Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/670/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфенцзв`язку в залі суду в м. Кропивницькому апеляційні скарги захисників адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 24 листопада 2023 року, якою стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трудолюбівка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто з 06 год. 27 хв. 23.11.2023 по 21.01.2024 включно, в межах строку досудового розслідування.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 24 листопада 2023 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто з 06 год. 27 хв. 23.11.2023 по 21.01.2024 включно, в межах строку досудового розслідування.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 повідомлено про підозру у тому, що він не займаючись і не бажаючи займатися суспільно корисною працею, настійливо виношуючи корисливі наміри отримання доходів злочинним шляхом, обрав способом реалізації протиправних намірів незаконну діяльність у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, а предметом цієї діяльності такий засіб як канабіс, який відповідно до списку №1 таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Так, ОСОБА_9 у невстановлені під час досудового розслідування місці та часі, вступив у злочинну змову з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 для реалізації спільних неправомірних дій з незаконного виробництва, зберігання і збуту особливо небезпечного наркотичного засобу.

Відтак, ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , за невстановлених обставин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незаконно, в порушення вимог ст. ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, на території України заборонена, виготовили з метою збуту, шляхом сушіння, відокремлення листя від гілля та подрібнення, на території прибережної зони земельної ділянки з кадастровим номером :02:0007501, Гурівської територіальної громади Кропивницького району, Кіровоградської області, речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/ 11788-НЗПРАП від 23.11.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, загальною масою 10, 7613 кг., що у відповідності до Таблиці № 1, затвердженої Наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188, з подальшими змінами та доповненнями, є особливо великим розміром, тим самим вчинивши незаконне виробництво особливо небезпечного наркотичного засобу, якщо предметом таких дій був особливо небезпечний наркотичний засіб, з метою збуту, за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.

В подальшому ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з невстановленого під час досудового розслідування часу до моменту виявлення під час проведення обшуку території прибережної зони земельної ділянки з кадастровим номером :02:0007501, Гурівської територіальної громади Кропивницького району, Кіровоградської області, а саме 06 год. 18 хв. 23.11.2023, в порушення вимог ст. ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, на території України заборонена, зберігав з метою збуту речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/ 11788-НЗПРАП від 23.11.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, загальною масою 10, 7613 кг., що у відповідності до Таблиці № 1, затвердженої Наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188, з подальшими змінами та доповненнями, є особливо великим розміром, в обраному ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 місці, а саме на території прибережної зони земельної ділянки з кадастровим номером :02:0007501, Гурівської територіальної громади Кропивницького району, Кіровоградської області.

В подальшому, 23.11.2023, в період часу з 06 год. 18 хв. по 09 год. 40 хв., під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.10.2023 на території прибережної зони земельної ділянки з кадастровим номером :02:0007501, Гурівської територіальної громади Кропивницького району, Кіровоградської області, було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/ 11788-НЗПРАП від 23.11.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено, загальною масою 10, 7613 кг., що у відповідності до Таблиці № 1, затвердженої Наказом МОЗ України від 01.08.2000 № 188, з подальшими змінами та доповненнями, є особливо великим розміром, тим самим ОСОБА_9 вчинив незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, якщо предметом таких дій був особливо небезпечний наркотичний засіб, в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України.

Окрім цього, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 , не займаючись і не бажаючи займатися суспільно корисною працею, настійливо виношуючи корисливі наміри отримання доходів злочинним шляхом, обрав способом реалізації протиправних намірів незаконну діяльність у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, а предметом цієї діяльності такий засіб як канабіс, який відповідно до списку №1 таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Так, ОСОБА_9 у невстановлені під час досудового розслідування місці та час, але не пізніше 06 год. 27 хв. 23.11.2023, за невстановлених обставин, незаконно, в порушення вимог ст. ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, на території України заборонена, виготовив з метою збуту, шляхом сушіння, відокремлення листя від гілля та подрібнення, на території прибережної зони земельної ділянки з кадастровим номером :02:0007501, Гурівської територіальної громади Кропивницького району, Кіровоградської області речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/11784-НЗПРАП від 23.11.2023 є наркотичним засобом канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено, загальною масою 39,25 г. тим самим вчинивши незаконне виробництво особливо небезпечного наркотичного засобу, якщо предметом таких дій був особливо небезпечний наркотичний засіб з метою збуту, вчинене повторно.

В подальшому, ОСОБА_9 з невстановленого під час досудового розслідування часу до періоду часу з 06 год. 27 хв. по 07 год. 50 хв. 23.11.2023, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, незаконно, в порушення вимог ст. ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, на території України заборонена, зберігав з метою збуту речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/11784-НЗПРАП від 23.11.2023 є наркотичним засобом канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено, загальною масою 39,25 г., в обраному ним місці, а саме за місцем мешкання: АДРЕСА_2 .

В подальшому, 23.11.2023, в період часу з 06 год. 27 хв. по 07год. 50 хв., під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.11.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_9 було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експерта № СЕ-19/112-23/11784-НЗПРАП від 23.11.2023 є наркотичним засобом канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено, загальною масою 39,25 г., тим самим ОСОБА_9 вчинив незаконне зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, якщо предметом таких дій був особливо небезпечний наркотичний засіб, вчинене повторно тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_9 , не одружений, не має утриманців, самозайнята особа фізична особа - підприємець, має постійне місце проживання, раніше не судимий, характеризуючих даних та відомостей про стан здоров`я ОСОБА_9 учасниками справи не надано, наявні вагомі докази про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється. Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_10 просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.

Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не взято до уваги, те що матеріальна шкода відсутня, підозрюваний раніше не судимий, злочин не пов`язаний проти життя та здоров`я, а сам підозрюваний має проблеми зі станом здоров`я. Жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений. Підозрюваному ОСОБА_9 не має на меті переховуватись від органів слідства, вчиняти кримінальні правопорушення чи впливати на свідків і жодними чином ці ризики не доведені стороною обвинувачення. Також підозрюваний розуміє, що при переховуванні він сам собі може нашкодить, що це може в подальшому призвести негативних наслідків. У ОСОБА_9 на утриманні перебуває дружина та малолітня дитина, матеріальна шкода не завдана, злочин не спрямований проти життя та здоров`я, вина не доведена, а пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена належними та допустимими доказами вважаємо утримання ОСОБА_9 під вартою незаконне, а затримання не обґрунтоване, жоден ризик передбачений статті 177 КК України не доведений.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_11 просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги обґрунтував тим, що Ризики не підтверджується жодними належними та допустимими доказами наданими стороною обвинувачення, оскільки ОСОБА_9 , є особою яка раніше не судима та жодних кримінальних правопорушень не вчиняв. Тобто відсутні факти, які б підтверджували, що ОСОБА_9 , раніше вчиняв аналогічні правопорушення. Вказує, що при винесенні рішення судом не були враховані позитивні характеристики ОСОБА_9 , а саме те що останній є: особою, яка раніше не судимою; має постійне місце проживання та реєстрації; не має повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень; має міцні соціальні зв`язки; має родину. Крім того, вказує, що судом проігноровано факт порушення стороною обвинувачення вимог ч.5 ст. 132 КПК України відповідно до яких зазначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Заслухавши доповідача, захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 , які просили задовольнити подані апеляційні скарги, прокурора, яка просила відмовити в апеляційних скаргах захисників, зваживши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що слідчими відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 22.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000284 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.11.2023, ОСОБА_9 затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, 23.11.2023 о 08 год. 32 хв.

23.11.2023 ОСОБА_9 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_9 , не одружений, не має утриманців, самозайнята особа фізична особа - підприємець, має постійне місце проживання, раніше не судимий, характеризуючих даних та відомостей про стан здоров`я ОСОБА_9 учасниками справи не надано, наявні вагомі докази про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Крім того, слід зазначити, що обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами допитів свідків ОСОБА_14 від 03.07.2023, ОСОБА_15 від 08.08.2023, ОСОБА_16 від 24.08.2023, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.08.2023, протоколом про результати проведення НСРД негласного отримання зразків, необхідних для порівняльних досліджень від 29.08.2023, висновком експерта від 07.09.2023 за результатами проведення експертизи матеріалів речовин і виробів №СЕ-19/112-23/8600-НЗПРАП, протоколом про результати проведення НСРД негласного отримання зразків, необхідних для порівняльних досліджень від 03.10.2023, висновком експерта від 27.10.2023 за результатами проведення експертизи матеріалів речовин і виробів №СЕ-19/112-23/10485-НЗПРАП, протоколами про результати проведення НСРД аудіо-, відео контроль особи від 16.10.2023, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , протоколом обшуку від 23.11.2023; висновком експерта від 23.11.2023 за результатами проведення експертизи матеріалів речовин і виробів №СЕ-19/112-23/11788-НЗПРАП та №СЕ-19/112-23/11789-НЗПРАП.

Також слідчим суддею правильно враховано ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України кваліфікуються, як тяжкий та особливо тяжкий, оскільки за вчинення більш тяжкого злочину передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, а тому, ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_9 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань. Враховуючи, що досудове розслідування наразі триває, ОСОБА_9 може впливати на свідків, а також, шляхом застосування підкупу, шантажу та погроз, тим саме матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом впливу на них, оскільки свідки дають викривальні показання щодо вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, а їхні анкетні дані відкриті стороні захисту. При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

Окрім цього, доведеним є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, про що свідчить кількість вилученого під час проведених обшуків особливо-небезпечного наркотичного засобу канабісу, загальною вагою 10,7613 кг, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України правильно не визначив розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Доводи захисників викладені в апеляційних скаргах стосовно того, що підозра та ризики зазначені в клопотанні, передбачені ст.177 КПК України не доведені, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки обґрунтованість підозри підтверджується дослідженими доказами по справі, а ризики у даному кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції знайшли своє об`єктивне підтвердження в суді апеляційної інстанції та в повній мірі підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами доданими до клопотання.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисників стосовно того, що не були враховані позитивні характеристики ОСОБА_9 , не заслуговують на увагу, оскільки слідчим суддею в повній мірі враховано позитивні характеристики та правильно зазначено, що в даному випадку не є достатнім стримуючим фактором з урахуванням пред`явленої підозри та ризиків.

Також, доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_11 стосовно порушень вимог ч.5 ст. 132 КПК, не заслуговують на увагу, оскільки колегією суддів при перевірці матеріалів клопотання порушень не встановлено, так як докази обставин, на які посилається сторона обвинувачення містяться в матеріалах клопотання.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваного, та вищевикладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка останнього на досудовому слідстві, може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою або визначення розміру застави.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення не встановлено.

За таких підстав, апеляційні скарги захисників адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисників адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 24 листопада 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто з 06 год. 27 хв. 23.11.2023 по 21.01.2024 включно, в межах строку досудового розслідування залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)