Номер провадження: 11-сс/813/1707/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 27.09.2023, якою в межах к/п №0000054 від 13.07.2023 стосовно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Томашпіль Томашпільського р-ну Вінницької обл., громадянина України, із вищою освітою, військовослужбовця за контрактом на посаді бухгалтера (2 категорії) фінансово-економічної служби в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

- підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000054 від 13.07.2023 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України задоволено клопотання ст. слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та продовжено стосовно підозрюваного ОСОБА_7 строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.10.2023 із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», із визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу застави в розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 684 000 грн., з покладенням на нього у разі внесення застави строком до 30.10.2023 певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України та в зазначеному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики знищення, схову або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків в даному провадженні.

Водночас, врахувавши положення ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність виходу за межі застави, визначені п. 2 ч. 5 зазначеної статті з огляду на характер інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, майновий стан підозрюваного та спричинення військовій частині матеріальної шкоди, визначивши в якості альтернативного запобіжного заходу заставу в розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 684 000 грн.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою, вважаючи її необґрунтованою з огляду на наступне:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що фактичні обставини кримінального правопорушення, які були відомі слідчому, прокурору та слідчому судді на час обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу жодним чином не змінилися, немає фактів щодо існування нових ризиків в кримінальному провадженні, які могли б стати підставою для продовження строку тримання під вартою, натомість, висунута ОСОБА_7 підозра не обґрунтована та не підтверджена належними й допустимими доказами, останній раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, має на утриманні матір-інваліда 2-ї групи та неповнолітнього брата 2006 р.н., має нагороди по військовій службі під час дії воєнного стану;

- визначений розмір застави є непомірно великим для підозрюваного та членів його родини, оскільки ОСОБА_7 повинен забезпечувати мати, брата та батька, натомість, розмір збитків внаслідок дій ОСОБА_7 , які йому інкриміновані, складає 2 283 642 грн., що є меншим за розмір визначеної слідчим суддею застави.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави в розмірі від 80 до 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням на нього відповідних обов`язків, або застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , із покладенням на нього аналогічних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на наступні обставини.

Статтею 199 КПК України передбачено що, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту стосовно необґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до матеріалів клопотання слідчого, органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він, перебуваючи на посаді бухгалтера 2-ї категорії фінансово-економічної служби в/ч НОМЕР_1 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на привласнення грошових коштів, належних зазначеній військовій частині, призначених для виплат заробітної плати, винагород, авансів, грошового забезпечення військовослужбовцям, в період часу з кінця квітня 2023 року по кінець червня 2023 року, перебуваючи на своєму робочому місці, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, використовуючи своє службове становище, всупереч вимогам посадової інструкції, шляхом створення платіжних документів (платіжних відомостей про грошове забезпечення військовослужбовців та відомостей про нарахування коштів), безпідставно зазначивши в них недостовірні дані, зокрема, відомості стосовно свого номеру карткового рахунку НОМЕР_2 , підписав зазначені платіжні документи та надіслав їх до АТ «Укрсиббанк», в результаті чого на його картковий рахунок від в/ч НОМЕР_1 за вищевказаний період часу безпідставно надійшли грошові кошти в загальному розмірі 4 980 192, 39 грн., які він привласнив та таким чином завдав зазначеній в/ч майнової шкоди на зазначену суму.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України на даній стадії досудового розслідування підтверджується наданими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду предметів від 22.07.2023 з додатками (т. 1, а.с. 71-87); протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 27.07.2023 (т. 1, а.с. 90-92, 101-104); протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 26.07.2023 з додатком (т. 1, а.с. 110-146) та іншими матеріалами в їх сукупності.

Що стосується посилань сторони захисту на відсутність в провадженні належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що оцінка доказів з точки зору належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору вагомості, достатності та взаємозв`язку, буде надана судом, відповідно до вимог ст.ст. 89, 94 КПК України, на іншій стадії провадження стадії судового розгляду кримінального провадження по суті, натомість, на теперішній час слідчий суддя лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача у тому, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для застосування (продовження строку застосування) певного запобіжного заходу.

