УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, який було накладено на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2023 року у справі №947/22214/23, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло вказане клопотання заявника ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, який було накладено на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2023 року у справі №947/22214/23.

Заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту з майна, яке було вилучено в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти: 211 (двісті одинадцять) купюр, номіналом 100 (сто) доларів США, у загальній кількості 21 100 доларів США та 50 (п`ятдесяти) купюр номіналом 50 (п`ятдесят) євро, у загальній кількості 2 500 євро.

Клопотання заявника вмотивовано, що Підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000053 від 28.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України. Під час здійснення обшуку за вказаним провадженням у заявника вилучені особисті грошові кошти. Заявник вказує, що вилучене майно належить йому та не має відношення до даного кримінального провадження, а тому просив його скасувати.

Заявник в судовому засіданні підтримав доводи клопотання та просив задовольнити його вимоги.

Прокурор до суду не з`явився направив заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання просив вирішити на розсуд суду.

Дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Під час вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка визначає, що ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобовязує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року. У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також Європейський суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття таких заходів.

Згідно ч. 1 ст. 318 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2023 року у справі №947/22214/23 було накладено арешт на майно, яке було вилучено в ході обшуку за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти: 211 (двісті одинадцять) купюр, номіналом 100 (сто) доларів США, у загальній кількості 21 100 $ та 50 (п`ятдесят) купюр номіналом 50 (п`ятдесят) євро, у загальній кількості 2 500 €.

Накладаючи арешт майно, слідчий суддя виходив з того, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України, а також те, що вилучені речі, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього додатки слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час не встановлено отримання вилучених грошових коштів внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204 КК України.

Фактичні обставини справи свідчать про відсутність потреби для подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому на даний момент відпала необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 167, 170 - 174 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, який було накладено на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2023 року у справі №947/22214/23 про скасування арешту на майно, який було накладено на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2023 року у справі №947/22214/23 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2023 року у справі №947/22214/23, з майна, яке було вилучено в ході обшуку за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти:

- 211 (двісті одинадцять) купюр, номіналом 100 (сто) доларів США, у загальній кількості 21 100 доларів США;

- 50 (п`ятдесят) купюр номіналом 50 (п`ятдесят) євро, у загальній кількості 2 500 €.

Зазначене майно повернути ОСОБА_3 або його представнику.

Ухвала підлягає негайному виконанню детективами, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000053.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1