Справа № 304/2108/23 Провадження № 1-кс/304/460/2023
23 жовтня 2023 року м. Перечин
Ініціатор клопотання у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд такого за його відсутності.
Відомості про власника майна у клопотанні відсутні, такий органом досудового розслідування не встановлений, а тому слідчий суддя розглядає таке без його участі.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.
Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, прийшов до такого висновку.
Пунктом 4 частини 2 статті 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.
Частина 5 статті 171 КПК України визначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З протоколу огляду видно, що такий здійснювався 27 вересня 2023 року з 08.00 до 14.30 год; клопотання подане прокурором до відділення зв`язку 28 вересня 2023 року.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З матеріалів клопотання видно, що 27 вересня 2023 року до органу досудового розслідування надійшов рапорт інспектора Є.Дору, а 28 вересня 2023 року вх. № 109-КПК від першого заступника НОМЕР_3 прикордонного загону ОСОБА_4 надійшло повідомлення №198 про виявлення кримінального правопорушення, за яким о 02.00 год 27 вересня 2023 року від прикордонного наряду «Прикордонний патруль» ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надійшла інформація про виявлення транспортного засобу марки «Фольксваген» Т-4, р/н НОМЕР_2 , у населеному пункті В.Бичків (на відстані 100 м до державного кордону, на напрямку 307 прикордонного знаку). Під час спроби перевірки даного транспортного засобу, особи вдалися до втечі у район приватних будинків населеного пункту Великий Бичків; візуальним оглядом автомобіля виявлено близько 8 пакунків тютюнових виробів у чорному поліетилені, без осіб (а. к. 6-8, 9).
У порядку ч. 3 ст. 214 КПК України та на підставі повідомлення про виявлення кримінального правопорушення № 198 від 27 вересня 2023 року, того ж дня проведено огляд місця події, а саме транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Transporter», сірого кольору, без власника (користувача), що знаходився на перехресті вулиць Волошина 8-го Березня. Перевіркою державного номерного знаку у наявних відритих реєстрах та баз даних, встановлено, що р/н НОМЕР_2 , має інший номер шасі VIN: НОМЕР_4 , та відповідно викликає сумнів у відповідності (сумісності) номерів. Також оглядом вказаного транспортного засобу виявлено тютюнові вироби марки «Jin Ling» у кількості восьми пакунків по 750 пачок у кожному, обмотані чорним поліетиленом, без марок акцизного податку України. За наслідками огляду вилучено п`ять відрізків прозорої липкої плівки скотч із слідами пальців рук людини, автомобіль марки «Volkswagen Transporter» та 6 000 пачок тютюнових виробів (а. к. 10-14, 15-16).
Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання такого як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню.
Положеннями ч. 5 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Керуючись ст. 36, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на майно, яке вилучено 27 вересня 2023 року у ході проведення огляду місця події, а саме:
- вісім пакунків тютюнових виробів марки «Jin Ling», без марок акцизного податку України, зі стрічкою «For Duty Free Only», по 750 пачок у кожному пакунку, що складає 6 000 пачок цигарок;
- транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Transporter», VIN: НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 ,
заборонивши розпорядження та користування таким майном.
Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 .
Згідно зі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1