Отож, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 Кримінального кодексу України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Пленум Верховного Суду України неодноразово звертав увагу на те, що якщо виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, то судам не слід направляти таких осіб в місця позбавлення волі.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому відносно нього необхідно застосувати ст. 75 КК України звільнивши від відбуття покарання з випробуванням встановивши іспитовий термін три роки з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України .

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати необхідно стягнути з обвинуваченого.

Запобіжні заходи не обиралися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд,

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 357 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі .

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю три роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 2151 (дві тисячі сто п`ятдесят одна) гривня 00 копійок.

Речові докази у справі, а саме: наркотичний засіб канабіс, який поміщений до сейф пакету НПУ ГСУ INZ 3017800 та наркотичний засіб канабіс, який поміщений до сейф пакету НПУ ГСУ 7040899 що зберігаються у камері зберігання речових доказів Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за адресою: м.Звенигородка Звенигородського району Черкаської області вул.Благовісна,50, знищити.

Речові докази - банківська картка «Приватбанку» № НОМЕР_1 , банківська картка «Ощадбанку» № НОМЕР_2 передано під схоронне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити власнику.

Мобільний телефон TECNO IMEI НОМЕР_6 IMEI НОМЕР_7 , із сім картою мобільного оператора «Київстар» повернути власнику.

Бейсболка чорного кольору «adidas», кросівки синього кольору «ORIGINAL», бейсболка зелено-жовтого кольору «adidas», кросівки білого кольору «ORIGINAL JOCERS», пачка чаю KENYA, пачка чаю MONOMAX, пачка чаю LIVINGSTON HARVEST, шампунь syoss 440 ml, дезодорант AXE 150 ml, фарба для волосся Avena Рябіна чорного кольору поміщено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Компакт-диск CD-R «MEDIA», №В3120ВЕ14170748LH (інформація тимчасового доступу ПриватБанк), компакт-диск DVD-R 4.7 esperanza із фотознімками камер відеоспостереження долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000567 залишити у справі.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 376 КПК України копію негайно після його проголошення вручити обвинуваченій , представнику потерпілого та прокурору.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя - ОСОБА_1