Провадження №11-сс/801/619/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участі учасників провадження:

прокурора ОСОБА_6

заявника ОСОБА_7

та її представника - адвоката ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 поданої в інтересах ОСОБА_7 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.10.2023 року,

якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , поданої в інтересах ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_9 від 29 червня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000515 від 21.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , звернувся 12.10.2023 до Вінницького міського суду Вінницької області зі вищевказаною скаргою, яку мотивував тим, що постановою старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_9 від 29 червня 2023 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000515 від 21.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На думку заявника постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, передчасною та незаконною, винесена з грубим порушенням положень Кримінального процесуального законодавства України та відомості зазначені в ній не відповідають дійсності.

Як зазначається заявником основною підставою для прийняття свого рішення слідчий вважає покази свідка ОСОБА_10 , який стверджує, що керуючи власним автомобілем «Сітроєен Берлінго», д/н НОМЕР_1 , під час здійснення обгону вантажного автомобіля на автодорозі між селами Кунка та Куна Гайсинського району Вінницької області, він помітив автомобіля «Фольксваген Поло» зі швидкість біля 120 км/год.

Завершивши маневр обгону, він повернувся на свою смугу руху і побачив, що автомобіль «Фольксваген Поло», який перебував на відстані 150 м, з`їхав з проїзної частини дороги і наїхав на стовбур дерева та отримав механічні пошкодження, а водій ОСОБА_11 отримав травми, несумісні з життям, і помер в реанімаційному відділенні Гайсинської районної лікарні.

Також, слідчий у своїй постанові посилається на покази дружини водія ОСОБА_10 , яка на момент ДТП перебувала на передньому пасажирському сидінні його авто і яка надала аналогічні свідчення, які надав її чоловік.

Також слідчий зазначає у своїй постанові про те, що водій ОСОБА_11 на момент ДТП порушив п. 2.9 ПДР України і перебував в стані алкогольного сп`яніння (1 проміле) та що швидкість його автомобіля всупереч вимог п. 12.6 ПДР України перевищувала дозволену для його стажу керування (до 2-х років), тобто не більше, ніж 70 км/год.

Однак, з вказаними висновками слідчого не можливо погодитись, враховуючи наступне:

- Водій ОСОБА_10 не міг фізично визначити швидкість руху зустрічного автомобіля і точно вказати 120 км/год. Швидкість попутного транспортного засобу він ще міг би приблизно вказати відносно руху свого автомобіля, оскільки він би рухався попереду нього.

- Слідчий не з`ясував основне питання в ДТП, а це причина з`їзду на автомобілі з проїзної частини дороги водієм ОСОБА_11 . Свідок ОСОБА_12 , який сидів поруч з ОСОБА_13 на момент ДТП, стверджує, що спочатку його засліпило світлом фар; потім він відчув, що водій почав гальмувати, внаслідок цього автомобіль правою бічною стороною занесло на зустрічну смугу руху, щоб уникнути лобового зіткнення, ОСОБА_14 був змушений з`їхати з траси ще до того, як вони розминулися з « ОСОБА_15 » ОСОБА_10

- ОСОБА_7 звернулась до прокурора з клопотанням про ексгумацію трупа сина ОСОБА_11 , тому що під час допиту 04.02.2023 і при ознайомленні з висновком судово-медичної експертизи №110 експерта ОСОБА_16 , вона зауважила, що тіло особи, яку оглядав експерт, нижче на 30 см за зріст її сина, разом з тим, кров до Вінницького обласного бюро СМЕ надійшла у не опечатаному вигляді і проводити її дослідження в такому випадку не було сенсу, однак вказане клопотання не було розглянуто.

Враховуючи викладене, заявник звернувся до суду з вказаною скаргою, оскільки винесенні слідчим постанова не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_9 у письмових запереченнях та в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість винесеної ним постанови.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.10.2023 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , поданої в інтересах ОСОБА_7 , на постанову старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_9 від 29 червня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000515 від 21.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У своїх висновках слідчий суддя вказав, що в судовому засіданні судом було досліджено матеріали кримінального провадження №0000515, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з яких встановлено, що слідчим було здійснено слідчі дії: проведено огляд місця дорожньо-транспортної події; проведено огляд речового доказу; проведено огляд транспортного засобу; проведено огляд місця події; проведено допити ряду свідків; проведено слідчий експеримент; призначено експертизу технічного стану транспортного засобу, судово-медичну експертизу, судову авто технічну експертизу та їх висновки долучені до матеріалів провадження.

