Провадження №1-кп/389/77/23
У Х В А Л А

19 грудня 2023 року Колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000285 від 09.06.2021 стосовно

ОСОБА_6 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, запобіжний захід - тримання під вартою, строк до 24.12.2023

В С Т А Н О В И Л А :

16 травня 2023 року до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області на підставі ухвали Кропивницького апеляційного суду від 08.05.2023 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000285 від 09.06.2021 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 26.10.2023 ОСОБА_6 продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24.12.2023.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, обґрунтовуючи клопотання наявністю ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також тяжкістю покарання, що може загрожувати ОСОБА_6 , в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується. Прокурор вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та зазначив, що ОСОБА_6 тривалий час перебуває під вартою, що порушує його права, а також не визнає кваліфікацію інкримінованого йому злочину. Крім того, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки - батька похилого віку, тому просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свого захисника, заперечував проти продовження тримання під вартою, оскільки вважає себе потерпілим, також просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлені неналежним чином.

Вислухавши у судовому засіданні думку учасників судового провадження, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 колегія суддів враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас колегія суддів своїм рішенням повинна забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

Так, рішенням ЄСПЛ від 06.04.2000 у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, колегією суддів взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Під час розгляду даного клопотання у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які наразі не зменшилися та не зникли.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які, у тому числі, є особливо тяжкими, наслідком яких є заподіяння смерті іншій людині, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 років до довічного позбавлення волі, тому усвідомлення тяжкості можливого покарання у разі доведення його вини, вказує на цілком ймовірну можливість переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, шляхом залишення постійного місця проживання.

Водночас колегією суддів враховано, що обвинувачений до затримання не працював, не мав постійного джерела доходу, не одружений, утриманці відсутні, тобто не має сталих соціальних зв`язків, переховувався до часу затримання його працівниками правоохоронних органів.

Також, на даний час судом ще не допитані свідки та потерпілі, тому є вагомі підстави вважати, що з метою уникнення покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, усвідомлюючи тяжкість покарання, може незаконно впливати, у тому числі засобами фізичного та психологічного примусу на даних осіб, з метою зміни та дачі показів останніми на його користь. Слід зазначити, що такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Оскільки, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, один з яких є особливо тяжким, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, і як наслідок, є схильним до вчинення злочинів, не працюючий, не маючий стійкого джерела прибутку, тому колегія суддів вважає, що наявний обґрунтований ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Колегією суддів також враховано характер кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_6 та, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Доводи захисника обвинуваченого про необгрунтованість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 колегією суддів не можуть бути враховані із вищезазначених підстав.

З огляду на викладене та заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Продовжуючи дію такого запобіжного заходу, колегія суддів виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, продовжують існувати, що також унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні, у тому числі, особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, то відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 392 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Підгайці Кіровоградського району Кіровоградської області, продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, який обчислювати з 12 години 30 хвилин 19 грудня 2023 року по 12 годину 30 хвилин 16 лютого 2024 року.

Копію ухвали, до відома, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченому.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3