"29" січня 2024 р. Справа № 363/1889/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000005 від 04.01.2023 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06.04.2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000005 від 04.01.2023 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Так, в судовому засіданні 29.01.2024 року прокурором заявлене клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 терміну дії, покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. При цьому прокурор, обґрунтовуючи клопотання посилався зокрема, на необхідність врахування тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявності ризиків щодопереховуватися від суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин цього кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, а це, в свою чергу, може негативно вплинути на хід судового розгляду, крім того прокурор вважав, що ОСОБА_5 може вчинити нове кримінальне правопорушення, тобто на думку прокурора існують ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого та сам ОСОБА_5 проти клопотання прокурора не заперечували.

Відповідно до ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 16.02.2023 року, яка ухвалою Київського апеляційного суду від 06.04.2023 року залишена без змін, в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовлено та обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.04.2023 року, з покладенням на нього обов`язків: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду, повідомляти цих осіб про зміну свого місця проживання та роботи.

Крім того, згідно ухвали Вишгородського районного суду від 02.08.2023 року в задоволенні клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому за ч. 4 ст. 191 КК України ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було відмовлено та застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яке полягає у покладанні на нього зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_5 зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду та повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Термін дії покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, було визначено по 01.10.2023 року включно.

Крім того, ухвалою Вишгородського районного суду від 04.12.2023 року в задоволенні клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому за ч. 4 ст. 191 КК України ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було відмовлено та застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яке полягає у покладанні на нього зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за судовим викликом та повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання і місця роботи. Термін дії покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, було визначено по 02.02.2024 року включно.

Відповідно до ст. 179 КПК України - особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. При цьому п ідозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Стаття 178 КПК України зазначає, що суд при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

Таким чином, із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 191 КК України та яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, ретельно вислухавши позицію сторін кримінального провадження та дослідивши подане прокурором клопотання вважає, що на момент розгляду цього питання існує обґрунтована підозра та ризик переховуватися від суду, на підтвердження якого, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, свідчить: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; репутація обвинуваченого, його майновий стан.

Доводи прокурора про те, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому він обвинувачується - не знайшли свого підтвердження під час розгляду цього клопотання.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений ст. 177 ч. 1 п. 1 КПК України та доцільність продовження строку дії, покладених на обвинуваченого обов`язків.

Таким чином, заслухавши думку прокурора про необхідність продовження ОСОБА_5 на два місяці строку дії покладених на нього обов`язків, думки захисника та обвинуваченого, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, оскільки не зник ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає доцільним задовольнити клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 184, 194, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити та продовжити ОСОБА_5 строк дії покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України згідно ухвали суду від 04.12.2023 року, а саме:

1) прибувати до суду за судовим викликом та повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання і місця роботи.

Термін дії покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити по 29.03.2024 року включно.

Обвинуваченому письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

На дану ухвалу у п`ятиденний строк з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Головуюча суддя ОСОБА_1