Справа № 369/5935/23
Провадження № 1-кп/369/1823/23
В И Р О К

іменем України

11.10.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001307 від 12 квітня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставки Володарсько-Волинського району Житомирської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, працює не офіційно різноробочим, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», 24 лютого 2022 року о 05:30 год. Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан на території України, строк дії якого у подальшому неодноразово продовжувався.

12 квітня 2023 року близько 00:00 год., перебуваючи за адресою: Київська область, Бучанський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Медова, 8, в автомобілі марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований за вищевказаною адресою, діючи в умовах воєнного стану, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, ОСОБА_6 відкрито заволодів, а саме шляхом ривка вихопив з рук потерпілого ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 800 (вісімсот) гривень.

Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на вищевказану суму.

Вказаними діями, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

У провадження Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001307 від 12 квітня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, з реєстром матеріалів досудового розслідування.

11 жовтня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_7 та прокурором у кримінальному провадженні прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також узгодженого покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 186 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та з можливістю виправлення особи без ізоляції від суспільства, зі звільненням ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, згоди обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та вирішити питання про речові докази.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості. При цьому, у судовому засіданні підтвердив, що обвинуваченим ОСОБА_6 відшкодовано усі завдані збитки та претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого він не має.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого, щиро розкаявся. Вказав, що відшкодував потерпілому ОСОБА_5 усі завдані ним збитки, при цьому, запевнював суд, що в подальшому подібного не вчинятиме, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити його підзахисному узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Виходячи зі змісту п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, яке, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Судом встановлено, що обвинувачений має середню освіту, працює не офіційно різноробочим, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. При цьому, суд бере до уваги розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а саме 800 грн, які фактично були повернуті потерпілому та відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: щире каяття, вчинення кримінального правопорушення вперше, молодий вік обвинуваченого та відсутність претензій з доку потерпілого.

Судом враховано, що щире каяття, характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурору та захиснику також зрозумілі наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором.

На підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, враховуючи норми ч. 3 ст. 68 КК України.

При цьому, суд враховує вид та розмір покарання, яке може бути призначено за тяжкі злочини, з огляду на положення ч. 5 ст. 12 КК України.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, під кількома пом`якшуючими обставинами слід розуміти наявність двох і більше таких обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд призначає основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті. Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, вчинення кримінального правопорушення вперше, молодий вік обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих збитків, дані про особу обвинуваченого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_6 при призначенні основного покарання за ч. 4 ст. 186 КК України положення ч. 1 ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини цієї статті, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим на підставі ст. 75 КК України звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд зазначає, що згідно з положеннями статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вказаний вид і розмір покарання та звільняючи обвинуваченого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання з іспитовим строком, суд виходить насамперед з того, що позбавлення чи обмеження прав і свобод обвинуваченого, у формі фізичної ізоляції від суспільства не є необхідним у цій конкретній справі для захисту суспільства та задоволення почуття обурення й справедливості потерпілого, і суспільства в цілому, виходячи зі ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 , його характеру та обставин вчинення.

Звідси, виходячи, з пануючої нині ієрархії загальнолюдських цінностей цілком виправданим є застосування до покарання призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 положень ст. 75 КК України, що повною мірою узгоджується з соціально-відновлювальною та запобіжною функціями покарання, які спрямовані на відновлення особистості з правослухняною поведінкою та запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі із подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком є необхідним й достатнім для його виправлення, запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому та є домірним скоєному.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який обрано відповідно до ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2023 року щодо ОСОБА_6 строком до 11 червня 2023 року - скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 373, 374, 468 469, 472 474, 475 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду від 11 жовтня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001307 від 12 квітня 2023 року.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання, з урахуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який обрано відповідно до ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 квітня 2023 року щодо ОСОБА_6 строком до 11 червня 2023 року - скасувати.

Речові докази:

- одна грошова купюра номіналом 1000 грн з ідентифікаційним номером БР525912, яку було поміщено до спец.пакету WAR0056910, та одна грошова купюра номіналом 50 грн із ідентифікаційним номером СЛ0211560, яку поміщено до паперового пакету НПУ коричневого кольору, які були повернуті під розписку обвинуваченому ОСОБА_6 залишити у розпорядженні останнього;

- 4 грошові купюри номіналом 200 грн, які мають ідентифікаційні номери: ДВ3838807, УК0136368, ДБ4956398, ЄА4228449, які поміщено до паперового пакету НПУ коричневого кольору та які повернуто під розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити у розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1