Справа № 645/4366/23
Провадження № 1-кп/645/277/23
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2023 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 , , за участю прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова - ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харкова, громадянку України, із вищою освітою, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, без постійного місця реєстрації та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України
ОСОБА_4 , 28 липня 2022 року, приблизно о 17 год. 50 хв., зайшла до приміщення супермаркету «РОСТ», який розташований за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова, 257, де на торгових стелажах відділу «Frezo», що розташований в приміщенні супермаркету «РОСТ» побачила тональний ВВ-крем для обличчя ТМ «Topface Skin Editor», об`ємом 30 мл., помаду для губ ТМ «Pudra Lightweight SPF10, 08 Hot Pink», об`ємом 4,5 мл. та помаду для губ ТМ «Pudra Lightweight SPF10, 20 Lilac Pearly», об`ємом 4,5 мл., якими вирішила таємно заволодіти. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір на таємне викрадення майна, що належить ТОВ «ДЛК «Пілот», ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись відсутністю спостереження за нею з боку третіх осіб, шляхом вільного доступу взяла з торгівельних стелажів 1 (один) тональний ВВ-крем для обличчя ТМ «Topface Skin Editor», об`ємом 30 мл. вартістю 189 гривень 67 копійок, помаду для губ ТМ «Pudra Lightweight SPF10, 08 Hot Pink», об`ємом 4,5 мл. вартістю 160 гривень та помаду для губ ТМ «Pudra Lightweight SPF10, 20 Lilac Pearly», об`ємом 4,5 мл. вартістю 160 гривень, загальною вартістю 509 гривень 67 копійок, та поклала їх до свого рюкзаку. Після цього ОСОБА_4 направилась до виходу з торгівельної зали відділу «Ferzo», котрий знаходиться в супермаркеті «Рост» та належить ТОВ «ДЛК «Пілот» через касову зону. Проходивши через касову зону магазину, ОСОБА_4 свідомо вирішила не оплачувати товар, тим самим виконавши всі дії, які вона вважала необхідними, для доведення до кінця свого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення майна, але довести свій злочинний намір до кінця та розпорядитися викраденим майном не змогла, з причин, що не залежали від її волі, у зв`язку з тим, що дії останньої були зупинені працівниками охорони супермаркету «Рост» поза межами приміщення магазину.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно визнала себе винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, пояснила суду про обставини викладені вище, зазначила, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи, події вчинення нею кримінального правопорушення вірно відображені. Дійсно, в кінці липня 2022 року, приблизно о 18 год. 00 хв., зайшла до приміщення супермаркету «РОСТ», який розташований за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова, 257, де на стелажах побачила тональний ВВ-крем для обличчя, дві помади для губ, які вирішила таємно викрасти, поклавши їх до свого рюкзака, після чого пройшла через касу, не оплативши покупки, надалі її зупинили працівники охорони супермаркету «Рост» поза межами приміщення магазину.
Враховуючи те, що обвинувачена повністю визнала свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею кримінального діяння, розуміючи яка міра покарання загрожує, показання обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вона не заперечує, а саме про обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема, кількість та вартість викраденого майна, прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченої у їх вчиненні, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченої. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує в межах пред`явленого прокурором обвинувачення за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений в умовах воєнного стану.
З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого, процесуальних витрат, речових доказів. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Вину обвинуваченої ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона в силу ст. 89 КК України раніше не засуджена (вимога ОСК ГУ НГП в Харківській області від 09.08.2023 року), не працює, як вбачається з повідомлення КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» №7501 від 03.08.2023 року ОСОБА_4 з 05.2019 року перебуває на обліку з діагнозом: синдром залежності від опіоїдів, згідно повідомлення КНП «Міський психоневрологічний диспансер» від 15.08.2023 року №6861, ОСОБА_4 впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до закладу не зверталася.
В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, за змістом ст. 12 КК України, є умисним тяжким кримінальним правопорушенням, наслідки вчинення кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченої, відношення обвинуваченої до скоєного злочину, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженої, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене із звільненням обвинуваченої від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України, оскільки її виправлення та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції від суспільства.
Таке покарання за глибоким переконанням суду буде обґрунтованим і необхідним для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею та іншими особами кримінальних правопорушень.
Окрім того, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК.
Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експертів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
ВизнатиОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
У зв`язку зі звільненням засудженої ОСОБА_4 з випробуванням покласти на неї обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи,
Речові докази тональний ВВ-крем для обличчя ТМ «Topface Skin Editor», об`ємом 30 мл., помаду для губ ТМ «Pudra Lightweight SPF10, 08 Hot Pink», об`ємом 4,5 мл. та помаду для губ ТМ «Pudra Lightweight SPF10, 20 Lilac Pearly», об`ємом 4,5 мл., який знаходиться на відповідальному зберіганні в ТОВ «ДЛК «Пілот»- після набрання вироком законної сили вважати їх повернутими.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з дня вручення копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок який набрав законної сили є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до приписів ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: