Провадження №: 1-в/755/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання (подання) фахівця Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Міністерства юстиції ОСОБА_3 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

На обліку в уповноваженому органі з питань пробації Дніпровського районного відділу перебуває гр. ОСОБА_4 , засуджений 29.05.2023 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Вирок набрав законної сили 29.06.2023 року.

06.06.2023 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ,ч. 4 ст. 185 КК України гр. ОСОБА_4 засуджений до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Вирок набрав законної сили 06.07.2023 року..

Фахівець Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 звернулася з поданням про застосування покарання за наявності кількох вироків, яке обґрунтовує тим, що при винесені вироку Голосіївським районним судом міста Києва від 29.05.2023 року не був врахований вирок Оболонського районного суду м. Києва від 06.06.2023 року.

Представник органу пробації, та прокурор, засуджений ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду подання, до суду не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, однак їх неявка не перешкоджає розгляду подання. Вивчивши подання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

На виконанні у Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Міністерства юстиції відносно ОСОБА_4 перебувають два вироки Голосіївського районного суду м. Києва від 29.05.2023 року та Оболонського районного суду м. Києва від 06.06.2023 року, згідно з якими його звільнено від відбування покарання з випробуванням строком три роки по кожному вироку відповідно.

Вказані вироки перебувають на виконанні окремо, що підтверджено матеріалами подання, розпорядженнями суду про направлення вказаних вироків на виконання.

Так, відповідно до п.11 ч.1 ст 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Із змісту даної статті вбачається, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами ст. 71 КК України (п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Як вбачається із матеріалів справи, вищезазначені вироки відносно ОСОБА_4 набрали законної сили та усі направлені на виконання до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Міністерства юстиції, де перебувають на виконанні.

Згідно роз`яснень, котрі містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

За аналогією можна зробити висновок, що й у разі, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі та, як встановлено у судовому засіданні, навіть до вчинення злочину, за який вона була засуджена першим вироком, інший злочин, за який до неї знову було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та кожен вирок виконується самостійно.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно з ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що відповідно до ст.1 КК України та ст.2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду у порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, котрі містяться у вищезазначеній постанові, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України (1960 року) не було вирішено.

Крім того, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Суд не вбачає перешкод для самостійного виконання двох вищезазначених вироків суду відносно засудженого ОСОБА_4 , оскільки інший злочин ним вчинено до постановлення попереднього вироку, а не під час іспитового строку.

Підстави для застосування Дніпровським районним судом м. Києва ч. 4 ст. 70 КК України відсутні, тому вказані вироки належить виконувати самостійно.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ч. 4 ст. 70 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання (подання) фахівця Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 про застосування покарання за наявності кількох вироків - задовольнити.

Вироки Голосіївського районного суду м. Києва від 29.05.2023 та Оболонського районного суду м. Києва 06.06.2023, ухвалені щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - виконувати самостійно.

Копію ухвали направити до Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та засудженій.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя