Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/1215/21
Провадження № 1-кп/673/11/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 р.м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої- ОСОБА_3 ,

захисника- ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21.09.2021 року за №0000226 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою технічною освітою, не працюючого, неодруженого, з інвалідністю ІІ групи, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2021 року о 09год. 50хв. ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту прийняв рішення про спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір на умисне спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_3 та діючи умисно, за допомогою кулака правої руки, наніс їй один удар в область грудної клітки зліва, внаслідок чого остання впала на землю. Після того, як ОСОБА_3 піднялась, ОСОБА_5 повторно наніс удар кулаком руки в область грудної клітини зліва, внаслідок чого потерпіла впала на землю. Після того, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_3 , яка продовжувала перебувати у лежачому положенні на спині та умисно, почергово наніс їй два удари кулаком правої руки в область лівої щоки та два удари кулаком лівої руки в область правої щоки.

Внаслідок вказаних протиправних дій, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу передньої поверхні грудної клітки зліва в проекції 3 ребра по передньо-аксілярній лінії, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки, а також подряпин шкіри правої щоки, переломи коронкових частин третього зуба справа та третього зуба зліва на верхній щелепі, струс головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що призвели до короткочасного розладу здоров`я ( не більше 21 доби). Зазначеними умисними діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, що призвели до короткочасного розладу здоров`я ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

В суді обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав. Показав, як вранці 21.09.2021 року перебуваючи на вул.. Богдана Хмельницького у с. Коричинці, зустрів сусідку ОСОБА_3 , яка, махаючи молотком, звинувачувала його у крадіжці металевого припона. Відходячи від неї, штовхнув її правою рукою в область грудей, внаслідок чого остання впала, почала кричати, а в подальшому пішла до сільської ради.

Не зважаючи на показання обвинуваченого, його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_3 підтвердила як у зазначений в обвинувальному акті час та місці, поверталася додому та зустріла ОСОБА_5 в якого намагалася з`ясувати обставини відсутності, належного їй металевого припона. На її слова, ОСОБА_5 роздратувався і штовхнув її в груди, внаслідок чого впала, а коли піднялась, останній ще раз штовхнув її в такий же спосіб. В результаті чого вона впала, а ОСОБА_7 , нагнувшись над нею, схопив за горло та продовжував наносити удари по голові. Внаслідок останніх ударів у неї вилетіли зуби та почалась кровотеча. В той час, ОСОБА_5 припинив наносити удари, а вона встала та одразу пішла до сільської ради, щоб повідомити про подію поліцію.

В ході вказаного конфлікту зазнала душевних страждань, тривалий час перебувала у пригніченому стані через страх за власне життя та здоров`я та досі відчуває дискомфорт через пошкодження зубів, а тому вказувала на заподіяння обвинуваченим моральної шкоди в розмірі 60000грн., яку просила стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Окрім показань потерпілої, не вірити яким у суду підстав не має, заподіяння обвинуваченим їй тілесних ушкоджень об`єктивно підтверджується наступними доказами.

Рапортом інспектора-чергового СПД№1 ВП№3 Базькова про отримання заяви та її реєстрацію за №2610 від 21.09.2021 року від ОСОБА_8 з приводу нанесення 21.09.2021 року близько 09.52 год. у с. Коричинці місцевим жителем ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 (а.п. 80 Т.1).

Заявою ОСОБА_3 від 21.09.2021 року про внесення відомостей за вказаною подією до ЄРДР (а.п.81 Т.1).

Витягом із ЄРДР про внесення відомостей 21.09.2021 року за № 0000226 за вказаною заявою ОСОБА_10 із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.2 ст. 125 КК України (а.п. 78 Т.1).

Висновком експерта №311 за наслідками проведення судово-медичної експертизи в період з 21 по 24.09.2021 року, згідно якого у ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу передньої поверхні грудної клітки зліва в проекції 3 ребра по передньо-аксілярній лінії, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки, а також подряпин шкіри правої щоки, переломи коронкових частин третього зуба справа та третього зуба зліва на верхній щелепі, струс головного мозку, що могли утворитися від щонайменше 2-х разової травмуючої дії тупих твердих предметів, за строком давності відповідають не більше 6-ти годинному терміну утворення до початку проведення експертизи та відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки (підшкірного крововиливу передньої поверхні грудної клітки зліва в проекції 3 ребра по передньо-аксілярній лінії) та тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (не більше 21 доби) (подряпин шкіри правої щоки, переломи коронкових частин третього зуба справа та третього зуба зліва на верхній щелепі, струс головного мозку) (а.п.89-90 Т.1).

Даними висновку експерта за наслідками проведення додаткової судово-медичної експертизи №312, проведеної в період з 21.09.2021 року по 24.09.2021 року згідно яких виключається можливість утворення виявлених на тілі ОСОБА_3 тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту (а.п.94 Т.1).

Даними слідчого експерименту з участю потерпілої ОСОБА_3 від 04.10.2021 року із фототаблицею даної слідчої дії, в ході якого остання розповіла та показала, як та при яких обставинах ОСОБА_5 заподіяв їй тілесні ушкодження. Зокрема, продемонструвала як останній, наніс два удари кулаками рук по грудній клітині від яких падала на землю. В подальшому, перебуваючи в лежачому положенні на спині, показала, як ОСОБА_5 наніс почергово по два удари кулаками обох рук в область лівої та правої щоки та губ (а.п.102-109 Т.1).

Можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_3 за обставин, вказаних нею під час слідчого експерименту не виключається, що підтверджується даними висновку експерта №329, за наслідками проведення додаткової судово-медичної експертизи від 05.10.2021 року (а.п.112-113 Т.1).

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до переконання, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а також, що обвинувачений винуватий у його вчиненні, за що підлягає покаранню.

Невизнання обвинуваченим винуватості в умисному заподіянні потерпілій легкого тілесного ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я, суд розцінює як намагання ухилитися від відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, а його твердження, про непричетність до його вчинення та наявність підстав для обмовляння, не заслуговують на увагу, оскільки вони повністю спростовується сукупністю наведених вище доказів з приводу яких у суду відсутні обґрунтовані сумніви.

Достовірних доказів, що підтверджували б отримання обвинуваченим тілесних ушкоджень внаслідок неправомірної поведінки потерпілої ОСОБА_3 , а також останньою при інших обставинах, судом не здобуто.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За матеріалами кримінального провадження, обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, має конфлікти із сусідами, у тому числі з потерпілою ОСОБА_3 , не працюючий, з інвалідністю ІІ групи, з 2014 року перебуває на обліку у лікаря- психіатра, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Згідно висновку судово-психіатричної експерта №484 від 13.10.2021 року ОСОБА_5 міг правильно сприймати, запам`ятовувати, давати показання про обставини, які мають значення у справі.

В момент інкримінованого кримінального правопорушення виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок епілепсії з помірними змінами особистості, частими дисфоріями, через що не в повній мірі міг усвідомлювати свої дії, не повною мірою міг передбачати їхні наслідки та не повною мірою міг керувати ними.

ОСОБА_5 в момент вчинення кримінального правопорушення в стані тимчасового розладу душевної діяльності не знаходився, але в той період перебував у стані дисфорії, що суттєво вплинуло на його здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними.

При цьому, обвинувачений не в повній мірі, як на час вчинення кримінального правопорушення, так і на даний час, може віддавати собі звіт в своїх діях і не повною мірою керувати ними.

Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.п.155-157 Т.1).

Крім того, вищевказаний психічний розлад відноситься до хронічно-протікаючого психічного захворювання.

На час вчинення кримінального правопорушення перебував в стані дисфорії, що суттєво вплинуло на його здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними, про що свідчать дані висновку судово-психіатричного експерта №688 за наслідками проведення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи (а.п.65-68 Т.2).

Вказані висновки були підтримані експертами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні. При цьому, останній стверджували, що дисфорія є проявом епілепсії, при якому знижуються вольові можливості хворого, що в свою чергу позбавляє останнього в повній мірі керувати своїми діями. У ОСОБА_5 вказаний стан проявляється у вигляді агресії, злоби, внаслідок яких, він не міг повністю керувати своїми діями, але, при цьому, усвідомлював їх.

Відповідно до положень ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання.

Зміст положень вказаної норми дає суду підстави для визнання ОСОБА_5 обмежено осудним, оскільки його нездатність в повній мірі через наявний психічний розлад усвідомлювати свої дії та керувати ними встановлена на момент вчинення кримінального правопорушення. Вказаний діагноз, із врахуванням означених висновків експертиз, свідчить про обмежену осудність ОСОБА_5 і на даний час. Тому суд означену обставину враховує, як таку, що характеризує стан здоров`я обвинуваченого, і враховує при призначенні покарання як пом`якшуючу обставину.

Інших обставин, які б пом`якшували йому покарання не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення ним кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

Враховуючи вищенаведене, особу винного, який не розкаявся та не проявив жалю до наслідків вчиненого ним кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про доцільність призначення покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу, в межах санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим так і іншими особами.

Вирішуючи, заявлений потерпілою ОСОБА_3 цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення завданої моральної шкоди в сумі 60000 грн. (а.п.42-43 Т.1), суд враховує наступне.

Так обгрунтовуючи позовні вимоги, потерпіла вказала, що внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, зазнала моральних страждань, що пов`язанні у порушенні нормальних життєвих відносин, переживань щодо стану здоров`я, відчуттями дискомфорту та тривоги, які оцінює в 60000грн.

Згідно ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

В силу ч.5 ст. 128 цього Кодексу цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В силу ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із наступних обставин.

В силу ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, а відповідно та пунктів 1,2 частини 2 цієї ж статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як встановлено судом обвинуваченим потерпілій ОСОБА_3 заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, при їх заподіянні остання відчувала фізичну біль та страждання, перехвилювалася, змушений був проходити медичне обстеження, звертатися за наданням правової допомоги, у зв`язку з чим вимушена була докладати додаткових зусиль. Тому, розмір відшкодування моральної шкоди із врахуванням характеру правопорушення, обставин, за яких ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_3 тілесні ушкодження, та ступеня його вини, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, характеру заподіяних тілесних ушкоджень, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках потерпілої, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, матеріального становища обвинуваченого, який не працює, являється особою з інвалідністю ІІ групи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, на думку суду відповідає 15000 грн., які і необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на відшкодування завданої моральної шкоди.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 та інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 366-371,373-375 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн.

Цивільний позов ОСОБА_3 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду, заподіяну внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 15000грн.(п`ятнадцять тисяч гривень ).

В решті вимог позову відмовити.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1