ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/266/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження №11-сс/817/266/23 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2023 року про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строку тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2023 року задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , який продовжено до 18 грудня 2023 року .

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою та обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього відповідних обов`язків.

Обгрунтовує скаргу тим, що прокурором в клопотанні наведені ризики щодо перешкоджання належному відправленню правосуддя оцінені судом абстрактно, оскільки факт такого перешкоджання не підтверджується належними доказами. Також вказує, що стороною обвинувачення не наведено конкретних доказів, які могли б підтвердити тиск обвинуваченим на свідків, який вважає відсутнім з огляду на те, що перед проведенням допиту свідків попереджають про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень, що нівелює ризик незаконного впливу на цих осіб. Посилається на те, що сама лише тяжкість злочину не може бути підставою для тримання особи під вартою, а кожен наступне продовження строку тримання особи під вартою повинне бути підтверджене іншими підставами, подальше існування обгрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою злочину є обовязковою та неодмінною умовою законності строку тримання під вартою, але зі спливом яасу ця умова перестає бути достатньою.

Звертає увагу на те, що прокурор в судовому засіданні не навів обставини, які б свідчили про необхідність продовження ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а суд не розглянув можливості застосування до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу.

Посилається на те, що у слідчого судді були відсутні повноваження щодо розгляду поданого прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою на підставі ч.6 ст.199 КПК України, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено і обвинувальний акт був направлений спочатку до Кременецького районного суду Тернопільської області, а згодом, після подання клопотання про розгляд справи колегіально, ухвалою Тернопільського апеляційного суду був направлений до Збаразького районного суду Тернопільської області, судді якого зобов`язані були розглянути дане клопотання в підготовчому судовому засіданні.

Вважає що слідчий суддя міг розглянути клопотання прокурора у відповідності до вимог ч.3 ст.197 КПК України лише в межах строку досудового розслідування, який завершеився з направленням до суду обвинувального акту, а тому строк тримання під вартою обвинуваченому був продовжений судом, який не встанволений законом, що є порушенням ст.6 Конвенції.

Не вбачає підстав для застосування положень ч.4 ст.176 КПК України, повязаного з наявністю повноважень у слідчого судді на продовження запобіжного заходу до проведення судом підготовчого судового засідання оскільки вважає що поняття проведення охоплює дії з відкртиття судового засідання.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що досудове розслідування завершено, 12 жовтня 2023 року суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_10 розпочала підготовче судове засідання, 16 жовтня 2023 року колегія суддів Тернопільського апеляційного суду змінила підсудність вказаного провадження на Збаразький районний та суддею цього суду ОСОБА_11 призначено підготовче судове засідання на 7 грудня 2023 року вказаного кримінального провадження тому вважає що не підлягали застосуванню положення ч.3 ст.197 КПК України у відповідності до якої строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею лише в межах досудового розслідування, яке завершено направленням до суду обвинувального акту.

Також зазначає що під час розгляду клопотання прокурор не навів обставин, які свідчили б про необхідність продовження виняткового запобіжного заходу щодо його підзахисного, а саме лише посилання на те,що ОСОБА_7 може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись відправосуддя без посилання на відповідні факти, які підтверджують їх існування, не є достатнім для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою.

Вказує на те, що лише повноваження суду а не слідчого судді входить вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 в порядку ст.331 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу з мотивів у ній викладених, прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.05.2023 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст.152, ч. 3 ст. 153 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 червня 2023 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого надалі неодноразово продовжувався.

21 вересня 2023 року до Кременецького районного суду Тернопільської області скеровано обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст.152, ч. 3 ст. 153 КК України.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2023 року задоволено клопотання адвоката ОСОБА_8 , поданого в інтересах обвинуваченого, про колегіальний розгляд кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя виходив з того, що прокурором доведено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів, передбачених, ч.ч. 3, 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153 КК України, які відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітніх осіб, а також продовження існування та не зменшення ризиків переховування його від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, які мають місце у зв`язку з тим, що уcвідомлюючи міру покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення (санкція найтяжчого злочину передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років), може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, необхідності безпосереднього допиту у судовому засіданні потерпілих та свідків, які можуть змінити свої показання надані слідчому, оскілький обвинувачений ОСОБА_7 знає місця проживання потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , знайомий з ними особисто, а тому може чинити відповідний тиск, шляхом погроз та залякувань, схиляти потерпілих до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення, що зумовлено тим, що обвинувачений ОСОБА_7 протягом 2018-2020 років неодноразово вчиняв злочини насильницького характеру відносно потерпілих, а також даних про особу обвинуваченого, який має не надто міцні соціальні зв`язки в місці постійного проживання, де негативно не характеризується, тому прийшов до вірного висновку про те, що застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання вищевказаних ризиків та продовжив застосований захід у виді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів погоджується з тим, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності ухилитися від суду, не виконати його процесуальні рішення, чинний КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, що, на думку колегії суддів, доведено прокурором у судовому засіданні з огляду на обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, тому відсутні підстави вважати, що наведені прокурором у клопотанні про продовження строку тримання під вартою ризики є необгрунтованими чи неконкретними.

Перевіряючи посилання сторони захисту на те, що розгляд клопотання прокурора повинен був здійснюватись судом, а не слідчим суддею колегія суддів виходить з того, що у відповідності до положень ст.176 ч.4 КПК України в повноваження слідчого судді входило вирішення вказаного питання до початку підготовчого судового засідання, яке призначено Збаразьким районним судом Тернопільської області лише на 7 грудня 2023 року, тому доводи захисника про те, що вказане клопотання повинно було вирішуватись судом в порядку ст.331 КПК України є необгрунтованими, також не заслуговують на увагу посилання захисника на те, що Кременецьким районним судом у підготовчому засіданні могло бути продовжено запобіжний захід щодо обвинуваченого оскільки станом на 12 жовтня 2023 року строк дії попереднього запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 не спливав, проведення підготовчого судовго засдіання не було розпочато у звязку з тим, що стороною захисту було заявлено клопотання про розгляд справи колегіально, яке неможливо було провести у Кременецькому районного у звязку з відсутністю необхідної кількорсті судді для формулювання колегії, тому підсудність кримінального провадження булазмінена Тернопільським апеляційним судом на Збаразький районний суд , підготовче засідання у якому не розпочате.

Оскільки злочини, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_7 відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого, потерпілими є малолітні діти-сироти, які були передані в його сімю державою для піклування та виховання, а також з врахуванням вищенаведених обставин щодо достатності фактів та обставин, які вказують на довдееність ісунвання ризиків,визначених ст.177 КПК України та з врахуванням даних визначених ст.178 КПК України щодо вагомості наявних доказів, даних про особу обвинуваченого та неможливості розгляду судом провадження до спливу попереднього строку тримання під вартою колегія суддів вважає що місцевий суд прийняв правильне рішення а тому підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту, та відповідно скасування оскаржуваної ухвали, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційну скаргу захисників обвинуваченого залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2023 року про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строку тримання під вартою, без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді