УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року

м. Київ

Справа № 314/1460/23

Провадження № 51-6940 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянськ Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, без постійного місця реєстрації та мешкання, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 липня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 вирішено обчислювати з моменту його затримання, тобто з 15 січня 2023 року. Вирішено питання щодо процесуальних витрат, речових доказів та арешту майна.

Згідно з вироком суду ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 19:00 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого тимчасового мешкання у приміщенні будинку по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , в ході раптово виниклого конфлікту із власником домоволодіння ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на умисне вбивство, з метою позбавлення життя останнього, стоячи навпроти потерпілого, рукою відштовхнув його від себе, в результаті чого ОСОБА_5 впав на диван.

Після цього ОСОБА_4 вихопив із рук ОСОБА_5 ніж, який той тримав у руці, та, стоячи біля потерпілого і утримуючи ніж у правій руці, почав наносити ОСОБА_5 вказаним ножем зверху вниз удари в область грудної клітки та живота, а коли потерпілий впав з дивану на підлогу, ОСОБА_4 , не зупиняючись, діючи умисно та реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на позбавлення життя особи, продовжив завдавати потерпілому удари ножем в область грудної клітки, живота, обличчя, шиї, кінцівок, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_5 загалом не менше 45 ножових поранень, від яких ОСОБА_5 помер на місці.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року апеляційні скарги прокурора та захисника були залишені без задоволення, а вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 липня 2023 року - без зміни.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Запорізького апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості.

Вказує, що апеляційний суд усупереч вимогам статей 50, 65 КПК України належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_4 покарання.

Зазначає, що суд апеляційної інстанції належним чином не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, а також дані про особу засудженого, який щиро не розкаявся, завдав потерпілому не менше 45 ударів ножем, у тому числі в життєво важливі органи, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, завдану шкоду не відшкодував, не працює.

Вважає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, а призначене ОСОБА_4 покарання є явно несправедливим внаслідок м`якості.

Мотиви суду

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додану до неї копію оскаржуваного судового рішення та інші матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кримінально-правова оцінка його діяння за ч. 1 ст.115 КК України у касаційній скарзі прокурора не оспорюються.

Стосовно доводів прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, а також про необґрунтованість ухвали апеляційного суду, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Згідно з положеннями статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності й даним про особу винного.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі вид і розмір покарання у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Вирішення судом питання про призначення ОСОБА_4 покарання ґрунтується на наведених вище вимогах закону.

Як убачається зі змісту вироку місцевого суду, призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких; характер і ступінь його суспільної небезпеки, обстановку, мотив і спосіб вчинення злочинного діяння, велику кількість нанесених тілесних ушкоджень, поведінку ОСОБА_4 після скоєного злочину.

Також, призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд першої інстанції врахував дані про особу засудженого, зокрема те, що він раніше не судимий, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не має постійного місця проживання, відсутні стійкі соціальні зв`язки, не перебуває на військовому обліку.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття, яке виразилося у визнанні винуватості, негативному ставленні до скоєного, осуді своїх дій. Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнав вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Тобто судом були враховані всі обставини, на які посилається прокурор у касаційній скарзі.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Посилання у касаційній скарзі прокурора на те, що ОСОБА_4 не відшкодував завдану ним шкоду, не є достатньою підставою для ухвалення судом рішення щодо необхідності посилення покарання.Цивільний позов потерпілим не заявлений.

Переглянувши вирок в апеляційному порядку, апеляційний суд дав належну оцінку доводам апеляційних скарг захисника і прокурора та із зазначенням докладних мотивів ухваленого рішення обґрунтовано залишив їх без задоволення. При цьому доводи касаційної скарги прокурора здебільшого є аналогічними доводам апеляційної скарги з боку прокуратури. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогамст. 419 КПК України.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги прокурора та доданих до касаційної скарги копій рішень та інших матеріалів не убачається підстав для задоволення касаційної скарги, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3