Тому, проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови слідчий суддя прийшов до висновку, що вказана постанова відповідає вимогам статті 110 КПК України. При проведенні досудового розслідування були проведені необхідні слідчі дії, повно, всебічно досліджено обставини правопорушення, надано їм відповідну правову оцінку та прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження. Постанова ґрунтується на вимогах закону, належно зібраних та допустимих доказах, які не спростовуються обставинами, викладеними в поданій скарзі.

Також слідчий суддя вважав, що ОСОБА_7 не є заявником у даному кримінальному провадженні та не заверталась до слідчого із заявою (клопотанням) про залучення її в якості потерпілої до даного кримінального провадження, а відтак ОСОБА_7 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_8 , не є заявником, потерпілою особою, представником чи законними представником в рамках кримінального провадження №0000515 та, відповідно, не наділена правом на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні скарги.

Встановлено, що ОСОБА_7 , яка являється матір`ю загиблого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була допита слідчим ОСОБА_9 в якості свідка у даному кримінальному провадженні та не є заявником у даному кримінальному провадженні, а тому обов`язковою умовою для набуття статусу потерпілого у кримінальному провадженні є подання слідчому заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Проте, матеріали кримінального провадження не містять відомостей про звернення ОСОБА_7 до органу досудового розслідування із заявою про надання їй статусу потерпілої особи у кримінальному провадженні №0000515.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.10.2023, так як вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено ним з поважних причин, оскільки копію повного тексту оскаржуваного судового рішення він отримав лише 24.10.2023.

Також в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.10.2023 року та скасувати постанову старшого слідчого СВ СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 від 29.06.2023 у кримінальному провадженні №0000515 від 21.09.2022 року, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що слідчий суддя в оскаржуваному судовому рішенні залишив поза увагою такі обставини, як ігнорування слідчим з`ясування дій водія ОСОБА_11 при виникненні на його смузі руху небезпеки у виді автомобіля «Сітроен Берлінго» під керуванням водія ОСОБА_10 , не проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 , залишення поза увагою факту фальсифікації судмедекспертом результатів експертизи, а саме проведення ним дослідження трупа іншої за антропометричними даними людини, що підтверджується копією висновку CME № 110 від 21.10.2022 року, а також надання на біологічне дослідження крові в неопечатаній пробірці, невирішення клопотання його довірительки щодо проведення ексгумації трупа її сина.

Слідчий суддя зробив висновок про те, що ОСОБА_7 не є заявником чи потерпілою у кримінальному провадженні, що суперечить матеріалам кримінального провадження. ОСОБА_7 була залучена до кримінального провадження в якості потерпілої і 04.02.2023 р. особисто ОСОБА_9 знайомив її в якості потерпілої з матеріалами справи в його присутності. На наданому його довірительці висновку, який був підшитий до справи, вона власноруч написала, що наполягає на повторній перевірці тіла ОСОБА_11 на відсутність алкоголю.

За таких обставин вважає, що постанова про закриття кримінального провадження не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 та ОСОБА_7 апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.10.2023 підтримали та просили ці вимоги задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 19.10.2023, а також просив апеляційну скаргу залишити без задоволення. Ухвалу слідчого судді суду першої інстанції просив залишити без змін, так як вважає її законною та обґрунтованою. На запитання суду пояснив, що у вказаному кримінальному провадженні потерпілим ніхто не визнавався, усі звернення ОСОБА_7 були зареєстровані, як звернення громадян. Крім того, ОСОБА_7 було допитано в якості свідка. Також вказав, що надати матеріали кримінального провадження для огляду апеляційному суду не представляється можливим, оскільки вони були направлені на виконання листа 24.10.2023 прокурору Прокуратури вищого рівня.

Слідчий ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримав думку прокурора щодо відмови у задоволенні скарги.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи клопотання щодо поновлення строку, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.10.2023 підлягає до задоволення.

Так, відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Зі змісту ч.1 ст.117 КПК України встановлено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо він пропущений із поважних причин.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Вказане узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності; див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Встановлено, що 27.10.2023 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_17 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.10.2023 з клопотанням про поновлення строку та об`єктивними даними, які свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали.

Також дослідивши матеріали судового провадження, копії матеріалів доданих адвокатом до апеляційної скарги, оскільки матеріали самого кримінального провадження №0000515 від 21.09.2022 згідно наданого прокурором копії листа 24.10.2023 були направленні до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, обговоривши доводи апеляційної скарги в частині оскарження ухвали слідчого судді від 19.10.2023, колегія суддів приходить до висновку, що вказана апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно з приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх, передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи є, передбачені ст. 284 КПК України, підстави для його закриття.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства у відповідності до вимог розділу ІІІ КПК України шляхом проведення слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст.9, 283, 284 КПК України).

Положеннями ст.110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність приводів та підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження тощо.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, апеляційним судом було встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не були.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що слідчим Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводилось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000515 від 21.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

30.11.2022 старшим слідчим відділу слідчого управління ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_9 було винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю у діях водія ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, яку скеровано до Вінницької спеціалізованої прокуратури.

02.01.2023 року прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_6 , в порядку п.7 ч.2 ст.36 КПК України було прийнято рішення про скасування постанови слідчого від 30.11.2022 року про закриття кримінального провадження №0000515, відомості про яке були внесені до ЄРДР 21.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

При цьому прокурор у своїй постанові про скасування вказаної постанови слідчого про закриття кримінального провадження вказав на те, що рішення слідчого є необґрунтованим, суперечить принципам КПК України. Зокрема, під час досудового розслідування не в повній мірі досліджено обставини дорожньо-транспортної пригоди, ненадана належна оцінка діям водіїв, ОСОБА_11 і ОСОБА_10 . Також не проведено слідчих експериментів із свідком ОСОБА_12 з метою подальшого дослідження його показів і використання в судовій експертизі, а також не встановлено водія вантажівки. За таких обставин прокурор вважав, що досудове розслідування було проведено не всебічно і не повно, слідчим не надано належної правової оцінки обставинам кримінального правопорушення.

29 червня 2023 року старшим слідчим відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковником поліції ОСОБА_9 прийнято рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000515 від 21.09.2022, у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Своє рішення від 29.06.2023 року про закриття кримінального провадження №0000515 від 21.09.2022 слідчий ОСОБА_9 обґрунтував тим, що причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди стали порушення водієм ОСОБА_11 вимог ПДР України, внаслідок яких сталася смерть останнього. Внаслідок вказаної пригоди стороннім особам, тілесних ушкоджень, які б містили ознаки диспозиції ст.286 КК України, не заподіяно.

Також в постанові слідчий послався на пояснення надані в ході допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_18 , які були свідками ДТП, фельдшера бригади швидкої медичної допомоги ОСОБА_19 , яка виїжджала на місце пригоди, свідка ОСОБА_12 , який був пасажиром автомобіля «Фольксваген Поло» під керуванням ОСОБА_11 . Слідчий зазначив, що в ході проведення одночасного допиту між свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_10 встановлено, що ДТП сталася у світлий час доби та водій ОСОБА_11 не справившись з керуванням, допустив з`їзд з проїзної частини дороги.

Разом з тим, в постанові про закриття слідчий послався на покази свідка ОСОБА_20 , який разом із ОСОБА_11 проходив військову службу та покази ОСОБА_7 , яку було допитано в якості свідка, і їй при спілкуванні з представниками центру комплектування стало відомо, що ОСОБА_11 перебував у тверезому стані, у зв`язку з чим вона ставить під сумнів результати проведення судово-медичної експертизи в частині наявності в крові її сина алкоголю.

Також в постанові слідчий послався на висновок судово-медичної експертизи №110 від 21.10.2022 відповідно до якого смерть ОСОБА_11 настала від сполучної травми тіла, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення та перебуває у причинному зв`язку зі смертю останнього. При судово-токсикологічній експертизі трупа ОСОБА_11 виявлено наявність етилового спирту в концентрації 1 проміле. Така концентрація етилового спирту в крові свідчить про те, що на момент смерті ОСОБА_11 знаходився в стані легкого ступеня алкогольного сп`яніння.

Під час допиту судово-медичний експерт ОСОБА_16 пояснив, що при розтині трупа ОСОБА_11 від речовини головного мозку, грудної і черевної порожнин був відчутний запах алкоголю, що було зазначено у дослідницькій частині висновку судово-медичної експертизи. При розтині трупа ОСОБА_11 було відібрано зразки крові, які направлено для проведення судово- токсикологічної експертизи. Зразки крові відбиралися у скляний флакон, який було підписано та доставлено до відділення судово-токсикологічних експертиз. Під час проведення судово-токсикологічної експертизи встановлено наявність в крові ОСОБА_11 етилового спирту в концентрації 1 проміле. Результати вказаного дослідження було зазначено у висновку судово-медичної експертизи трупа.

Будучи допитаним експерт ОСОБА_21 пояснив, що проводив судово- токсикологічне дослідження крові трупа ОСОБА_11 , про що було складено висновок експерта №2124 від 17.10.2022. Зразки крові були надані у закоркованому та підписаному флаконі. Під час проведення дослідження у крові ОСОБА_11 було виявлено етиловий спирт в концентрації 1 проміле.

Під час додаткового допиту свідок ОСОБА_10 повністю підтримав свої попередні покази надані під час допитів, слідчого експерименту та проведення одночасного допиту. При цьому зазначивши, що автомобіль «Фольксваген Поло» з`їхав з проїзної частини дороги вже після того як розминувся з автомобілем свідка.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №127 від 28.11.2022 ОСОБА_12 під час дорожньо-транспортної пригоди отримав легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/102-22/14828-IT від 31.10.2022, автомобіль «Фольксваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент пригоди перебував у технічно-справному стані.

Згідно бази даних НАІС ОСОБА_11 отримав посвідчення водія 10.11.2021 року, тобто його стаж водіння складає до двох років.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-22/14827-IT від 07.10.2022 швидкість руху автомобіля «Фольксваген Поло» номерний знак НОМЕР_3 перед пригодою, з врахуванням слідів юзу, складала 44,9 - 55 км/год. Вказане значення швидкостi являється мінімальним, так як в розрахунках не враховані затрати кінетичної енергії, яка була витрачена на деформацію деталей.

Згідно з висновком автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-22/15624-IT вiд 24.10.2022 дії водія автомобіля «Фольксваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_11 регламентувалися вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху.

У ситуації, яка склалася, у діях водія автомобіля «Сітроен Берлінго», державний номерний знак НОМЕР_4 ОСОБА_10 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору можливість попередження виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди у водія автомобіля «Фольксваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_11 забезпечувалася відповідністю його дій вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху.

В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «Фольксваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_11 вбачається невідповідність 12.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку додаткової автотехнічної експертизи № CE-19/102-23/4425-IT вiд 09.03.2023 дорожній ситуації, з технічної точки зору можливість попередження виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди у водія автомобіля «Фольксваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_11 забезпечувалася відповідністю його дій вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху. В ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля «Фольксваген Поло», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_11 вбачається невідповідність вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, стали порушення водієм ОСОБА_11 вимог п. 2.9 (а), п. 12.1 та п. 12.6 (6) Правил дорожнього руху України.

З досліджених в ході апеляційного розгляду матеріалів наданих до апеляційної скарги встановлено, що 14.01.2023 ОСОБА_7 , яка являється матір`ю загиблого ОСОБА_11 звернулася до керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері з клопотанням про з`ясування у недостовірності результатів розслідування причин ДТП в якому загинув її син, у своєму клопотанні вказала, що є потерпілою особою.

