ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 1-3/2002 Номер провадження 11-кп/814/2643/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника засудженогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 18 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні заяви про заміну призначеного судом покарання із довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк в порядку ст.82 КК України, поданої

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимим, засудженим у даному провадженні

31 січня 2002 року Апеляційним судом Чернігівської області за п. «а» ст.93, ч.3 ст.142, ч.3 ст.185, ст.ст.42, 43 КК України до покарання у вигляді довічного позбавлення з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Ухвалене рішення місцевий суд мотивував тим, що ОСОБА_8 не став на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 18 жовтня 2023 року та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подану ним заяву про заміну йому призначеного судом покарання із довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк у порядку ст.82 КК України. Свої вимоги мотивує тим, що місцевий суд не врахував те, що: він за час відбування покарання характеризується позитивно та став на шлях виправлення; з огляду на положення «Порядку визначення ступеню виправлення засудженого» саме адміністрація ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» повинна була запропоновувати засудженому разом із представниками установи скласти й направити до суду індивідуальний план виправлення і ресоціалізації, а не засуджений мав самостійно його подати, про що помилково зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку засудженого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою матеріалів провадження колегією суддів установлено, що місцевим судом було допущено істотне порушення вимог КПК України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону .

Виходячи з положень ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено право на справедливий суд.

Захищене цією статтею право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони, а також отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Провідною ідеєю цього принципу в кримінальному провадженні є паритетність сторін обвинувачення й захисту, які самостійно відстоюють їхні правові позиції у формі судового спору шляхом реалізації наданих законом процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

Зазначене вище узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, за якою загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу, що означає надання кожній стороні можливості ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення Європейського суду з прав людини в справі «Руїз-Матеос проти Іспанії»).

У національному законодавстві це знаходить своє відображення у ст.7 КПК України, відповідно до якої зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, серед яких - змагальність сторін, свобода в поданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом п.3 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, вирішує питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

У силу ч.ч.3, 5 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово, крім питання щодо заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, розгляд якого здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень розділу VIII КПК України (виконання судових рішень).

У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого та інші особи в разі необхідності.

Так, ч.3 ст.363 КПК України унормовано, що за відсутності клопотань або після вирішення клопотань, якщо вони були подані, суд постановляє ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і переходить до судових дебатів.

Порядок проведення судових дебатів регламентовано положеннями ст.364 КПК України, на підставі яких у судових дебатах виступають прокурор, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, обвинувачений, його законний представник, захисник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Після закінчення промов учасники судових дебатів мають право обмінятися репліками. Право останньої репліки належить обвинуваченому або його захиснику.

Судові дебати - це важлива частина судового розгляду, коли учасники судового провадження виступають із промовами, в яких оцінюють обставини, установлені під час провадження, та досліджені докази, обґрунтовуючи свої висновки з питань, що підлягають вирішенню судом при постановленні судового рішення, з метою схиляння суду до прийняття позиції промовця.

Під час судових дебатів найбільшою мірою проявляється така загальна засада кримінального провадження, як змагальність сторін у доведенні перед судом переконливості їхніх правових позицій, що, у свою чергу, сприяє всебічному, повному та неупередженому дослідженню всіх обставин провадження, постановленню законного й обґрунтованого судового рішення.

Однак, як убачається з журналів судових засідань та носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в першій судовій інстанції, місцевий суд усупереч викладеному вище не провів стадію судових дебатів, не забезпечивши сторонам процесу, зокрема, й засудженому, необхідних умов для реалізації їх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, чим порушив принцип змагальності сторін, що не узгоджується з наведеними вище положеннями КПК України та ст.6 Конвенції щодо забезпечення справедливого судового розгляду.

Допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в місцевому суді, під час якого необхідно врахувати зазначене вище, перевірити доводи засудженого, провести судовий розгляд відповідно до вимог КПК України, за наслідком чого ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення, належним чином умотивуваши свої висновки.

Отже, апеляційна скарга, в якій порушувалось питання про скасування ухвали суду першої інстанції, як наслідок, підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 18 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4