Справа № 299/7032/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11.01.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/596/23, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2023 року, частково задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 (далі - слідчий), у кримінальному провадженні №0000527, відомості про кримінальне правопорушення у якому 08.08.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби до 24 грудня 2023 року з покладенням на підозрюваного таких обов`язків: не залишати у період часу з 22 год 00 хв по 06 год 00 хв місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до суду, слідчого та прокурора за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

З матеріалів клопотання убачається, що 23 жовтня 2023 року, до слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, і за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. У клопотанні слідчий посилається на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування передбачених ч.1 ст.177 КПК України ризиків, а саме: підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Так, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду як на території України, так і поза її межами. Крім того, ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, з метою зміни показів на його користь або відмови від надання таких. Слідчий у клопотанні вказує і на існування ризику перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, оскільки наявні всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може використовувати свої зв`язки, координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників кримінального провадження, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві покази. У клопотанні слідчий зазначає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не дозволить запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. З огляду на вищенаведене, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція частини статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, що до клопотання приєднані докази, які слугували підставою для висунення підозри. Слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України слідчим та прокурором доведені. Водночас, оцінюючи доводи клопотання про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя констатує, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Приймаючи судове рішення слідчим суддею взято до уваги те, що за змістом характеристики наданої Старостою Широківського старостинського округу Виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 23.10.2023 підозрюваний ОСОБА_7 характеризується позитивно, одружений, з дружиною виховують двох дітей, є раніше не судимим. На підставі вищевказаного, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, просить її скасувати. Зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання залишив поза увагою наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Прокурор вважає, що слідчим суддею не взято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, і за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Звертає увагу на те, що на момент розгляду клопотання не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, зокрема і тих, яким ОСОБА_7 збував виготовлені наркотичні засоби та придбавав від них для подальшого перепродажу, а перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати органу досудового розслідування встановити цих осіб. Також апелянт зауважує, що наразі у кримінальному провадженні тривають слідчі дії, зокрема очікуються надходження призначених експертиз по інших засобах, вилучених в підозрюваного ОСОБА_7 у ході обшуку місця його проживання, через що висунута йому підозра може бути змінена шляхом доповнення іншими епізодами його протиправної діяльності, що збільшить обсяг епізодів та кваліфікацію дій підозрюваного. Апелянт вважає, що слідчим суддею не обґрунтовано застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки такий не зможе запобігти ризикам та належній процесуальній поведінці підозрюваного. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судове провадження розглядається за відсутності сторін кримінального провадження, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. Приймаючи рішення про розгляд судового провадження за відсутності сторін кримінального провадження береться до уваги те, що сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, заяв чи клопотань про відкладення його розгляду на інший день до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь як підозрюваний ОСОБА_7 , так і його захисник адвокат ОСОБА_8 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_7 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема протоколами обшуку, затримання, допиту свідка ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких ОСОБА_7 повідомлено про підозру в скоєнні передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_7 до скоєного кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів бере до уваги і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Разом із тим, на переконання апеляційного суду, обґрунтованим є і висновок слідчого судді про те, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення кримінальної відповідальності. Наявність цих ризиків сторонами кримінального провадження також не оспорюється.

Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти будь-яким із передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам. При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.

Погоджуючись із цим висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав обґрунтовану оцінку відомостям про особу підозрюваного, зокрема те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох дітей.

Тому, доводи слідчого та прокурора про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду клопотання, так і під час розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати досудовому розслідуванню у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання будь-яким із передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_7 з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема домашній арешт у нічний час доби з 22 год по 06 год, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, взявши до уваги вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, дійшов до належних висновків про часткове задоволення клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість і необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год по 06 год, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги про те, що домашній арешт не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам, наведеним у клопотанні, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не підтверджені жодними доказами, ґрунтуються виключно на припущеннях, а відтак і жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Із цих підстав, як такі, що не знаходять свого підтвердження, спростовуються наведеними вище судженнями, а відтак визнаються безпідставними та необґрунтованими, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання залишив поза увагою наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , тяжкість та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.

При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що наведені слідчим ризики підтверджені належними та достовірними доказами, які слідчим суддею проігноровані, апеляційний суд звертає увагу на те, що наведені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим суддею визнані доведеними і стороною захисту не оспорюються, однак слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що запобіганню їх настанню буде достатнім застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, із чим погоджується й апеляційний суд.

Як такі, що жодним чином не впливають на висновки слідчого судді, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що: на момент розгляду клопотання не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, зокрема і тих, яким ОСОБА_7 збував виготовлені наркотичні засоби та придбавав від них для подальшого перепродажу, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 може перешкоджати органу досудового розслідування встановити цих осіб; наразі у кримінальному провадженні тривають слідчі дії, зокрема очікуються надходження призначених експертиз по інших засобах, вилучених у ОСОБА_7 у ході обшуку місця його проживання, через що висунута йому підозра може бути змінена шляхом доповнення іншими епізодами його протиправної діяльності, що збільшить обсяг епізодів та кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_7 .

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного такі процесуальні обов`язки: не залишати у період часу з 22 год 00 хв по 06 год 00 хв місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до суду, слідчого та прокурора за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, - до 23 грудня 2023 року включно.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною обвинувачення не вказується; що строк дії оскаржуваної ухвали на момент розгляду апеляційної скарги сплив, що свідчить про те, що така втратила чинність у часі.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_10 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2023 року, якою частково задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000527, відомості про кримінальне правопорушення у якому 08.08.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 та обрано щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби до 24 грудня 2023 року з покладенням на підозрюваного обов`язків не залишати у період часу з 22 год 00 хв по 06 год 00 хв місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до суду, слідчого та прокурора за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзді в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: