Справа № № 585/5013/23
Номер провадження 1-кп/585/197/24
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

04 січня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни клопотання у кримінальному провадженні № 0000944 від 17.11.2023 року про застосування заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни, Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

До суду внесено погоджене прокурором клопотання відносно ОСОБА_5 про застосування примусових заходів медичного характеру.

З клопотання та доданих до нього доказів слідує, що 17.11.2023 близько 16:00 ОСОБА_5 зайшов до кафе « New York Street Pizza », яке розташоване за адресою: м.Ромни, вул. Руденка, 18. Там він підсів за столик, за яким перебували незнайомі йому люди - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_2 з малолітньою донькою своєї знайомої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_3 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Познайомившись, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 почали вживати алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_8 пішла в дитячу ігрову кімнату і залишила на столі мобільний телефон «IPhone 6s», який належить її матері ОСОБА_7 та який остання надала їй для тимчасового користування.

Після спільного вживання алкогольних напоїв ОСОБА_6 пішов до дитячої ігрової кімнати перевірити, чи все нормально у малолітньої ОСОБА_8 , а ОСОБА_5 , провівши його повернувся до столика, на якому знаходився мобільний телефон «IPhone 6s», що належить ОСОБА_7 та у нього виник злочинний умисел на вчинення крадіжки даного мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи обов`язкове настання негативних наслідків для власника майна, та, бажаючи їх настання, ОСОБА_5 встав із-за столу та вважаючи, що його дії непомітні для сторонніх осіб, взяв зазначений мобільний телефон, поклавши його до кишені куртки та побувши ще одну хвилину в приміщенні кафе, вийшов на вулицю. На той час ОСОБА_5 мав реальну можливість розпоряджатися викраденим майном.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/119-23/16908-ТВ від 23.10.2023 за результатами проведеної судової товарознавчої експертизи ринкова вартість мобільного телефону «IPhone 6s 32 Gb» станом на 17.11.2023 могла складати 2821 гри.

ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 2821,00 грн.

Дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підпадають під ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме вчинення крадіжки чужого майна в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні ОСОБА_5 , надав пояснення, з яких вбачається, що він не заперечує свою причетність до подій, які викладенні у клопотанні. Не заперечує проти задоволення клопотання про застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.

Захисник ОСОБА_4 у вирішенні питання щодо застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 покладався на розсуд суду.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх обов`язкової участі суду не надала.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та вважає, що воно підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення прокурора, ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали надані прокурором на підтвердження факту вчинення ОСОБА_5 зазначеного вище суспільно небезпечного діяння, суд приходить до висновку про доведеність в тому, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.185 КК України.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №883 від 14.12.2023 року ОСОБА_5 виявляє ознаки «Шизофренії, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом. Галюцинаторно-параноїдний синдром» F20.00.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно - небезпечні діяння.

В силу вимог ч.3 ст.94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку..

Відповідно до ст.503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; або, особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

У відповідності до вимог ст. ст. 511, 512 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме. Частиною 2 статті 513 КПК України передбачено, що суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

За приписами, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" № 7 від 03.06.2005 року, Закону України"Про психіатричну допомогу" примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу у застосуванні до неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру. Застосування заходів примусового заходу медичного характеру за рішенням суду може полягати лише в їх застосуванні, при цьому, суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Згідно п. 3 наказу МОЗ України №397від 08.10.2001року "Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади" вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

З урахуванням вищевикладеного та думки учасників розгляду, суд дійшов висновку, що суспільно-небезпечне діяння мало місце і вчинене воно ОСОБА_5 в стані неосудності, в момент скоєння правопорушення він страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі «Шизофренії, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом. Галюцинаторно-параноїдний синдром» F20.00 та потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, встановлена неосудність ОСОБА_5 на момент розгляду даного кримінального провадження і він потребує застосування примусових заходів медичного характеру увигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення товарознавчої експертизи віднести за рахунок держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Долю речових доказів вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 372, 512, 513, 516 КПК України, ст.19, 92, 93, 94 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0000944 від 17.11.2023 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м.Ромни, Роменського району, Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - примусові заходи медичного характеру у вигляді надання стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон «IPhone 6s 32 Gb» та коробка від нього, які знаходяться на зберіганні у власника залишити в розпорядженні ОСОБА_7 ; диск з відеозаписами на момент вчинення злочину, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати в матеріалах справи.

Витрати за проведення експертиз віднести за рахунок держави.

Копію ухвали направити до КНП СОР (ОКСЛ) за адресою: бульвар Європейський,29, місто Ромни, Сумської області, 42000.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 7(семи), з дня її проголошення.

Копію ухвали після проголошення негайно вручити прокурору та захиснику.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1