Справа № 305/1649/23
Провадження по справі № 1-кп/305/362/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2023 року м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області в складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області кримінальне провадження №0000524 від 08.12.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Ганичі Тячівського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, солдата, на час вчинення злочину перебував на посаді кулеметника 2 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , маючого на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні встановлено, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та перебуваючи на посаді кулеметника 2 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування частини, 24.11.2022 в умовах воєнного стану, без поважних причин, не з`явився вчасно із відпустки за сімейними обставинами до підрозділу військової частини НОМЕР_1 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та був незаконно відсутній на військовій службі по 12.07.2023, до моменту затримання та доставлення останнього до правоохоронних органів, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинені в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав, пояснивши що його мобілізовано незаконно, оскільки на його думку на це немає повноважень у Президента України на мобілізацію, отже він не є суб`єктом вказаного кримінального правопорушення, вважає що між ним та військовою частиною цивільні відносини, не заперечував, що він перебував на матеріальному утриманні у військові й частині, отримував матеріальне забезпечення та заробітну плату, військова частина не є складовою Міністерства Оборони та вважає її (військову частину) юридичною особою приватного права, докази по справі не містять в собі доказів вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також у свій захист спирався на вирок Зінківського районного суду Полтавської області від 23.08.2023 року, справа № 530/337/23. Обвинувачений не оспорював накази, які він вважає незаконними, про його мобілізацію та призначення на службу до військової частини НОМЕР_1 . Просив виправдати його.

Прокурор в судовому засіданні у своїй промові, яку він надав суду у письмовому вигляді, у відповідності до ст. 65 КК України, просив суд визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та враховуючи особу обвинуваченого, раніше не судимого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, просив призначити останньому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В судовому засіданні судом було досліджено надані прокурором письмові докази, а саме:

- повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 07.12.2022 року, з якого встановлено, що командир військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_5 , звернувся до ТУ ДБР з розташуванням у м. Львові та Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, з заявою про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме останній 24.11.2022 року не повернувся з відпустки у розташування 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частина НОМЕР_1 ;

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 7 від 14.03.2022 року, з якого встановлено, що солдата ОСОБА_4 , 1992 року народження, призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 14.03.2022 року, призначено до військової частини НОМЕР_1 , стрільцем 2 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частина НОМЕР_1 , ВОС 100915Т, 4 тарифний розряд;

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 217 від 10.10.2022 року з якого встановлено, що солдата ОСОБА_4 , 1992 року народження, увільнено від посади стрільця 2 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони та призначено на посаду кулеметника 2 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частина НОМЕР_1 , ВОС 101627Т, 4 тарифний розряд;

- копію рапорту ОСОБА_4 від 08.11.2022 року з якого встановлено, що останній просив надати йому короткострокову відпустку з 14.11.2022 року до 23.11.2022 року, у зв`язку з сімейними обставинами, у вказаному рапорті ОСОБА_4 зазначив, що з правилами поведінки ознайомлений, відпустку буде проводити за адресою: АДРЕСА_2 , зазначив номер телефону для зв`язку: НОМЕР_2 та додатково номер телефону дружини ОСОБА_6 : НОМЕР_3 , вказаний рапорт крім ОСОБА_4 також був підписаний: командиром 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частина НОМЕР_1 , старшим лейтенантом ОСОБА_7 ; командиром 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частина НОМЕР_1 , старшим лейтенантом ОСОБА_8 ; командиром 1 батальйону охорони військової частина НОМЕР_1 , майором ОСОБА_9 , які клопотали по суті рапорту, а також на вказаному рапорті стоїть резолюція командира військової частини ОСОБА_10 з поміткою «надати»;

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 252 від 14.11.2022 року з якого встановлено, що солдата ОСОБА_4 , 1992 року народження, кулеметника 2 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частина НОМЕР_1 , вважати таким, що вибув 14.11.2022 року, у відпустку за сімейними обставинами та з інших поважних причин відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у відпусту за сімейними обставинами з збереженням грошового забезпечення), з виїздом до АДРЕСА_2 , терміном на 10 діб з 14.11.2022 року по 23.11.2022 року;

- копію рапорту командира НОМЕР_4 роти охорони 1 батальйону охорони військової частина НОМЕР_1 , старшого лейтенанта ОСОБА_11 від 24.11.2022 року, з якого встановлено, що солдат ОСОБА_4 не повернувся з відпустки 24.11.2022 року, на телефонні дзвінки відповідає, до розташування підрозділу повертатися відмовляється, за словами ОСОБА_4 знаходиться вдома, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- копію рапорту командира 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частина НОМЕР_1 , старшого лейтенанта ОСОБА_12 від 24.11.2022 року, з якого встановлено, що солдат ОСОБА_4 не повернувся з відпустки 24.11.2022 року, 23.11.2022 року ОСОБА_13 був попереджений про необхідність вчасного повернення з відпустки в термін до 09 год. 00 хв. 24.11.2022 року, на телефонні дзвінки відповідає, до розташування підрозділу повертатися відмовляється, за словами ОСОБА_4 від розшуку ховатися не збирається та буде знаходиться за адресою проживання сім`ї, а саме: АДРЕСА_2 ;

- витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 263 від 25.11.2022 року з якого встановлено, що солдата ОСОБА_4 , 1992 року народження, кулеметника 2 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частина НОМЕР_1 , вважати таким, що самовільно залишив військову частину, виключити з продовольчого забезпечення та призупинити грошове забезпечення;

- копію акту службового розслідування, з якого встановлено, що причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення ОСОБА_4 є: його переконання та з його слів консультації з юристом про те, що він перебуває на військовій службі незаконно, порушення ним військової дисципліни, порушення внутрішнього розпорядку військової частини, статутів Збройних Сил України та військової дисципліни;

- копію службової характеристики солдата ОСОБА_4 , 1992 року народження, кулеметника 2 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частина НОМЕР_1 від 16.10.2022 року, з якої встановлено, що за час проходження служби на вказаній посаді останній зарекомендував себе з позитивної сторони як дисциплінований, відповідальний та старанний солдат. До виконання службових обов`язків ставиться старанно, за характером здебільше спокійний, взагалі врівноважений, вихований та чесний. Користується авторитетом та довірою у військовому колективі;

- супровідний лист про направлення витягу із наказу та витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 276 від 08.12.2022 року, з яких встановлено, що солдата ОСОБА_4 , 1992 року народження, кулеметника 2 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частина НОМЕР_1 , на підставі витягу з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення № 0000524 від 08.12.2022 року, що передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, відповідно до пункту 2.9 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства Оборони України від 26 травня 2014 року № 333 «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України», у зв`язку із самовільним залишенням військової частини або місця служби, виключено з усіх видів забезпечення та списків військової частини НОМЕР_1 , зупинено нарахування вислуги років;

- копію довідки військово-лікарської комісії від 13.03.2022 року, згідно якої ОСОБА_4 , 1992 року народження визнаний придатним до військової служби;

- відповідь з військової частини НОМЕР_5 № 228 від 02.02.2023 року, з якої встановлено, що військовослужбовець по мобілізації солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період часу з 20.11.2022 року по час надання відповіді на лікуванні не перебував, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, дана відповідь підписана командиром військової частини НОМЕР_5 полковником медичної служби ОСОБА_14 ;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 12.07.2023 року, згідно якого ОСОБА_4 фактично затримано о 10 год. 20 хв. 12.07.2023 року в АДРЕСА_2 , на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області справа № 305/9985/23, провадження 1-кс/305/2502/23 від 15.06.2023 року;

- копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 30.10.2014 року, з якого встановлено, що ОСОБА_4 перебуває у шлюбі із ОСОБА_15 з 30.10.2014 року;

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_7 від 08.10.2018 року, згідно якого батьками зазначені: ОСОБА_4 та ОСОБА_17 ;

- копію тимчасового посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_8 виданого 07.03.2022 року, з якого встановлено, що ОСОБА_4 призваний згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 р., військову присягу прийняв 16.03.2022 року у військовій частині НОМЕР_1 ;

- довідку про доходи ОСОБА_4 № 16/07/32 від 14.07.2023 року, з якої встановлено, що останній з березня 2022 року по грудень 2022 року отримував заробітну плату за проходження служби в військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця, за вказаний період ОСОБА_4 отримав заробітну плату в розмірі 349177 (триста сорок дев`ять тисяч сто сімдесят сім) гривень 73 копійки;

- рапорт слідчого ДБР ОСОБА_18 від 19.07.2023 року, супровідний матеріалів кримінального провадження в УВП № 9 для вручення ОСОБА_4 від 27.07.2023 року, рапорт прокурора ОСОБА_3 від 27.07.2023 року, супровідний обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування в УВП № 9 для вручення ОСОБА_4 від 27.07.2023 року, акт відмови ОСОБА_4 від отримання матеріалів від 28.07.2023 року, з яких встановлено, що ОСОБА_4 відмовився від отримання матеріалів кримінального провадження, обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

В подальшому у підготовчому судовому засіданні обвинувачений отримав від прокурора обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Крім того відповідно до обвинувального акту та письмових доказів наданих прокурором, суд встановив, що 07.03.2022 ОСОБА_4 , зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця 2 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони в звані «солдат».

В подальшому 10.10.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 , призначено на посаду кулеметника 2 відділення 2 взводу охорони 1 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації та вторгнення її збройних сил на територію України, у відповідності до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102 ІХ від 24.02.2022 в Україні із 05:30 год. 24.02.2022 введено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У такий спосіб, з моменту затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти правовий режим воєнного стану, який продовжує діяти і на даний час.

У відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, ОСОБА_4 під час проходження військової служби, зобов`язаний захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України; свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги; віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; повинен постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язаний завжди пам`ятати, що за його поведінкою, як військовослужбовця судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України, в цілому.

Натомість, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби.

У судовому засіданні, яке відбулось 24.08.2023 року судом було допитано свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які надали наступні свідчення: ОСОБА_4 взяв відпустку на 10 (десять) днів та два дні на дорогу, 24.11.2022 року він мав повернутися, та не повернувся, о 14 годині 30 хвилин вийшов на зв`язок та повідомив, що після спілкування з юристом вважає себе незаконно мобілізованим, тому він повертатися не збирається. Крім того свідок ОСОБА_19 на запитання прокурора, надав такі свідчення: ОСОБА_4 зарахований у військовій частині НОМЕР_1 ; ОСОБА_4 отримував зброю; ОСОБА_4 жодного разу під час проходження служби не говорив, що він незаконно мобілізований. З такими показами свідків, обвинувачений ОСОБА_4 погодився, але вважає свідків такими, що введені в оману, так як й інших військовослужбовців, які перебувають на службі у Збройних Силах України.

Окрім наведеного, за ініціативою сторін кримінального провадження в судовому засіданні досліджено письмові докази, які характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , з яких встановлено, що останній характеризується позитивно, раніше не судимий, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Доводи обвинуваченого щодо врахування під час винесення рішення відносно нього висновків наведених у вироку Зінківського районного суду Полтавської області, суд не бере до уваги, оскільки ухвалою Полтавського апеляційного суду від 31.10.2023 року вказаний вирок скасовано, та ухвалою Верховного Суду від 09.11.2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження на ухвалу Полтавського апеляційного суду.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 за обставин, зазначених органом досудового розслідування в обвинувальному акті та з урахуванням письмових доказів досліджених у судовому засіданні та наданих показів свідків.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною повністю, його дії судом кваліфікуються за ч. 5 ст.407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинені в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції Українив України діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно ст.46 Конвенції та ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , конкретні обставини справи, а саме те, що внаслідок дій ОСОБА_4 тяжких наслідків не настало, оскільки будь-які тяжкі наслідки дій обвинуваченого не наведені в обвинувальному акті та не зазначені прокурором під час судового розгляду справи, за місцем служби характеризується виключно позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливі в умовах без ізоляції його від суспільства, а тому обирає йому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

При цьому суд зазначає наступне.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_21 положень ч. 1 ст. 75 КК України, суд враховує, що у зв`язку із набранням 27.01.2023 року чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13 грудня 2022 року № 2839-IX, посилено кримінальну відповідальність за вчинення військових кримінальних правопорушень, та обмежено застосування ст. 75 КК України у випадках засудження, зокрема, за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Поряд з цим, відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Враховуючи вищезазначені положення Закону, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке мало місце 24.11.22 року, у редакції Закону, яка діяла на момент його вчинення, тобто застосувавши положення ч. 1 ст. 75 КК України, які діяли на момент вчинення вказаного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, …, при призначенні покарання у виді … позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Стаття 75 КК України у попередній редакції передбачала можливість застосування її до засуджених за кримінальне правопорушення, передбачене статтею 407 КК України, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

У новій редакції статті 75 КК України заборонено застосовувати її до кримінального правопорушення, передбаченого статтею 407КК України, вчиненого в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Отже, суд застосовує статтю 75 КК України в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні. Речові докази в кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлявся.

Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.

Беручи до уваги призначене покарання, поведінку обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження, відсутність ризиків на момент винесення вироку, тому суд вважає скасувати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 373, 374, 394, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Командиру військової частини НОМЕР_1 здійснювати контроль за поведінкою військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а у разі його звільнення з військової служби, контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

У разі звільнення з військової частини, зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України в період випробувального терміну виконати наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, скасувати, звільнити ОСОБА_4 з під варти в залі суду, негайно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування основного покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувати строк перебування його під вартою з 12 липня 2023 року по 20 листопада 2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1