Справа № 148/1480/23
Провадження № 1-кп/135/4/24
У Х В А Л А

іменем України

22.01.2024 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження №0000037 від 28.02.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , законний представник ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_7 , представник потерпілих ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2023 до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшов обвинувальним актом з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000037 від 28.02.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, згідно з положеннями ч. 3 ст. 35 КПК України, для розгляду кримінального провадження визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.09.2023 по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

1.Обґрунтування можливості призначення судового розгляду

У підготовчому судовому засіданні, судом було заслухано думку учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду.

Прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, дане кримінальне провадження підсудне Ладижинському міському суду Вінницької області, підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні. Тому просив призначити судовий розгляд на підставі цього обвинувального акта та вказував, що розгляд справи повинен здійснюватися у відкритому судовому засіданні за участі сторін кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_7 , представник потерпілих ОСОБА_8 , законний представник потерпілих ОСОБА_6 погодилися із думкою прокурора щодо можливості призначення справи до судового розгляду.

Обвинувачений та його захисник зазначили, що обвинувальний акт складено прокурором з порушенням вимог ст.291 КПК України, та заявляли клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Судом розглянуті вказані клопотання, про що було постановлено відповідні ухвали від 01.12.2023 та 18.12.2023, згідно з якими стороні захисту відмовлено в задоволенні клопотання про повернення прокурору обвинувального акта.

Після цього, захисником ОСОБА_5 знову було подано клопотання про повернення обвинувального акту, яке було ним оголошено в останньому підготовчому судовому засіданні.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що прокурором було порушено процедуру вручення обвинувального акту ОСОБА_3 , а саме в порушення вимог ст. 293 КПК України, таке вручення було здійснено не особисто прокурором, а слідчим. Надане прокурором доручення слідчому на вчинення вказаної вище процесуальної дії не було зареєстровано в «Системі електронного документообігу органів прокуратури України» та не вказано у реєстрі матеріалів кримінального провадження. Відтак, вважає, що такого доручення станом на час вручення стороні захисту обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження не існувало, а тому дані процесуальні документи вручені неналежним суб`єктом. На його думку, вказані вище порушення кримінального процесуального законодавства перешкоджають призначенню судового розгляду та є безумовними підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

Прокурор заперечував щодо повернення обвинувального акта прокурору, посилаючись на те, що підстав для повернення обвинувального акту немає, доручення слідчому на вручення стороні захисту обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження він надав слідчому. Наскільки пам`ятає це було обідня перерва, а тому можливо не була проведена реєстрація вказаного документу через Систему електронного документообігу органів прокуратури України. Натомість вказана обставина не є підставою для повернення прокурору обвинувального акту.

Представник потерпілих ОСОБА_8 просила відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , оскільки вказана обставина не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Потерпілий ОСОБА_7 та законний представник ОСОБА_6 просили відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 .

При вирішенні вказаного клопотання, суд виходить з того, що та обставина, у зв`язку з якою захисник просить повернути обвинувальний акт прокурору, а саме вручення його копій обвинуваченому та захиснику не прокурором, як того вимагає ст.293 КПК України, а слідчим групи у кримінальному провадженні, не пов`язана із формою та змістом самого обвинувального акта та не свідчить про невідповідність його як процесуального документа вимогам закону, зокрема ст.291 КПК України, а отже не може бути підставою для застосування наслідків, передбачених п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Крім цього, суд підкреслює, що обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 у встановленому законом порядку жодних зауважень щодо процедури вручення слідчим 28.07.2023 обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування не подавали. Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування стороною захисту отримано, про що надано відповідні розписки, які містяться в матеріалах кримінального провадження (а.с.40, 41 том 1).

За таких обставин, клопотання захисника ОСОБА_5 не містить доводів, які б свідчили про невідповідність обвинувального акту та могли бути підставою для його повернення, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту з додатками, з огляду на відсутність підстав для прийняття інших, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України рішень, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, виходячи з наступного.

Кримінальне провадження підсудне Ладижинському міському суду Вінницької області.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів були вручені обвинуваченому, захиснику, про що в матеріалах провадження є відповідна розписка.

Під час проведення підготовчого судового засідання встановлено, що угод про примирення або визнання винуватості у порядку статей 468, 469, 470, 472-475 КПК України в цьому кримінальному провадженні немає.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КПК України, або повернення обвинувального акту прокурору судом не встановлено.

З огляду на це, суд переходить до розгляду інших питань, а також скарг, заяв та клопотань учасників судового засідання.

2. Вирішення скарг сторони захисту, поданих в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України.

У ході підготовчого судового засідання захисник подав ряд письмових скарг на рішення та дії прокурора під час досудового розслідування цього кримінального провадження, а саме:

- скарга на бездіяльність прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 в частині ненадання відповіді за результатами розгляду клопотання від 28.07.2023 про закриття кримінального провадження;

- скарга на постанову прокурора від 25.07.2023 про виділення матеріалів досудового розслідування.

Суд, дослідивши подані скарги та заслухавши доводи сторін, дійшов таких висновків.

2.1. Щодо скарги на бездіяльність прокурора в частині ненадання відповіді за результатами розгляду клопотання від 28.07.2023 про закриття кримінального провадження.

28.07.2023 за результатами ознайомлення з матеріалами досудового розслідування стороною захисту старшому слідчому четвертого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький подано клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яке адресоване прокурору відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 та старшому слідчому четвертого СВ (з дислокацією у місті Вінниці) ТУ ДБР.

У цей же день старший слідчий четвертого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) ТУ ДБР ОСОБА_9 листом повідомив стороні захисту про те, що згідно ч. 4 ст. 284 КПК України виключно прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження. При цьому вручив обвинуваченому та його захиснику за доручення прокурора обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження, про що останні надали відповіді розписки.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що безпосередньо прокурору дане клопотання стороною захисту не подавалося, матеріали кримінального провадження також не містять доказів того, що дане клопотання було отримано прокурором.

Та обставина, що клопотання про закриття кримінального провадження було надано слідчому, а не прокурору, який його не отримав, не свідчить про бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання у строки, передбачені КПК України, не є бездіяльністю, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які прокурор зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, що є предметом оскарження за п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Більш того розгляд клопотання про закриття кримінального провадження після отримання стороною захисту обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження не передбачено законом.

2.2. Скарга на постанову прокурора від 25.07.2023 про виділення матеріалів досудового розслідування.

Положеннями ч. 2 ст. 303 КПК України, на яке посилається сторона захисту у своїх скаргах, визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (ніж ті, що зазначені в частині 1 цієї статті) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Отже, положення ч. 2 ст. 303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-318 КПК України (зокрема, на це вказує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил статей 314-316 КПК України).

Ані ч.2 ст.303, ані статті 314-316 КПК України не передбачають, що суд в підготовчому судовому засіданні має право ухвалити рішення про визнання будь-яких рішень чи дій протиправними чи відмовити в задоволенні скарги.

Натомість за змістом ст. 314-316 КПК України, підготовче судове засідання є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якої є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

З огляду на вказану специфіку завдань та цілей підготовчого судового засідання, в межах цієї стадії суд позбавлений можливості досліджувати докази, надавати їм оцінку з точки зору їх допустимості та/або достовірності, а також робити висновки щодо законності чи незаконності дій, бездіяльності чи рішень, прийнятих на досудовому розслідуванні.

Водночас зі змісту поданої стороною захисту скарги вбачається, що викладені у ній доводи зводяться до необхідності надання судом оцінки діям та рішенням представників сторони обвинувачення, в тому числі, з точки зору їх правомірності, у зв`язку з порушеннями норм кримінального процесуального законодавства які, на думку захисту, були допущенні при їх прийнятті/вчиненні.

На переконання суду, викладені у скаргах аргументи потребують аналізу законності низки взаємопов`язаних процесуальних дій та рішень у кримінальному провадженні, а відтак, твердження захисника щодо допущених порушень під час досудового розслідування, заперечення з цього приводу сторони обвинувачення, підлягають дослідженню вже під час судового розгляду у ході дослідження доказів, оскільки це матиме значення для оцінки їх допустимості та належності.

Таким чином, розгляд по суті вказаної скарги під час підготовчого судового засідання був би передчасним, а тому суд приходить до висновку про необхідність долучення її до матеріалів кримінального провадження, без вирішення порушених у них питань по суті.

Одночасно, суд роз`яснює стороні захисту, що доводи викладені у їх скаргах будуть розглянуті на стадії судового розгляду, зокрема, під час дослідження доказів, а також під час надання їм оцінки в нарадчій кімнаті.

3. Щодо цивільних позовів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.61, ч.1 ст.128 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства (ч.4 ст.128 КПК України). Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч.5 ст.128 КПК України).

Не вдаючись в аналіз позовної заяви цивільного позивача по суті, оскільки вказані дії будуть здійснені судом під час судового розгляду, суд здійснює аналіз дотримання позивачем вимог, що пред`являються ст.175, 177 ЦПК України до поданої позовної заяви.

У ході оцінки позовної заяви на предмет виключно дотримання вимог ст.175, 177 ЦПК України, судом було встановлено наступні недоліки позовної заяви цивільного позивача.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як вбачається із всіх трьох позовних заяв відповідачами у справі зазначені ОСОБА_3 (відповідач 1), Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (відповідач 2), Тульчинський РВП ГУНП у Вінницькій області (відповідач 3), тобто кожен окремий позов подано до трьох відповідачів.

З прохальної частини позовних заяв видно, що позивачі, кожен окремо, просять стягнути солідарно з ОСОБА_3 (відповідача 1) та Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (відповідач 2) (за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області) на їх користь матеріальну та моральну шкоду у відповідних розмірах.

Натомість в порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України цивільні позивачі не зазначають позовних вимог до Тульчинський РВП ГУНП у Вінницькій області (відповідач 3), враховуючи, що останній зазначений у позовній заяві як сторона у справі в якості відповідача.

