Провадження № 1-кп/947/326/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2024 рокуКиївський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 14.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив суду письмові клопотання: про повернення обвинувального акту прокурору, про скасування запобіжного заходу, про закриття кримінального провадження відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України, про зобов`язання прокурора надати суду матеріали кримінального провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.02.2024 року обвинувачений ОСОБА_5 тимчасово видалений із зали судового засідання на час судового розгляду кримінального провадження в судовому засіданні 05.02.2024 року через систематичне порушення порядку проведення судового засідання, тому судове засідання проведено за його відсутністю за участі його захисника.

У попередніх судових засіданнях обвинувачений ОСОБА_5 підтримав подані ним письмові клопотання та в обґрунтування заявлених клопотань зазначив, що він не надає оферту між ним та судом, вважає, що суд приймає незаконні рішення, оскільки Київський районний суд м.Одеси ліквідований, тому просить суд скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про закриття кримінального провадження відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України обвинувачений підтримав та посилаючись на доводи, викладені у письмовому клопотанні, зазначив, що у зв`язку з тим, що строки досудового розслідування закінчились, тому просить суд закрити кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Щодо клопотання про повернення обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_5 ,, посилаючись на доводи, викладені у письмовому клопотанні, зазначив, що відсутність в обвинувальному акті обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання є підставою для повернення обвинувального акту, тому просить задовольнити клопотання.

Також обвинувачений підтримав клопотання про зобов`язання прокурора надати суду матеріали кримінального провадження.

Захисник підтримала клопотання обвинуваченого та просила їх задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотань обвинуваченого та посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях, зазначив, що підстави для скасування запобіжного заходу відсутні. Також відсутні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки дотримання строків досудового розслідування підтверджені наданими суду документами.

Щодо клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акту прокурору прокурор зазначив, що немає підстав для повернення обвинувального акту, оскільки в обвинувальному акті наявні відомості про обставини, передбачені ст. 66 та

ст. 67 КК України.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акту та призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вказуючи що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають вимогам КПК України.

Захисник підтримала клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акту, тому заперечувала проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, прокурор просить суд відмовити у задоволенні клопотання про зобов`язання прокурора надати суду матеріали кримінального провадження, оскільки це не передбачено діючим КПК України.

Дослідивши заявлені клопотання, вислухавши думки учасників провадження, суд дійшов висновку про те, що клопотання обвинуваченого задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Щодо клопотання про повернення обвинувального акту прокурору суд зазначає наступне.

Пунктом 3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до положень п.13 ч.1 ст.3, ч.4 ст.110, ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт - це процесуальний акт - документ, у якому формулюється твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, який після його складання слідчим затверджується прокурором, а також може бути складений прокурором.

Відповідно до ч.2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000317 від 14.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки в ньому зазначено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, зазначено, що потерпілі у кримінальному провадженні відсутні та інші необхідні дані згідно ст. 291 КПК України, тому суд приходить до висновку, що відсутні перешкоди для призначення судового розгляду, передбачені ст.314 КПК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Доводи обвинуваченого, які ретельно перевірені судом, суд вважає безпідставними та такими, що не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки стадія підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню має організаційний характер, в результаті якого суд, приймаючи рішення, керуючись ст.ст.314-315 КПК України, має перевірити на відповідність вимогам кримінального процесуального закону обвинувальний акт, підготувати умови для проведення судового розгляду й призначити справу до судового розгляду, або повернути обвинувальний акт прокурору.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про повернення обвинувального акту прокурору задоволенню не підлягає.

Обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, складені із дотриманням вимог КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження, або для розгляду питань про можливість затвердження угоди про примирення або угоди про визнання винуватості не має.

Судовий розгляд має провадитися у відкритому судовому засіданні, оскільки підстави для проведення закритого судового засідання відсутні.

За вказаних обставин кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому засіданні з викликом учасників кримінального провадження.

Щодо клопотання обвинуваченого про скасування запобіжного заходу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

За змістом ст. 201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, зміна обставин провадження, зменшення встановлених ризиків.

В обґрунтування клопотання про скасування запобіжного заходу обвинувачений посилається на те, що рішення суду про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є незаконним через те, що на його думку, Київський районний суд м.Одеси ліквідований, тобто не зазначає будь-яких доводів щодо зміни обставин чи існуючих в провадженні ризиків та не вказує будь-які підстави для скасування запобіжного заходу, передбачені нормами діючого КПК України.

Наведені обвинуваченим аргументи, на переконання суду, не свідчать про те, що існують передбачені КПК України обставини, які обумовлюють необхідність скасування обвинуваченому запобіжного заходу.

На підставі викладеного суд вважає, що клопотання обвинуваченого про скасування запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ст.314 КПК України передбачено, що суд у підготовчому судовому засіданні має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України, тобто кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 5) помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; 10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: 1) у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності; 1-1) з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті; 1-1) з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті; 1-2) з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою; 2) якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом; 3) досягнуто податковий компроміс у справах про кримінальні правопорушення, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Статтею 285 КПК України передбачені загальні положення кримінального провадження під час звільнення особи від кримінальної відповідальності.

З досліджених судом матеріалів кримінального провадження, не встановлено будь-яких передбачених діючим законодавством підстав, для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки доводи обвинуваченого, зазначені в обґрунтування клопотань не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, тому клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання обвинуваченого про зобов`язання прокурора

надати суду матеріали кримінального провадження суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Під час проведення підготовчого судового засідання на підставі ст. 291 КПК України надання до суду будь-яких інших документів, окрім обвинувального акту, реєстру та розписок про їх отримання, забороняється.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що клопотання про зобов`язання прокурора надати суду матеріали кримінального провадження задоволенню не підлягає, як безпідставне та таке, яке не суперечить вимогам діючого КПК України.

Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з триманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

В обгрунтування клопотання прокурор, посилаючись на доводи, викладені у письмовому клопотанні, зазначив, що судом продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме п.1 ч.1 ст.177 КПК України що, а саме залежно від тяжкості покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним); п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме докази винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень зберігаються у всесвітній мережі Інтернет, доступ для знищення та зміни якої наявний у ОСОБА_5 ; що зумовлене тяжкістю покарання, яке передбачене санкціями статей, за якими йому повідомлено про підозру; п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, які входять до кола найближчого оточення ОСОБА_5 , що зумовлене тяжкістю покарання, яке передбачене санкціями статей; п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується невизнанням ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, за обвинувальним актом; п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, що підтверджується невизнанням ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні розповсюдження матеріалів із закликами до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади; поширенні матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році; умисних діях, спрямованих на розпалювання національної ворожнечі, на приниження національної честі та гідності; тим, що ОСОБА_5 після оголошення йому підозри не змінив своєї політичної та соціальної позиції та продовжує її відстоювати.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що, перебуваючи на свободі, обвинувачений ОСОБА_5 , побоюючись покарання, яке йому загрожує, матиме можливість впливати на свідків, переховуватись від суду, тобто буде перешкоджати виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор просить задовольнити клопотання та продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що ризики прокурором не доведені, нічим не обгрунтовані та не пдітверджені.

Дослідивши заявлене клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 є обґрунтованими та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України, за які законом передбачено покарання, зокрема ч. 3 ст. 436-2 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищенаведене, та зважаючи на відомості про особу обвинуваченого, той факт, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, суд доходить висновку про існування зазначених прокурором та передбачених ст.177 КПК України ризиків, які у теперішній час не відпали та не зменшились і про те, що суспільний інтерес щодо тримання обвинуваченого під вартою переважає над його особистими інтересами і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до абз. 8 ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, викладені обставини, суд вважає необхідним при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 177-178, 183, 184, 194, 196, 197, 314-316, 350 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України - відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зобов`язання прокурора надати суду матеріали кримінального провадження - відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу- відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Одеси на 15.00 годин 15.02.2024 року.

Викликати в судове засідання учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 04.04.2024 року, включно.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, направити для вручення обвинуваченому та направити в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" для виконання.

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів, в іншій частині ухвала суду окремому скарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1