Справа№ 938/939/23
Судове провадження № 1-кп/938/33/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 листопада 2023 за №0000164, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Пробійнівка Верховинського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацевлаштованого, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, депутатом не обирався, раніше несудимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 , 01 листопада 2023 року близько 19год 30хв. прийшовши до магазину під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить ОСОБА_5 та розташований по АДРЕСА_2 , та який на той час вже був зачинений, діючи умисно, із раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану введеного із 05год 30хв. 24.02.2022, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, строк дії якого неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26 липня 2023 року № №451/2023, який затверджено Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ, з 05 год 30 хв. 18 серпня 2023 строком на 90 діб, тобто до 16.11.2023, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття склопакету металопластикового вікна, яке було зачинене, проник до приміщення магазину під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», звідки таємно викрав належні ОСОБА_5 двадцять скляних пляшок горілки «Українська супер», ємкістю 0,5л кожна, вартість яких відповідно до рахунку №КаУ0038014 від 31.10.2023 становить 70,20 грн (сімдесят гривень двадцять копійок) за одну пляшку, та грошові кошти в сумі 180,00грн, якими розпорядився на власний розсуд, заподіявши таким чином потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1584,00грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4ст. 185 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст.337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185КК України визнав повністю та пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин, погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого правопорушення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Суду показав, що точної дати він не пам`ятає, однак це могло бути 1 листопада 2023 року, приблизно о 19 год.30хв. він пішов до одного із магазинів у с.Полянки Верховинського району, щоб придбати спиртні напої, однак він вже був зачинений. Повертаючись додому він підійшов до іншого магазину під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить ОСОБА_7 . Однак цей магазин також був зачинений. В цей момент, побачивши через вікно магазину, що в середині приміщення знаходяться спиртні напої, в нього виник умисел розбити вікно та викрасти горілку. За допомогою дерев`яної палки, яку він знайшов неподалік магазину, він розбив скло на металопластиковому вікні приміщення магазину, та відчинивши вікно, проник всередину приміщення магазину. Взявши із приміщення магазину ящик горілки, а саме 20 пляшок горілки «Українська супер» ємкістю 0,5л. кожна, та грошові кошти в сумі 180,00грн, які лежали в шухляді стола, він через те саме вікно покинув приміщення магазину та пішов додому. Перебуваючи дома, він випив дві пляшки горілки, та після цього пішов спати. Зранку до нього прийшли працівники поліції, які вилучили в нього решту горілки в кількості 18 пляшок та грошові кошти в сумі 180,00грн.

Зазначив, що вину визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, розуміє, що вчинив неправильно та про вчинене шкодує, просить суворо не карати.

Прокурор просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого діяння та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із звільненням від відбуття призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю один рік шість місяців.

Потерпіла ОСОБА_5 просила суд не карати обвинуваченого суворо та не позбавляти його волі, вказала, що пробачила його та жодних претензій до нього немає, вважає, що він припустився помилки, та більше такого не повториться.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та потерпіла, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду.

Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України діє принцип верховенства права. Статтею 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, ОСОБА_3 раніше не судимий, розлучений, непрацевлаштований, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, за зареєстрованим місцем проживання характеризується задовільно, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває.

Згідно досудової доповіді від 10.01.2024, зробленої Верховинським районним сектором філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства є середній. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства є можливим.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характер та тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, розмір завданої шкоди, дані про особу обвинуваченого, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, який вперше вчинив злочин, повністю визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, думку потерпілої, яка жодних претензій до обвинуваченого не має та просить його суворо не карати, та думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання з випробуванням, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ще можливе без ізоляції від суспільства, а тому обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, звільнивши останнього від відбування покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

На думку суду, саме таке покарання у виді позбавлення волі, але з іспитовим строком, буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Підстав для застосування ст.69 КК України та призначення обвинуваченому іншого, більш м`якого виду основного покарання, суд не вбачає.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

У відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, слід вирішити питання про скасування арешту майна, а також у відповідності до вимог ст.100 КПК України вирішити питання про долю речових доказів.

Крім того у відповідності до ст.ст.122,124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи у даній справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.100, 122, 124, 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, протягом іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_3 рахувати з часу проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в загальному розмірі 4302,00копійок (чотири тисячі триста дві гривні нуль копійок).

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_8 від 06.11.2023 у виді арешту на майно, а саме: на 18 скляних пляшок горілки «Українська супер», ємкістю 0,5л. кожна, належних ОСОБА_5 .

Після вступу вироку в законну силу речові докази по справі:

- 18 скляних пляшок горілки «Українська супер», ємкістю 0,5л. кожна - повернути потерпілій ОСОБА_5 ;

- грошові кошти в загальній сумі 180,00грн (1 купюра номіналом 100,00 грн серії АЄ 2224651, 4 купюри номіналом по 20,00грн серії ЕГ8433665; АР4396829; ЮЄ4540988; ЕВ3779535), які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 ;

-шість слідів папілярних узорів із рамки металопластикового вікна біля ручки з внутрішньої сторони, максимальними розмірами: 1) 2х2,5 см.; 2) 1,5х2,5 см.; 3) 2х2,5 см.; 4) 2х3 см.; 5)1,1х2 см.; 6)1,3х2 см., яких було перекопійовано на п`ять відрізків білої дактилоскопічної плівки та п`ять слідів папілярних узорів із рамки холодильника біля ручки із зовнішньої сторони, максимальними розмірами: 1) 1,5х3 см.; 2) 1,4х2,5 см.; 3) 1,8х2,3 см.; 4) 1,3х2,2 см.; 5) 1,5х2,5 см., яких було перекопійовано на чотири відрізки білої дактилоскопічної плівки, а також дактилокарту ОСОБА_3 - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9