На переконання апеляційного суду, в даному випадку сукупності зібраних органом досудового розслідування у вказаному провадженні доказів достатньо для формування стійкого переконання у причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України, тому підозра у вчиненні останнім зазначеного злочину є обґрунтованою.

Колегією суддів, всупереч доводам сторони захисту, встановлено, що під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшились.

Так, апеляційний суд погоджується із доводами слідчого судді та наголошує, що в зазначеному провадженні не зменшились ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вдатись до спроб знищення, схову або спотворення речей та документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків в зазначеному провадженні, обґрунтовані тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 5-ти до 8-ми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років; не одружений та не має на утриманні дітей; вчинення інкримінованого йому злочину пов`язано із займаною посадою бухгалтера, від якої він наразі не відсторонений в передбаченому законом порядку, що свідчить про наявність у нього доступу до документів та речей, які мають доказове значення в зазначеному кримінальному провадженні; особисто знайомий із свідками в провадженні, які підлягають безпосередньому допиту судом 1-ої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження по суті, знає їх анкетні дані.

Водночас, апеляційний суд вважає слушними та такими, що відповідають дійсності посилання захисника на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, має на утриманні матір-інваліда 2-ї групи, має заохочення під час проходження військової служби, проте зазначені обставини не свідчать про зменшення встановлених вище ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

При цьому, апеляційний суд вважає, що у клопотанні та доданих матеріалах слідчий та прокурор навели обґрунтовані обставини, на підставі яких завершити досудове розслідування до закінчення дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 неможливо, зокрема, у зв`язку з необхідністю проведення значної кількості слідчих та процесуальних дій, а саме: отримання висновок аудиту, призначення судово-економічної експертизи, здійснення тимчасового доступу до речей та документів, зокрема, до інформації, яка перебуває у володінні операторів мобільного зв`язку, банківських установ, встановлення ймовірних співучасників вчинення кримінального правопорушення, виконання вимог ст. 290, 291 КПК України, зокрема, відкриття матеріалів досудового розслідування, складення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

З огляду на викладене вище, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя дійшов цілком обґрунтованого висновку про доведеність органом досудового розслідування неможливості застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання зазначеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього.

Надаючи оцінку твердженням захисника стосовно непомірного розміру застави, колегія суддів зауважує на тому, що зазначене питання вже було предметом апеляційного розгляду, зокрема, в ухвалі Одеського апеляційного суду від 16.08.2023 за результатами розгляду апеляційної скарги сторони захисту на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 01.08.2023, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою колегія суддів погодилась із висновком слідчого судді про виключність випадку та необхідність визначення підозрюваному ОСОБА_7 в якості альтернативного запобіжного заходу застави, розмір якої перевищує встановлений законом для зазначеної категорії злочинів, а саме у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який, на переконання апеляційного суду, є справедливим та не є непомірним для підозрюваного (справа №947/22858/23, провадження №11-сс/813/1384/23).

Оцінюючи посилання захисника на те, що визначений слідчим суддею розмір застави перевищує розмір збитків, завданих інкримінованими ОСОБА_7 діями, що складає 2 283 642 грн., колегія суддів звертає увагу на той факт, що відповідно до змісту клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та повідомлення про зміну раніше повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України, сукупний розмір завданих злочином збитків за всіма інкримінованими ОСОБА_7 епізодами, кількість яких складає 22, органом досудового розслідування на теперішній час оцінюється у 4 980 192, 39 грн. (т.1, а.с. 1-49 та 181-193 відповідно), що значно перевищує визначений підозрюваному ОСОБА_7 оскаржуваною ухвалою розмір застави в якості альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини провадження, дані щодо характеристики особи підозрюваного ОСОБА_7 та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження останньому строку тримання під вартою, в зв`язку з чим апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 183, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 27.09.2023, якою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.ч. 1, 2 ст. 366 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.10.2023, із визначенням застави в якості альтернативного запобіжного заходу в розмірі 2 684 000 грн. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4