Номер провадження: 11-сс/813/1933/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 23.11.2023, якою стосовно:

ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в респ. Молдова, громадянина респ. Молдова, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ;

- застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту для забезпечення видачі особи,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 про застосування стосовно ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) та застосовано стосовно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 23.01.2024 включно за адресою: АДРЕСА_2 та покладенням на нього строком до 23.01.2024 включно певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя вказав, що прокурором не було доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права ОСОБА_11 на свободу, натомість, останній прибув до України законним шляхом, до кримінальної чи адміністративної відповідальності на території України не притягувався, розлучений, має фактичну дружину, з якою підтримує тісні зв`язки, має на утриманні неповнолітнього сина 2011 р.н., має старшого брата, проживаючого на території України, винаймає житло в Одеській обл., займається волонтерською діяльністю та підтримує український народ, у зв`язку із наявними захворюваннями потребує відповідного лікування в спеціалізованих медичних закладах, з огляду на що подальше тримання ОСОБА_11 під вартою може привести до настання значних негативних наслідків для його здоров`я.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі керівник Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 не погодився із оскаржуваною ухвалою, вважаючи її незаконною та необґрунтованою у зв`язку із необ`єктивною оцінкою слідчим суддею всіх обставин справи та ненаданням оцінки доводам сторони обвинувачення з огляду на наступне:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що ОСОБА_12 переховувався від органів досудового розслідування, слідчим суддею суду м. Гяи Французької Республіки від 26.10.2022 видано європейський ордер на арешт останнього та його оголошено у розшук у зв`язку із притягненням до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів у Амбрені та в департаменті Верхні Альпи в ніч з 09 на 10 листопада 2021 року, зокрема, крадіжки зі зломом у житловому або складському приміщенні; відповідно до інформації ФДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС» в Миколаївський та Одеській областях ОСОБА_12 не має будь-яких хронічних захворювань та протипоказань для утримання під вартою; у ОСОБА_9 відсутні міцні соціальні зв`язки, зокрема, на території м. Одеси та Одеської обл. у останнього немає власного житла, його дитина є громадянином респ. Молдова та проживає на її території, єдиною адресою його проживання є територія респ. Молдови, надана стороною захисту копія договору оренду свідчить про те, що житло за адресою: АДРЕСА_2 винаймається начебто братом ОСОБА_9 ОСОБА_13 ;

- звільнення ОСОБА_9 з-під варти ставить під загрозу авторитет компетентних органів України з питань видачі на міжнародній арені, оскільки у разі переховування останнього після звільнення з-під варти з метою уникнення видачі, Україна не зможе виконати взяті на себе зобов`язання відповідно до Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно гр. респ. Молдова ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) екстрадиційний арешт, із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», до прийняття рішення про видачу та фактичної передачі компетентним органам Французької Республіки.

Позиція інших учасників провадження.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_14 зауважила, що вважає вимоги апелянта необґрунтованими, а застосований стосовно її підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту для забезпечення видачі особи таким, що здатен гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_15 з огляду, зокрема, на те, що сам по собі факт видачі слідчим суддею м. Гяи Французької Республіки від 26.10.2022 європейського ордеру на арешт ОСОБА_15 та оголошення його в розшук не може бути належним підтвердження того, що останній ухилявся від правосуддя у Франції, зміст наданих прокурором процесуальних рішень не містить даних про те, що ОСОБА_15 був обізнаний про його кримінальне переслідування, підставою для оголошення його в розшук була відсутність даних про його місцезнаходження, натомість, ОСОБА_15 протягом останнього часу вільно переміщувався із країни в країну, прибув до України законним шляхом, в наданих Французькою Республікою матеріалах мова йде про проступок, прокурором не наведено жодного доказу тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_15 в разі засудження, останнім не було допущено жодних порушень встановлених оскаржуваною ухвалою обмежень, ОСОБА_15 має серйозні проблеми зі здоров`ям у зв`язку із переломами 3-4 дисків, раніше був паралізованим, потребує відповідного лікування, має постійне місце проживання в Одеській обл., яке орендується саме для його мешкання, має міцні соціальні зв`язки, зокрема, цивільну дружину та сина на утриманні, звернувся із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та наразі справа знаходиться на розгляді в Одеському окружному адміністративному суді.

З урахуванням викладених обставин, захисник ОСОБА_7 , зауважуючи на тому, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

В судове засідання апеляційного суду не з`явилась особа, стосовно якої вирішується питання про екстрадиційний арешт ОСОБА_15 , незважаючи на те, що суд апеляційної інстанції здійснював спроби забезпечити його явку через захисника, яка в судовому засіданні апеляційного суду від 04.12.2023 повідомила, що ОСОБА_15 не зміг добратись до суду у зв`язку із відсутністю автобусного сполучення та просила перенести судове засідання з його призначенням в режимі відеоконференції із Саратським райсудом Одеської обл.

В наступне судове засідання апеляційного суду, яке було призначено на 14.12.2023 в режимі відеоконференції із Саратським райсудом Одеської обл. ОСОБА_15 також не з`явився, про причини неприбуття не повідомив та жодних клопотань на адресу суду не подавав.

Враховуючи неявку ОСОБА_15 в судове засідання без поважних причин, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе апеляційний розгляд провести за відсутності ОСОБА_16 .

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 частково підтримала вимоги апеляційної скарги прокурора та просила ухвалу слідчого судді скасувати, а клопотання прокурора про застосування стосовно ОСОБА_15 екстрадиційного арешту залишити без розгляду з огляду на те, що ОСОБА_15 зник, при цьому захисник ОСОБА_7 просила апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, проаналізувавши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі аналізу змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді та матеріалів провадження вбачається, що судове рішення вищевказаним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає з огляду на наступне.

Положення ч. 7 ст. 584 КПК України передбачають, що за результатами розгляду клопотання та за наявності певних для цього підстав може постановити одне із наступних рішень: 1) застосування екстрадиційного арешту; 2) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту; 3) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту; 4) застосування екстрадиційного арешту та відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію); 5) відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин респ. Молдова, дійсно притягується до кримінальної відповідальності на території Французької Республіки за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 311-1, 311-3, 311-3-1, 132-73 КК ФР за ознаками вчинення в ніч з 09 на 10.11.2021 в приміщенні майстерні м. Амбрена та в департаменті Верхні Альпи крадіжки з проникненням в житлове або складське приміщення.

В матеріалах справи міститься запит прокурора суду м. Гап Французької Республіки про видачу ОСОБА_9 для притягнення його до кримінальної відповідальності на території Французької Республіки (а.с. 4-7), а також європейський ордер на арешт останнього від 14.11.2022 (а.с. 15-21).

Ухвалою слідчого судді Тарутинського райсуду Одеської обл. від 17.10.2023 стосовно ОСОБА_15 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб, до надходження запиту про видачу особи, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» (а.с. 67-70).

Злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_17 на території Французької Республіки відповідає злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України та є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше ніж 1 рік.

При цьому, строки давності виконання обвинувального вироку, відповідно до ст. 80 КК України не сплинули.

Колегія суддів не погоджується із висновками слідчого судді стосовно відсутності підстав для застосування стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді екстрадиційного арешту.

В обґрунтування висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування стосовно ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту), слідчий суддя послався на те, що прокурором не було доведено виняткових обставин, які виправдовували б обмеження права ОСОБА_15 на свободу.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком слідчого судді, з огляду на наступне.

Так, приписи ч.ч. 1 та 2 ст. 585 КПК України встановлюють, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: 1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Натомість, на підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_15 перебуває у розшуку на території Французької Республіки за підозрою у вчиненні умисних тяжких корисливих злочинів, пов`язаних із посяганням на власність та проникненням до житла й сховища (а.с.15-22), відповідальність за яких, відповідно до норм національного кримінального законодавства, передбачену у виді позбавлення волі строком від 3-х до 6-ти років, переховувався від органів досудового розслідування, до уповноважених органів ГУДМС в Одеській обл. з клопотанням про документування посвідкою на постійне або тимчасове проживання не звертався (а.с. 65), натомість, звернувся із заявою про надання йому тимчасового захисту в Україні, яка була залишена без розгляду у зв`язку із її невідповідністю критеріям, визначеним в Законі України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» (а.с. 124-126).

Висновки слідчого судді стосовно того, що ОСОБА_15 потребує належної медичної допомоги та лікування суперечать наявним у розпорядженні апеляційного суду матеріалам провадження, зокрема, довідки начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» в Миколаївській та Одеський областях ОСОБА_18 та завідувача Одеської міської медичної частини №21 ОСОБА_19 за №№1952-МИ-23 від 06.11.2023 (а.с. 52 та 64 відповідно), відповідно до яких ОСОБА_15 скарг на стан здоров`я не висловлював, соматично здоровий та протипоказань для утримання ОСОБА_15 під вартою немає.

Окрім того, окремо апеляційний суд наголошує на тому факті, що ОСОБА_15 порушив умови застосованого стосовно нього оскаржуваною ухвалою від 23.11.2023 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для забезпечення видачі особи, оскільки двічі, 04.12.2023 та 14.12.2023, без поважних причин не з`явився до суду апеляційної інстанції для участі в розгляді апеляційної скарги прокурора, натомість, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор зауважив на тому, що ОСОБА_15 покинув визначене оскаржуваною ухвалою слідчого судді місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому, його співмешканці, зокрема, троюрідний брат ОСОБА_20 та його дружина ОСОБА_21 надали свої пояснення, в яких зазначили, що не бачили ОСОБА_15 з 04.12.2023, він забрав всі свої речі та покинув вищезазначене місце мешкання.

При цьому, під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_6 повідомила суд про те, що на теперішній час місце знаходження ОСОБА_15 не встановлено, у зв`язку із чим вона не має можливості забезпечити його участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Враховуючи ту обставину, що прокурором не може бути забезпечена участь ОСОБА_15 під час апеляційного розгляду скарги керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 , колегія суддів дійшла до висновку про те, що на даний час вирішити питання про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення його видачі (екстрадиційного арешту) є неможливим, оскільки будуть грубо порушені вимоги КПК України та ст.ст 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.

Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Частиною 1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню із постановленням нової про відмову у задоволенні клопотання прокурора про застосування стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) для забезпечення видачі особи з мотивів, викладених апеляційним судом вище.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 412, 419, 422, 532, 584, 585, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 23.11.2023, якою стосовно ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту для забезпечення видачі особи строком до 23.01.2024 включно скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) стосовно ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Французької Республіки.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4