На вказане клопотання ОСОБА_7 заступником керівника Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_22 20.01.2023 було надано відповідь про те, що на даний час досудове розслідування триває, клопотання та порушенні в ньому питання, додані до матеріалів кримінального провадження та їм буде надана належна оцінка, під час здійснення всебічного і повного досудового розслідування. Також було роз`яснено, що ОСОБА_7 у разі незгоди з прийнятим рішенням має право його оскаржити прокурору вищого рівня або до суду у терміни, передбачені законодавством України.

Також з пояснень наданих ОСОБА_7 та її представником в ході апеляційного розгляду встановлено, що слідчий ОСОБА_9 знайомив ОСОБА_7 в присутності представника ОСОБА_8 з матеріалами вказаної кримінальної справи, і на наданому ОСОБА_11 висновку, який підшитий до справи вона власноруч вказала що наполягає на повторній перевірці тіла ОСОБА_11 на відсутність алкоголю.

У відповідності до ч.7 ст.55 КПК України якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Водночас з пояснень наданих прокурором встановлено, що ОСОБА_11 у вказаному кримінальному провадженні не була визнана потерпілою, а усі її звернення було залучено до матеріалів кримінального провадження та зареєстровані, як звернення громадян.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя першої інстанції прийшов до передчасного та помилкового висновку, що ОСОБА_7 не наділена правом на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Також апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що постанова про закриття кримінального провадження за №0000515 від 21.09.2022 відповідає вимогам статті 110 КПК України, а також з тим, що при проведенні досудового розслідування були проведені необхідні слідчі дії, повно, всебічно досліджено обставини правопорушення, надано їм відповідну правову оцінку та прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження виходячи з наступного.

Як було встановлено в ході апеляційного розгляду, 02.01.2023 року прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_6 , в порядку п.7 ч.2 ст.36 КПК України було прийнято рішення про скасування постанови слідчого від 30.11.2022 року про закриття вказаного кримінального провадження №0000515 від 21.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, зокрема з тих підстав, що слідчим під час досудового розслідування не в повній мірі було досліджено обставини ДТП, не надана належна оцінка діям водіїв, ОСОБА_11 і ОСОБА_10 . Також не було проведено слідчих експериментів із свідком ОСОБА_12 з метою подальшого дослідження його показів і використання в судовій експертизі, а також не встановлено водія вантажівки.

В постанові про закриття кримінального провадження від 29.06.2023 року слідчий вказав, що «Будучи допитаним свідок ОСОБА_12 пояснив, що 21.09.2022 біля 19 год. 15 хв. перебуваючи в якості пасажира в автомобілі «Фольксваген Поло», яким керував ОСОБА_11 , рухалися у напрямку с. Куна Гайсинського району. Швидкість автомобіля складала біля 80-100 км/год. Під час руху помітив зустрічний автомобіль, який здійснював обгін вантажного автомобіля. Водій ОСОБА_11 почав пригальмовувати та зміщатися до правого узбіччя. Однак, під час цього водій ОСОБА_11 не справився з керуванням та автомобіль з`їхав з проїзної частини дороги.

Під час додаткового допиту свідок ОСОБА_12 пояснив, що швидкість автомобіля «Фольксваген Поло», у якому вони рухалися, складала біля 100 км/год. Під час руху водій ОСОБА_11 почав гальмувати та автомобіль винесло на зустрічну смугу руху і по нести правою бічною частиною на зустрічний вантажний автомобіль. Водій ОСОБА_11 почав зміщати автомобіль на належну смугу руху, внаслідок чого стався з`їзд автомобіля з проїзної частини дороги. Свідок вказав, що не може відобразити обставини виникнення дорожньо-транспортної пригоди під час слідчого експерименту.»

