єдиний унікальний номер справи 531/2887/23
номер провадження 1-кп/531/34/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, українки, громадянки України, не заміжньої, малолітніх та неповнолітніх дітей не маючої, освіта базова середня, не працюючої, не депутата, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в наступному.

08 вересня 2023 року, близько 12 години 00 хвилин, у ОСОБА_4 , яка перебувала поблизу домогосподарства свого знайомого ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном останнього шляхом обману та зловживанням довірою.

В той же час та у тому ж місці, реалізуючи вказаний протиправний прямий умисел, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_5 , звернулась до нього з проханням надати у тимчасове користування належний останньому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7», в чорному корпусі, який був у силіконовому чохлі із Sim-картою оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_1 , та повідомила при цьому неправдиву інформацію про те, що даний мобільний телефон необхідний для того, щоб зателефонувати друзям з метою, щоб вони її забрали з вище вказаної адреси, та згодом буде повернуто. Потерпілий, не підозрюючи про протиправні наміри ОСОБА_4 , погодився та попередив про обов`язок останньою повернути наданий у користування телефон, на що ОСОБА_4 погодилась, не маючи реального наміру повертати вказане майно.

В подальшому, ОСОБА_4 , доводячи до кінця раніше виниклий протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживанням довірою, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, не маючи на меті повертати належне ОСОБА_5 майно, 08 вересня 2023 року, точного часу не встановлено, передала телефон марки «Xiaomi Redmi 7», в чорному корпусі, який був у силіконовому чохлі, знайомій ОСОБА_6 та таким чином розпорядилася ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2592,00 грн.

Крім того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, Указами Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року, №259/2022 від 18 квітня 2022 року, №341/2022 від 17 травня 2022 року, №573/2022 від 12 серпня 2022 року, №757/2022 від 07 листопада 2022 року, №58/2023 від 06 лютого 2023 року, №254/2023 від 01 травня 2023 року, №451/2023 від 26 липня 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Будучи обізнаною про воєнний стан в Україні, в тому числі і на території Полтавської області, ОСОБА_4 вчинила злочин в умовах воєнного стану за наступних фактичних обставин.

13 вересня 2023 року, близько 11 години 09 хвилин, перебуваючи в торгівельному залі магазину «Маркет Опт», що знаходиться за адресою: вул. Полтавський шлях, 99, м. Карлівка, Полтавського району, Полтавської області, вирішила викрасти з вітрини вказаного магазину пляшку алкогольного напою.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 13 вересня 20223, об 11 годині 09 хвилині 48 секунді, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечній наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в торгівельному залі магазину «Маркет Опт», який знаходиться за вище вказаною адресою, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, з вітрини магазину, таємно викрала пляшку алкогольного напою - Лікер «The Pogues Xaнi», 35%, 0,7 літри, вартістю, згідно акту контрольної перевірки (інвентаризації), 865,50 грн., яка належить приватному підприємству «Павіс».

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила приватному підприємству «Павіс» матеріальну шкоду на суму 865,50 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю та повністю підтвердила час, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення. У скоєному щиро розкаюється.

Представник потерпілого підприємства ПП «Павіс» ОСОБА_7 до суду не з`явився. Від нього через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без його участі, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_5 до суду не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Претензій до обвинуваченої не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а її дії органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство) та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої: її вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікаря нарколога; раніше в силу ст. 89 КК України не судима; посередню характеристику за місцем проживання.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеною Полтавським районним сектором №3 філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 26 січня 2024 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченої за місцем її проживання/навчання/роботи, умов її життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення нею повторного кримінального правопорушення, а також її імовірної небезпеки для суспільства, свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства у винятковому випадку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченої після вчинення кримінальних правопорушень, її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, наслідки суспільно небезпечних діянь, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій: ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт на строк двісті годин; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що строк застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, обраний відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві, сплив 09 грудня 2023 року, враховуючи особу обвинуваченої, суд вважає за недоцільне обирати відносно неї міру запобіжного заходу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт на строк двісті годин;

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що строк застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, обраний відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві, сплив 09 грудня 2023 року, враховуючи особу обвинуваченої, суд вважає за недоцільне обирати відносно неї міру запобіжного заходу.

Речовий доказ - телефон марки «Xiaomi Redmi 7», в чорному корпусі, у силіконовому чохлі, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , вважати повернутим законному власнику.

Речовий доказ - Лікер «The Pogues Xaнi», 35%, 0,7 літри, переданий на відповідальне зберігання охоронцю магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 , вважати повернутим законному власнику.

Речовий доказ - DVD-диск із відеозаписами з камер спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » зберігати в матеріалах досудового розслідування.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченій та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя