1-кс/205/1352/23
УХВАЛА

іменем України

29 вересня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеного до ЄРДР за №0001469 від 19.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2023 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеного до ЄРДР за №0001469 від 19.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 зазначив, що 18.09.2023 до ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області звернулась ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з заявою про те, що внаслідок вторгнення військ РФ та представників терористичних угрупувань квазідержавних утворень «ЛДНР» на територію України, невстановлені військовослужбовці РФ, 20.04.2023, проникли до гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрали транспортний засіб ВАЗ 21063, сірого кольору, 1996 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить заявниці, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Наразі місцезнаходження автомобіля заявниці невідоме, та хто саме міг заволодіти транспортним засобом остання також не знає

В подальшому, 19.09.2023 до слідчого надійшла заява від ОСОБА_5 , про визнання її у кримінальному провадженні в якості потерпілого у зв`язку з тим, що їй завдано майнову шкоду вказаним кримінальним правопорушенням. Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, ОСОБА_5 визнано потерпілою у кримінальному провадженні.

Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що автомобіль ВАЗ 21063, сірого кольору, 1996 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 є об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

26.09.2023 постановою слідчого вищевказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, для встановлення всіх обставин по даному кримінальному провадженню, з метою проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, слідчий просить накласти арешт на майно з забороною відчуження та розпорядження, а саме на автомобіль ВАЗ 21063, сірого кольору, 1996 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 з метою збереження вказаного рухомого майна від реалізації третім особам.

Слідчий, прокурор, власник майна у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Слідчий ОСОБА_3 надав заяву, в якій просив клопотання про арешт майна розглядати без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У ході розгляду клопотання було встановлено, що в провадженні СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001469 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Постановою слідчого від 19.09.09.2023 року автомобіль ВАЗ 21063, сірого кольору, 1996 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 оголошений у розшук. Постановою слідчого від 26.09.2023 року автомобіль ВАЗ 21063, сірого кольору, 1996 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 визнаний речовим доказом.

Враховуючи наведені положення кримінального процесуального законодавства та приймаючи до уваги, що матеріали кримінального провадження можуть свідчити про наявність розумних підозр вважати, що вищевказаний транспортний засіб є об`єктом кримінального правопорушення, слідчий суддя доходить висновку, з метою збереження речових доказів, у даному провадженні слід накласти арешт на вищевказаний автомобіль, шляхом заборони на відчуження та розпорядження ним.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 132, 170-173, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеного до ЄРДР за №0001469 від 19.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони на відчуження та розпорядження на транспортний засіб, а саме: автомобіль ВАЗ 21063, сірого кольору, 1996 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1