Справа № 947/7312/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023 року суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження № 0003475 від 16.08.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 знаходиться на розгляді кримінальне провадження № 0003475 від 16.08.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_4 закритим листом з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» було подано до суду заяву про відвід судді Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_7 від розгляду вказаного кримінального провадження, яку відповідно до протоколу автоматизованого розподілу було розподілено на розгляд судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог поданої заяви про відвід судді обвинувачений ОСОБА_4 посилається на те, що суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 при розгляді кримінального провадження порушує його конституційні права, провокує його, проводить судовий розгляд на боці прокурора, що свідчить про його упередженість.

У судовому засіданні -

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 вимоги заяви про відвід підтримали у повному обсязі та просили заяву задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви, оскільки підстав для відводу судді в рамках кримінального провадження немає.

Суддя ОСОБА_7 був повідомлений про судовий розгляд заяви про відвід, проте у судове засідання не з`явився та будь-яких пояснень не надав.

Дослідивши заяву про відвід, вислухавши думку учасників судового засідання, суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 76 цього Кодексу (ст. 80 КПК України).

Норми ст. 81 КПК України визначають порядок вирішення питання про відвід.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

З п. п. 49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України», вбачається, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Аналізуючи доводи обвинуваченого ОСОБА_4 , які викладені у заяві про відвід, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченим не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилається у своїй заяві про відвід, зокрема, не надано належних доказів наявності певної особистої заінтересованості судді ОСОБА_7 , його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін, що унеможливлювало б постановлення суддею об`єктивного судового рішення, а доводи висловлені обвинуваченим не є такими, що свідчать про упередженість судді, а тому підстави згідно вимог кримінального процесуального закону України для відводу судді відсутні.

Отже, в ході судового розгляду заяви про відвід не встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді ОСОБА_7 , та які б, в свою чергу, унеможливлювали б винесення суддею об`єктивного судового рішення, а відтак, заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення, а тому у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження № 0003475 від 16.08.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження № 0003475 від 16.08.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України відмовити.

Витрати на оплату послуг перекладача покласти на Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області за рахунок коштів державного бюджету України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1