Однак, апеляційний суд вважає, що викладені слідчим в постанові покази свідка ОСОБА_12 про те, що він не може відобразити обставини виникнення дорожньо-транспортної пригоди під час слідчого експерименту не відповідає дійсності, оскільки зі змісту заяви останнього, яка надійшла на електронну адресу суду встановлено, що під час його допиту в якості свідка, під час додаткового допиту та проведення одночасного допиту від 27.11.2022 р. викладені ним відомі обставини ДТП, яка сталась 21.09.2022 та внаслідок якої загинув ОСОБА_11 , не були в повній мірі відображені в протоколах. Зазначив, що він чітко пам`ятає всі обставини події і готовий відобразити їх на місці, хоча і не може показати відстань між транспортними засобами з точністю до сантиметра. Коли слідчий ОСОБА_9 проводив слідчий експеримент, він був госпіталізований і не міг прийняти в ньому участь та відобразити всі відомі обставини ДТП на місці події, а тому просить викликати його для проведення слідчих дій. У своїй заяві свідок ОСОБА_12 також звернув увагу суду на те, що ніякого протоколу про відмову від участі в слідчому експерименті він не підписував і наполягає на проведенні даного слідчого експерименту.

Також при дослідженні наданої апеляційному суду копії протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.09.2022 встановлено, що слідчий ОСОБА_9 власноруч зазначив ОСОБА_10 як учасника ДТП. Відповідно у ОСОБА_10 також необхідно було відібрати зразки крові для проведення судово-токсикологічної експертизи.

Однак, слідчим ОСОБА_9 не було забезпечено проведення такої експертизи, не було направлено автомобіль ОСОБА_10 на технічну експертизу (фари ближнього/дальнього світла), внаслідок чого з пояснень наданих адвокатом ОСОБА_8 встановлено, що ОСОБА_10 одразу здав автомобіль в ремонт, з метою уникнути експертизи технічного стану автомобіля.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у випадку встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Прийняття такого процесуального рішення можливе лише після повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних слідчими органами.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне звернути увагу, що закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процедур.

При перевірці матеріалів кримінального провадження, колегією суддів встановлено, що органи досудового розслідування прийняли 29.06.2023 року передчасне процесуальне рішення про закриття вказаного кримінального провадження, оскільки слідчим в повній мірі не було виконано вказівки викладені в постанові прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_6 від 02.01.2023 про скасування постанови слідчого від 30.11.2022 року про закриття кримінального провадження №0000515 від 21.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Зокрема, не надано належної оцінки діям водіїв ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , не проведено слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_12 з метою подальшого дослідження його показів і використання в судовій експертизі, який на момент проведення першого слідчого експерименту знаходився на стаціонарному лікуванні після ДТП, а також не встановлено водія вантажівки.

Слідчий суддя, при ухваленні судового рішення, не звернув увагу на такі порушення кримінального процесуального закону, які допустив орган досудового розслідування при винесенні постанови про закриття кримінального провадження і сам допустив їх, належним чином не перевіривши доводи заявника про незаконність та необґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 29.06.2023.

Крім того, вказана постанова слідчого в достатній мірі не була оцінена слідчим суддею з точки зору ефективності проведеного розслідування та допущених порушень кримінального процесуального Закону після скасування постанови про закриття кримінального провадження, всупереч вимогам КПК України.

Таким чином зазначені обставини дають підстави апеляційній інстанції зробити висновок про поверховість, неповноту і необ`єктивність судового розгляду.

Слідчий суддя при розгляді скарги не звернув уваги на вказані порушення, а тому ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Під час здійснення досудового розслідування необхідно провести всі необхідні слідчі дії, за результатами яких прийняти законне та обґрунтоване рішення.

З урахуванням наведеного, органу досудового розслідування необхідно взяти до уваги усі доводи скарги, на які кінцеве рішення слідчого, дізнавача має містити вичерпні, аргументовані відповіді, без яких досудове розслідування не може вважатися повним та неупередженим, а процесуальне рішення за його результатами законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення скарги адвоката ОСОБА_8 поданої в інтересах ОСОБА_7 . У зв`язку з чим, також підлягає скасуванню і постанова слідчого про закриття кримінального провадження, а матеріали даного кримінального провадження - підлягають поверненню прокурору для організації і продовження проведення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.117, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити адвокату ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 від 12.10.2023 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 від 29 червня 2023 року у кримінальному проваджені №0000515 від 21.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст. 286 КК України щодо закриття кримінального провадження і направити матеріали кримінального провадження прокурору для організації продовження досудового розслідування

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4