ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0002355 від 01.08.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новоозерянка, Олевського району, Житомирської області, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

1. формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа

06.07.2023 року близько 16 год 25 хв ОСОБА_3 перебувала у приміщенні магазину «Квара», що за адресою: м. Житомир, пр. Миру, 12, де на столі для пакування товарів помітила жіночий гаманець чорного кольору, який належить раніше незнайомій ОСОБА_6 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_3 з корисливих мотивів раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, належного ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , з метою особистого збагачення, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, таємно, умисно з поверхні столу для пакування товарів викрала гаманець чорного кольору, належний ОСОБА_6 , вартістю 130 гривень 80 копійок, в якому знаходились грошові кошти у сумі 2100 гривень, купюрами по 1000 грн. у кількості 2 штуки та 100 гривень у кількості 1 штука, пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1 від 04.03.2015 року, яке для потерпілої матеріальної цінності не становить.

Після цього, ОСОБА_3 , разом з викраденим майном місце вчинення злочину залишила та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 , майнової шкоди на загальну суму 2230 гривень 80 копійок.

В подальшому, того ж дня, у достовірно невстановлений слідством час та місці, ОСОБА_3 детально оглянула вміст гаманця, належного ОСОБА_6 , де виявила банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 та банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_4 , видані на ім`я ОСОБА_6 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на викрадення офіційного документа, а саме вищевказаних банківських карток, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , скориставшись вільним доступом до майна, а також тим, що її дії не помічені сторонніми особами, взяла, з метою подальшого використання, офіційний документ, а саме, банківські платіжні картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 та банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_4 , видані на ім`я ОСОБА_6 , та які згідно ст.1 Закону України «Про інформацію», Закону України «Про платіжні послуги», ч. 4 ст.51 Закон України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку та таким чином викрала їх з корисливих мотивів.

Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи вищевказані офіційні документи при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишила та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

У подальшому, 26.07.2023 приблизно о 18 год. 00 хв. у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, а саме: грошових коштів з банківської платіжної картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 26.07.2023 о 18 год. 12 хв., 26.07.2023 о 18 год. 23 хв. та 27.07.2023 о 07 год. 40 хв. використовуючи постермінали у магазині «АТБ-маркет» та торгівельному павільйоні, що знаходяться по проспекту Миру, 15 в м. Житомирі, діючи умисно, таємно, повторно в умовах воєнного стану, викрала з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 356 гривень 80 копійок, спричинивши ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 2587 гривень 60 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

2. відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання

Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 13.09.2023 між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачена під час досудового розслідування беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, зобов`язувалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Та, будучи ознайомленою з наслідками укладання та затвердження угоди, її невиконання, погодилася на призначення узгодженого покарання:

-за ч.1 ст. 357 КК України у виді 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

-за ч.4 ст. 185 КК України в виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.

3. позиції учасників судового розгляду

В судовому засіданні обвинувачена визнала свою вину в скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 357 та за ч. 4 ст. 185 КК України в повному обсязі. Також пояснила суду, що вона розуміє права та наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди. Крім цього, обвинувачена надала суду згоду на затвердження угоди та призначення узгодженого покарання.

Захисник не заперечувала проти затвердження угоди.

Прокурор просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

4. мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470,472 КПК України. Зокрема, вчинені обвинуваченою кримінальні правопорушення відповідно до ст.12 КК України відносяться до проступку та тяжкого злочину, потерпілим на досудовому слідстві надано згоду на укладення угоди.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої.

Обвинувачена раніше не судима, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження прокурором та обвинуваченою, а також призначення останній узгодженої сторонами міри покарання і ухвалення обвинувального вироку.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченої на користь Держави. Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися. Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 368, 369, 373, 374, 394,474, 475, 615 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.09.2023 між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України та призначити їй покарання:

-за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень,

-за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Початок строку покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази:

- 2 ДВД-диски, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження у прокурора - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Гаманець коричневого кольору, виготовлений зі штучної шкіри, пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 , видане ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 від 04.03.2015 року, банківську картку АТ КБ «Приватбанк» Універсальна № НОМЕР_2 , банківську картку АТ КБ «Приватбанк» «Для виплат» НОМЕР_3 , банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_4 , пластикові дисконтні картки для знижок «Шик і Блеск», «Аптека низьких цін», «Аптека оптових цін», які зберігаються у потерпілої - залишити у потерпілої, скасувавши з них арешт, накладений ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 04.08.2023.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 1911 грн 84 коп.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів, починаючи з моменту його проголошення:

- обвинуваченим, захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1