Дата документу 29.11.2023
Провадження № 1-кс/334/3356/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача СД Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000021 від 07.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернувся дізнавач СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000021 від 07.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 07.01.2023 до Запорізького РУП надійшло повідомлення про те, що 07.01.2023 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ленська, біля ЗГТ "Пляж" виявлено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який використовував свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 з явними ознаками підробки (ЄО 413 від 07.01.2023).

Відомості про кримінальне правопорушення внесено 07.01.2023 до ЄРДР за № 0000021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

07.01.2023 під час огляду місця події за адресом: м. Запоріжжя, вулиця Ленська, біля зупинки громадського транспорту «Пляж», виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , на автомобіль марки «Honda Accord», в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , видане 08.07.2021 року на ім`я ОСОБА_5 .

Транспортний засіб не вилучався та перебуває в користуванні у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході досудового розслідування, дізнавачем СД Запорізького РУП ОСОБА_7 винесено постанову про призначення технічної експертизи документів, а саме - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-23/477-ДД від 13.01.2023 року, наданий на дослідження бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , не відповідає аналогічним зразкам бланків свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

В ході досудового розслідування, в якості свідка допитано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив, що 18 лютого 2022 року знайомий на ім`я ОСОБА_9 , якому приблизно 30 років, м.т. НОМЕР_3 , НОМЕР_4 запропонував придбати у нього автомобіль Honda Accord у кузові сірого кольору, д.н. НОМЕР_2 за 2000 доларів, у зв`язку з тим, що йому терміново потрібно їхати з України і він шукає покупця. ОСОБА_8 погодився і особливо не оглядаючи автомобіль та документи придбав автомобіль. Жодних договорів та розписок не укладалося. Так, приблизно 20 лютого 2022 року вони зустрілися з ОСОБА_9 біля Селянського ринку у Бородинському мікрорайоні, де і відбулася покупка автомобіля. Коли ОСОБА_8 оглянув свідоцтво, то запитав у ОСОБА_9 , чому на свідоцтві зазначений власник ОСОБА_5 , він сказав, що оформив на цю дівчину і в майбутньому можна буде переоформити. І ОСОБА_8 нічого не підозрюючи поїхав на даному автомобілі до гаражу, який знаходиться в районі кінцевої зупинки на Бородинському мікрорайоні. Так, автомобіль стояв до кінця грудня 2022 року, на ньому ніхто не їздив. А 29.12.2022 ОСОБА_8 надав автомобіль з документами своєму батьку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у тимчасове користування.

07.01.2023 року приблизно о 11:00 йому зателефонував батько і повідомив, що його зупинили співробітники поліції біля ЗГТ «Пляж» по вулиці Ленська у м. Запоріжжя у зв`язку з тим, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має ознаки підробки. Після чого, 07.01.2023 приблизно 11:15 ОСОБА_8 зв`язався з ОСОБА_9 у месенджері «Viber» та розповів йому про дану ситуацію. Він зізнався, що придбав даний автомобіль в кінці 2020 року у невідомої особи у м. Мелітополь у не розмитненому виді. Тривалий час не міг самостійно розмитнити, тому купив у невідомої особи свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , на українських номерах. Також ОСОБА_9 сказав, що не встиг попередити перед від`їздом і справжнє свідоцтво забрав із собою. На прохання ОСОБА_8 він відправив фотографію справжнього свідоцтва, яка долучена до матеріалів кримінального провадження.

В рамках кримінального провадження опитано гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що в кінці грудня свій автомобіль відвіз на ремонт і 29.12.2022 року попросив у свого сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіль на деякий час. ОСОБА_8 надав батькові у тимчасове користування автомобіль Honda Accord у кузові сірого кольору, д.н. НОМЕР_2 разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 . Коли та у кого син придбав даний автомобіль, ОСОБА_4 не відомо.

Відповідно до справжнього свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Honda Accord», в кузові сірого кольору, номер кузова (VIN-код): НОМЕР_5 , не піддавався механічним змінам та співпадає з наявним номером кузова на внутрішніх деталях автомобіля.

В ході досудового розслідування, встановити місцезнаходження гр. ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , не надалось можливим.

Дізнавач зазначив, що накладення арешту на вищевказаний автомобіль марки «Honda Accord», в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , необхідний для його збереження та встановлення істини у кримінальному провадженню.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СД Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 07.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

07.01.2023 під час огляду місця події за адресом: м. Запоріжжя, вулиця Ленська, біля зупинки громадського транспорту «Пляж», виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , на автомобіль марки «Honda Accord», в кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , видане 08.07.2021 року на ім`я ОСОБА_5 .

Транспортний засіб не вилучався та перебуває в користуванні у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході досудового розслідування, дізнавачем СД Запорізького РУП ОСОБА_7 винесено постанову про призначення технічної експертизи документів, а саме - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 .

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-23/477-ДД від 13.01.2023 року, наданий на дослідження бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , не відповідає аналогічним зразкам бланків свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу N 1 Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. п. 46 рішення у справі " Устименко проти України", п. п. 51,52 рішення у справі " Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі " Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах SperrongandLonnrothvSweden" від 23.09.82, "новоселець кий проти України" від 11.03.2003, "Федоренко проти України від1.06.2006).

Як вбачається з матеріалів провадження, дізнавач звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою збереження транспортного засобу, оскільки власник має можливість його відчуження та розпорядження ним будь-яким способом, що в свою чергу може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Дізнавачем не доведено суду доказів в обґрунтування свого клопотання, зокрема щодо спроб або способу знищення/відчуження зазначеного майна.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що жодної з передбачених законом підстав для накладення арешту дізнавачем не доведено. Крім того, з матеріалів долучених до клопотання про арешт майна встановлено, що транспортний засіб не вилучався та перебуває у користуванні у ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання дізнавача СД Запорізького РУП ГУПН в Запорізькій області ОСОБА_3 про накладення арешту слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання дізнавача СД Запорізького РУП ГУПН в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000021 від 07.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1