Провадження №1-кп/337/62/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

перекладача ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст. 203-2,ч. 3 ст.28, ч.2 ст. 203-2, ч. 2 ст. 209 КК України,

ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.203-2, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2, ч. 2 ст.209 КК України,

ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч.1 ст.203-2 КК України,

ОСОБА_17 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хортицького районного суду міста Запоріжжя перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_23 звернувся до суду з окремими клопотаннями про продовження обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. В обґрунтування клопотань зазначив, що на даний час ризики, які були враховані при обрані та продовженні запобіжного заходу, не перестали існувати, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує їм у разі визнання винуватими в інкримінованих кримінальних правопорушеннях,а також враховуючи дані про особу обвинувачених, прокурор вважає, що такі обставини в сукупності свідчать про можливість останніх переховуватись від суду, впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, як ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави для продовження їм строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_23 підтримав повністю з підстав, викладених у клопотаннях.

Захисник обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти клопотань прокурора та зазначив, що з урахуванням строку застосування до вказаних обвинувачених запобіжного заходу, змісту клопотань прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, який завжди дублюється, відсутності інформації про неналежне виконання обвинуваченими покладених на них судом обов`язків та враховуючи, що з перебігом часу та строку розгляду кримінального провадження ризики зменшуються, вважає можливим обмежитись лише обов`язками, покладеними на вказаних обвинувачених кримінально-процесуальним законодавством, а саме ст.42 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підтримали позицію свого захисника.

Обвинувачена ОСОБА_16 та її захисник адвокат ОСОБА_7 , обвинувачена ОСОБА_15 та її захисник адвокат ОСОБА_8 не заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.1, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст.176, 177, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені ст.194 цього кодексу.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду чи іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладання яких була доведена прокурором.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Судом встановлено, що в межах даного кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, дія якого була неодноразово продовжена, останній раз ухвалою суду від 24.10.2023р. до 23.12.2023р., з покладанням на вказаних обвинувачених обов`язків: прибувати за викликом до суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту де вони зареєстровані та проживають без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або роботи.

Вирішуючи дані клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суд вважає, що в даному випадку прокурором не доведено, що з урахуванням тривалості судового розгляду кримінального провадження, строку застосування (понад рік) до вказаних обвинувачених запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відсутності інформації про допущення ними порушень покладених на них судом обов`язків, продовження такого запобіжного заходу є доцільним та необхідним, а без застосування такого запобіжного заходу не буде можливим досягти дієвості даного кримінального провадження та виконання обвинуваченими обов`язків, покладених на них кримінально-процесуальним законодавством, зокрема, ч.7 ст.42 КПК України.

Подані прокурором до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладених на обвинувачених обов`язків містять формальний виклад обставин, мотивовані лише тяжкістю злочинів та наявністю ризиків, які були враховані при обранні запобіжного заходу. Проте, з плином часу це обґрунтування не змінилося.

Судом встановлено, що процесуальна поведінка обвинувачених в період дії відносно них запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, свідчить про те, що вони належно виконували свої процесуальні обов`язки.

Крім того, суд враховує, що згідно з ч. 8 ст. 194 КПК України, до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених главою 18 КПК України «Запобіжні заходи, затримання особи».

Санкцією ч.1 ст.203-2 КК України визначено покарання у виді штрафу від десяти тисяч до сорока тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю строком на один рік, а санкцією ч.2 ст.203-2 КК України - у виді штрафу від сорока тисяч до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю строком на три роки.

Виходячи із вищевикладеного, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

При цьому суд враховує, що ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту клопотань про скасування або зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не заявлялось. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та враховуючи, що суд прийшов до висновку про відсутність підстави для продовження строку діїтакого запобіжного заходу, то у задоволенні клопотань прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. 176, 177, 179, 194, 331, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотань прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_23 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної скарги на остаточне судове рішення за наслідком розгляду кримінального провадження.

Повний текст ухвали оголошено 12 грудня 2023р. о 12.30 год.

Суддя ОСОБА_1