Разом з тим судом звертається увага на те, що у мотивувальній частині позовних заяв зазначено, що у даній справі, зброя, яку використав ОСОБА_3 під час несення служби, і яку застосував при вчиненні кримінального правопорушення, перебувала на обліку Тульчинського РВП ГУНП України у Вінницькій області, працівником якого він був, та перебував при виконанні службових обов`язків. Тульчинський РВП ГУНП України, не є юридичною особою, а є відділом юридичної особи Головне управління національної поліції України у Вінницькій області. За ст.95 ЦК філія не є юридичною особою, а тому не може бути стороною в судовому процесі.

Враховуючи зазначене правовий статус Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області потребує уточнення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, суд встановив вказані вище недоліки позовних заяв та надає йому строк для їх усунення протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

4. Вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду

З метою підготовки до судового розгляду, з`ясувавши думку учасників судового засідання, керуючись ч. 2 ст. 316 КПК України, суд вирішив призначити судовий розгляд на 10 год 00 хв 01 лютого 2024 року.

З`ясувавши думку учасників про склад осіб, які братимуть участь в судовому засіданні, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду за участі прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_5 , неповнолітніх потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , їх законного представника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 , представника потерпілих ОСОБА_8 .

Щодо клопотань про виклик свідків, то суд вважає за необхідне вирішувати відповідне питання на стадії судового розгляду після з`ясування обставин, які відомі або можуть бути відомі конкретному свідку і які мають значення для кримінального провадження.

Щодо клопотань про виклик свідків, то суд вважає за необхідне вирішувати відповідне питання на стадії судового розгляду після з`ясування обставин, які відомі або можуть бути відомі конкретному свідку і які мають значення для кримінального провадження.

Також представником потерпілих ОСОБА_8 в інтересах неповнолітніх потерпілих було заявлено клопотання про здійснення судового розгляду у закритому судовому засіданні. В обґрунтування свого клопотання представник зазначає, що у судовому процесі будуть розглядатись відомості про стан здоров`я неповнолітніх потерпілих, а тому проведення судового розгляду у відкритому режимі призведе до розголошення відомостей про стан здоров`я неповнолітніх потерпілих.

Вирішуючи питання у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд, суд приходить до таких висновків.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод в пункті 1 статті 6 проголошує про те, що кожен має право на публічний розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. В рішенні «Шагін проти України» (Заява N 20437/05) зазначено, що забезпечення відкритості судового розгляду становить основоположний принцип, закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції. Такий публічний характер судового розгляду гарантує сторонам у справі, що правосуддя не здійснюватиметься таємно, без публічного контролю; це також один із засобів підтримання довіри до судів. Здійснення правосуддя і, зокрема, судовий процес набувають легітимності завдяки гласності. Забезпечуючи прозорість здійснення правосуддя, гласність, таким чином, сприяє реалізації мети пункту 1 статті 6, а саме справедливому судовому розгляду, забезпечення якого є одним з основоположних принципів демократичного суспільства у значенні Конвенції(п.56).

За змістом ч.2 ст.27 КПК України кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі: якщо обвинуваченим є неповнолітній; розгляду справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи; необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи; якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом; необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Отже, відкритість судового засідання гарантує в першу чергу саме для обвинувачених втілення мети статті 6 Конвенції - справедливий судовий розгляд, який є одним із принципів демократичного суспільства.

Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні, за винятком дослідження доказів, яке може призвести до розголошення відомостей про особисте життя (стан здоров`я) неповнолітніх потерпілих, якщо про такі обставини буде заявлено учасниками безпосередньо під час судового розгляду.

Керуючись статтями 314-316, 336, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору залишити без задоволення.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000037 від 28.02.2022, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, на 10 год 00 хв 01 лютого 2024 року, що відбудеться у залі судових засідань у приміщенні Ладижинського міського суду Вінницької області за адресою: вул. Енергетиків, 13, м. Ладижин, Гайсинський район, Вінницька область.

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_8 про здійснення судового розгляду у закритому судовому засіданні - залишити без задоволення. Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею ОСОБА_1 одноособово, за виключенням розгляду питань, які містять відомості про особисте життя (відомостей щодо стану здоров`я) неповнолітніх потерпілих.

Позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, третя особа Головне управління казначейської служби України у Вінницькій області про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без руху.

Позовну заяву ОСОБА_11 до ОСОБА_3 , Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, третя особа Головне управління казначейської служби України у Вінницькій області про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без руху.

Позовну заяву ОСОБА_10 до ОСОБА_3 , Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, третя особа Головне управління казначейської служби України у Вінницькій області про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без руху.

Надати позивачам строк на усунення зазначених у мотивувальній частині ухвали недоліків - 10 днів з дня отримання цієї ухвали.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Судовий розгляд проводити за участі прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_5 , неповнолітніх потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , їх законного представника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 , представника потерпілих ОСОБА_8 .

Питання про перелік свідків буде вирішено при встановленні обсягу доказів, що підлягають дослідженню.

Скаргу сторони захисту на бездіяльність прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Скаргу сторони захисту на постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 25.07.2023, подану в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України із додатками - долучити до матеріалів кримінального провадження та надати оцінку висловленим у них доводам у ході судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя