В И Р О К

іменем України

04 грудня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

в складі: судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 0000013 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мофрівка Ленінського району Кримської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2023, близько 18 год 00 хв, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, не маючи законних підстав, без дозволу власника ОСОБА_5 , всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла та не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, увійшов через неогороджену частину паркану на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де через отвір у вікні проник до житлового будинку, чим порушив конституційне право на недоторканість житла особи.

Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обґрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним при вищевикладених обставинах.

Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_4 в порушенні недоторканості житла, тобто незаконному проникненні до житла. Правова кваліфікація за ч. 1 ст. 162 КК України, за якою суд визнає ОСОБА_4 винуватим.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд виходить з наступного.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не судимий, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутність претензій з боку потерпілого, з урахуванням принципів законності, справедливості, пропорційності покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді обмеження волі в мінімальних межах санкції, перебаченої ч. 1 ст. 162 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, де він є особою, що не має судимості, відсутність претензій з боку потерпілої, усвідомлення наслідків скоєного злочину, щире каяття, дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, у зв`язку з чим, обвинуваченого можливо звільнити від відбування покарання, застосувавши статтю 75 Кримінального кодексу України, із покладанням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 Кримінального кодексу України.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: