Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

11 вересня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційні скарги прокурора і захисника ОСОБА_2 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 27 липня 2023 року щодо ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000326,

у с т а н о в и в :

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 27.07.2023 ОСОБА_3 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України і йому призначено покарання:

- за ч.2 ст.307 КК України - 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, окрім житла;

- за ч.3 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України - 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, окрім житла.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, окрім житла.

23.08.2023 прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати і ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, та призначити йому покарання: за ч.2 ст.307 КК України - 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч.3 ст.307 КК України - 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме, положення ст.69 КК України, яка не підлягає застосуванню, а тому призначене ОСОБА_3 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через м`якість.

28.08.2023 захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції змінити, виключивши з нього кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.307 КК України, кваліфікуючу ознаку «повторність» та посилання на застосування положень ч.1 ст.70 КК України. Також захисник просить пом`якшити призначене ОСОБА_3 за ч.3 ст.307 КК України покарання із застосуванням ст.69 КК України до позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна і на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Вивчивши апеляційні скарги та матеріали кримінального провадження, вважаю, що вони підлягають прийняттю до розгляду апеляційним судом.

Апеляційні скарги відповідають вимогам ст.396 КПК України, подані у встановлений законом строк особами, які мають на це право. Підстави для повернення апеляційних скарг або відмови у відкритті апеляційного провадження відсутні.

А тому апеляційне провадження належить відкрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.398 КПК України,

у х в а л и в :

Відкрити апеляційне провадження за апеляційними скаргами прокурора і захисника ОСОБА_2 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 27 липня 2023 року щодо ОСОБА_3 .

Надіслати учасникам судового провадження копії ухвали з копіями апеляційних скарг та інформацією про їхні права та обов`язки.

Встановити строк, протягом якого учасники судового провадження можуть подати заперечення на апеляційні скарги, по 15 жовтня 2023 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_1