СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/256/24
ун. № 759/280/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30.11.2023 року у кримінальному провадженні № 0003709, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокатом ОСОБА_6 який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 08.01.2024 року до Святошинського районного суду м. Києва було подано клопотання про скасування арешту майна, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Дане клопотання мотивовано тим, 30.11.2023 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва у справі № 759/23263/23, було накладено арешт на майно що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме: автомобіль «автокран» «МАЗ 6303», номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , автомобіль (автокран-вишка) «ГАЗ», номерний знак НОМЕР_3 , власник якого невідомий, трактор-евакуатор «JCB», номерний знак НОМЕР_4 , власник якого невідомий, рахунок-фактура № К-00003161 від 20.11.2023 року про поставку різного будівельного матеріалу на 1-му арк., шляхом накладення заборони на його відчуження третім особам (часткове відчуження), передавати в іпотеку, позичку та заборону будь-яким чином його використовувати.

Крім того, зазначив, що зі змісту ухвали слідчого судді від 30.11.2023, в якості обґрунтування підстав для накладення арешту на майно, прокурор посилається на події жовтня - листопада 2023 року, в ході яких ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2023 у кримінальному провадженні № 0003709 від 19.09.2023 накладено арешт на об?єкт незавершеного будівництва, розташованого на земельній ділянці :75:322:0001, площею 0,4133 га, та на вказану земельну ділянку, що за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві оренди належить ПП «ПАРТНЕРАВТО» та на праві власності належить територіальній громаді м. Києва, шляхом накладення заборони на його відчуження, його перетворення шляхом зміни площі чи проведення будь-яких робіт пов?язаних з будівництвом та заборони вчиняти будь-які реєстраційні зміни.

В свою чергу, як зазначає прокурор, після вручення копії відповідної ухвали від 31.10.2023 керівнику та власнику ПП «ПАРТНЕРАВТО» ОСОБА_7 , 24.11.2023 на спецлінію «102» надійшло повідомлення про те, що на незвершеному будівництві за адресою: АДРЕСА_1 проводяться будівельні роботи, що начебто свідчить про невиконання судового рішення, а саме ухвали слідчого судді від 31.10.2023, якою запроваджено заборону проведення будь-яких робіт пов?язаних з будівництвом на відповідній земельній ділянці за відповідною адресою, за результатом чого слідчим було розпочато кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України (невиконання судового рішення).

В той же день, а саме 24.11.2023, згідно позиції прокурора, слідчий виїхав за адресою місцезнаходження земельної ділянки та з метою недопущення зміни речового доказу та іншого майна, на яке накладено арешт, провів огляд земельної ділянки, в ході якого слідчим було вилучено вищевказане належне ОСОБА_4 та ОСОБА_5 майно, а саме автотехніку.

Таким чином, вилучення та накладення арешту на відповідне майно, а саме автотехніку, обґрунтовується прокурором необхідністю збереження речових доказів факту вчинення посадовим особам ПП «ПАРТНЕРАВТО» невиконання судового рішення - ухвали слідчого судді від 31.10.2023 та проведення всупереч такій ухвалі будівельних робіт на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 .

Зазначає, що такі доводи прокурора є безпідставними та такими, що не ґрунтуються ані на реальних обставинах справи, ані на положеннях чинного законодавства з огляду на відсутність факту проведення будь-яких будівельних робіт.

Крім того, зазначив, що на момент постановлення ухвали слідчого судді від 31.10.2023 року зазначеного в даній ухвалі об`єкта незавершеного будівництва на земельній ділянці :75:322:0001 не існувало, тобто заборона будь-яких будівельних дій щодо вказаного у ухвалі об`єкту незавершеного будівництва не мала і не могла мати місце з огляду на відсутність самого об`єкта незавершеного будівництва.

Враховуючи викладене просив задовольнити вказане клопотання.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти даного клопотання, просила відмовити в його задоволенні в зв`язку з необґрунтованістю.

Заслухавши доводи учасників розгляду клопотання, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30.11.2023 року у справі № 759/23263/23 накладено арешт на майно що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме: автомобіль «автокран» «МАЗ 6303», номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , автомобіль (автокран-вишка) «ГАЗ», номерний знак НОМЕР_3 , власник якого невідомий, трактор-евакуатор «JCB», номерний знак НОМЕР_4 , власник якого невідомий, рахунок-фактура № К-00003161 від 20.11.2023 року про поставку різного будівельного матеріалу на 1-му арк., шляхом накладення заборони на його відчуження третім особам (часткове відчуження), передавати в іпотеку, позичку та заборону будь-яким чином його використовувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Главою 2 КПК України, встановлені засади, тобто основоположні принципи кримінального провадження, до яких, серед інших, віднесені верховенство права (ст. 8 КПК), законність (ст. 9 КПК).

Так, кримінальним процесуальним законом наголошено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 131 КПК України, арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК України, застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Отже, доводи заявника знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, є обґрунтованими та заснованими на законі.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_4 та ОСОБА_8 їх майном на підставі зазначених обставин, оскільки адвокатом ОСОБА_6 доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

У зв`язку з чим, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30.11.2023 року, оскільки потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не вбачається, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170, 171, 173, 174,309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30.11.2023 року у кримінальному провадженні № 0003709, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва у справі №759/23263/23 від 30.11.2023 року у кримінальному провадженні № 0003709, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, а саме: автомобіль «автокран» «МАЗ 6303», номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , автомобіль (автокран-вишка) «ГАЗ», номерний знак НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , трактор-евакуатор «JCB», номерний знак НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , рахунок-фактура № К-00003161 від 20.11.2023 року про поставку різного будівельного матеріалу на 1-му арк. та повернути майно особам, у яких таке майно було вилучене.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1