Справа № 487/3050/23
Провадження № 1-кп/487/635/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000818 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, працюючого, не одруженого, маючого неповну середньотехнічну освіту, студента Відокремленого структурного підрозділу Миколаївського будівельного фахового коледжу КНУБА, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_5 ,

зі сторонни захисту обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_6 , захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

10.05.2023 близько 19.30 год. ОСОБА_4 , незважаючи на воєнний стан, введений на території України з 24.02.2022 указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», перебуваючи у приміщенні ТОВ "Вигідна покупка", яке здійснює свою підприємницьку діяльність у магазині "Аврора", розташований за адресою: АДРЕСА_2 , побачив у торгівельному залі магазину товари, після чого в нього виник злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадання чужого майна.

Реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, зі стелажів, які розташовані у торгівельному залі магазину викрав зарядний пристрій "Powerbank" білого кольору 1000mAh вартістю 509 грн.

Після чого, направився в напрямку виходу з приміщення торгівельної зали вказаного магазину, пройшов повз касову зону вищевказаного магазину, та мав намір вийти з приміщення магазину і розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, проте не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий співробітником магазину.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадання чужого мана (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не оспорював встановлені обставини кримінального провадження, та беззастережно визнав свою винуватість, у скоєні вказаного кримінального правопорушення (злочину), та зазначив про те, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив і прокурор.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 який суду пояснив, що 10.05.2023 близько 19.30 год. зайшов до магазину розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та за порадою друзів вирішив спробувати викрасти павер банк. Виходячи з магазину, був затриманий охоронцем, заперечував що викрав павер банк, оскільки був дуже наляканим.

У вчиненому ОСОБА_4 щире розкаявся.

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_4 , надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність його позиції.

Таким чином провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновків, що вина ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена, а кваліфікація його дій вірна.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, яким керувався суд.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за положеннями ч.1 ст.66 КК України є щире каяття у вчиненому злочині, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК Українита приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно цієї постанови, відповідно до ст.50, ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 р., зазначав, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Суд, також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України, згідно з якою юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує дані про його особу, який раніше не судимий, згідно довідки КНП «Миколаївського обласного центру психічного здоров`я» МОР ОСОБА_4 лікування у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не проходив, за медичною допомогою не звертався, на профілактичному обліку у СЮП Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, визнав вину і щиро розкаявся.

Суд також враховує висновок ( досудову доповідь про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ) сектору ювенальної пробації м.Миколаєва Філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській , Донецькій, Луганській та Херсонській областях, від 31.08.2023, відповідно до якого орган пробації беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, спосіб його життя, історію обвинувачення, відсутність притягнення до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше, низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, мотивацію до змін, його особисті якості, наявність життєвих цілей, підтримку з боку родини, вважає можливе виправлення особи без позбавлення волі на певний строк.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Разом з цим, враховуючи дані про особу винного, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, та інші обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а саме про звільнення від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст.75, 76 КК України.

Суд вважає, що визначене покарання за таких обставин, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, отже, несвавільним, і пропорційним, тобто, таким, аби не становити надмірного тягаря для особи.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: зарядний пристрій " Powerbank " білого кольору 1000mAh, який зберігається у ОСОБА_8 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1