Справа № 703/4855/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року Смілянський міськрайсуд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в підготовчомуу судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження № 0000454 від 6 червня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новокузнецьк Кемеровськоїобласті, РФ, а жителя АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина України, з вищою освітою, ФОП, несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 197-1 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 в період часу з 18.08.2013 до 19.04.2017 (більш точний період встановити в ході досудового розслідування не вдалося), порушуючи вимоги ч. 1 ст. 81, ч. І ст. 96, ч. 1 ст. 1 16, ст. ст. 125, 126, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 Земельного Кодексу України, ч. 1 ст. 376 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 23, 29 Закону України «Про планування та забудову територій», ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 1.1 «Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», затвердженого Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 № 273, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, самовільно, без належного оформлення права власності, права користування чи оренди на землю та її державної реєстрації самовільно зайняв частину земельної ділянки розмірами 7x12 метрів, що за адресою: АДРЕСА_2 , яка сформована 27.07.2023 та має кадастровий номер :02:003:0744, та без відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, самовільно здійснив будівництво споруди гаражу, розмірами 7x6 метрів, загальною площею 42 м2, проектна документація щодо якого не погоджувалась у встановленому законом порядку, на самовільно зайнятій ним земельній ділянці, яка знаходиться у комунальній власності Смілянської міської ради (код СДРПОУ 25874705) та належить до категорії земель житлової та громадської забудови «Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)».

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і звернувся до суду із заявою, про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого просив суд справу розглядати без його участі. При вирішенні питання про прийняття процесуальних рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, поклався на розсуд суду.

Прокурор проти закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 не заперечував і зазначив, що дійсно строк притягненя до кримінальної відповідальності обвинуваченого сплив.

Згідно роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи зобов`язаний переконатися, що наявні всі підстави звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 8 статті 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло три роки.

Відповідно до п.7 Постанови № 12 від 23 грудня 2005 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за наявності передбачених у ст. 49 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є правом суду.

Таким чином, для застосування п. 2 ч. 1 ст. 49 КК необхідно встановити, що після вчинення особою злочину, минуло три роки.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2-4 ст. 49 КК України).

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене, тобто, згідно обвинувального акту - з 18 серпня 2013року по 19 квітня 2017 року.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили. Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг.

Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному проваджені трирічний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст. 49 КК України, для ОСОБА_4 вже закінчився.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.3 ст. 49 КК України.

Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. (ч.8 ст. 284 КПК України).

ОСОБА_4 в судовому засіданні дав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням стоків давності і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

Перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, з огляду на те, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_4 за тяжкістю класифікується, як нетяжкий злочин, з моменту вчинення якого минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню

Речові докази у справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284, 285, 288, 369-372 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільненя його від кримінальної відповідальноті у зв`язку із закінченням строків давності, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 197-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Ухвала про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : ОСОБА_5