ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 196/657/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2023 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу (кримінальне провадження № 0000100) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що підтримане потерпілим, за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 який приймають участь в судовому засіданні дистанційно та його захисника адвоката ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що раніше пред`явлене і підтримане потерпілим.

В судовому засіданні адвокатом ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_3 , до суду надано клопотання про закриття кримінального провадження, в якому захисник просить суд дане кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст.368 КК України закрити у зв`язку із набранням законної сили ухвали Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16.03.2023 про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню.

Таке клопотання мотивовано тим, що правопорушення, викладені в обвинувальному акті за ч. 3 ст.368 КК України із фабулою злочину, викладеною в обвинувальному акті за ч. 2 ст. 369-2 КК України, достатньо, щоб зрозуміти, що в обох випадках у вину ОСОБА_8 ставиться незаконне отримання 03.05.2017, 24.05.2017 та 01.06.2017 неправомірної вигоди від ОСОБА_5 . Таким чином, обидва провадження ґрунтуються на одних і тих же фактах.

Здійснення кримінального провадження за ч. 3 ст.368 КК України щодо ОСОБА_8 , після набрання законної сили ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16.03.2023 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 369-2 КК України, має ознаки дублювання (bis), а отже є таким що порушує принцип non bis in idem (c лат. «Не двічі за одне й те саме» принцип юридичної відповідальності, який полягає в тому, що особа не може бути притягнута до юридичної відповідальності двічі за одне й те саме правопорушення).

Адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав подане до суду клопотання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого адвоката про закриття провадження.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 , якого підтримав потерпілий ОСОБА_5 проти заявленого захисником клопотання заперечував вважаючи його безпідставним та як ОСОБА_3 не притягнутий до відповідальності за одне і теж правопорушення.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання адвоката ОСОБА_7 та вважає наявними підстави для закриття даного кримінального провадження. Просить врахувати, що зміна обвинувачення, в даному провадженні, відбулася за результатами аналізу обставин встановлених в судовому засіданні та не є відмовою від пред`явленого обвинувачення. Після зміни обвинувачення номер кримінального провадження не змінився.

Заслухавши учасників судового засідання, суд вважає клопотання захисника обвинуваченого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.

Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно ч. 2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За ст. 19 КПК України ніхто не може бути двічі обвинуваченим або покараним за кримінальне правопорушення, за яким він був виправданий або засуджений на підставі вироку суду, що набрав законної сили.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню.

Абзац другий часини 7 ст. 284 КПК України визначає, що якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Так, за попередньо пред`явленим прокурором обвинуваченням, в редакції від 30.06.2017, що підтримано потерпілим ОСОБА_5 на підставі ч. 3 ст. 338 КПК України обвинувачення сформовано наступним чином: « ОСОБА_3 відповідно до наказу №350 о/с від 18.08.2015 року був призначений на посаду начальника Царичанського районного відділу та відповідно до наказу №1 о/с від 7 листопада 2015 року його було назначено начальником Царичанського відділення поліції Новомосковського відділу поліції, у своїй діяльності повинен керуватися Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІІ, у зв`язку з чим він є службовою особою яка займає відповідальне службове становище.

ОСОБА_9 підозрюється у тому, що він, з кінця квітня 2017 року, діючи в супереч вимог ст.ст. 1, 2, 6-9 та 19 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VІІІ та функціональних обов`язків затверджених наказом ГУНП від 30.12.2016 № 3911, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи надане йому службове становище став на шлях незаконного збагачення та вимагав неправомірну вигоду за вчинення дій з використанням наданого йому службового становища. Останній висунув ОСОБА_5 , який являється фізичною особою підприємцем з 28 травня2012 року, вимогу на передачу йому неправомірної вигоди у сумі 200 гривень за рейс кожної машини, яка буде здійснювати перевезення щебеню та піску на території Царичанського району Дніпропетровської області. У випадку відмови ОСОБА_5 він, ОСОБА_9 , надасть вказівку підлеглим йому інспекторам з дорожнього нагляду щоб вони будь-яким чином перешкоджали здійсненню законної підприємницької діяльності ОСОБА_5 , тобто за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища. Не бажаючи негативних для себе наслідків, ОСОБА_5 погодився на вказану вимогу.

У період з кінця квітня 2017 року по 3 травня 2017 року ОСОБА_5 здійснив 4 рейси з перевезення вантажу. З травня 2017 року приблизно о 11 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в службовому кабінеті начальника Царичанського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, який знаходиться в адміністративній будівлі Царичанського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, смт. Царичанка, вул. Нагірна 9, передав, а ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи надане йому службове становище, отримав неправомірну вигоду у сумі 800 гривень, із розрахунку 200 гривень за рейс, за не створення перешкод у здійсненні підприємницької діяльності ОСОБА_5 .

У період з 3 травня 2017 року по 24 травня 2017 року ОСОБА_5 здійснив 5 рейсів з перевезення вантажу. 24 травня 2017 року ОСОБА_5 приблизно о 9 годині 30 хвилин, перебуваючи в службовому кабінеті начальника Царичанського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, який знаходиться в адміністративній будівлі Царичанського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, смт. Царичанка. вул. Нагірна 9, ще раз передав, а ОСОБА_9 в свою чергу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи надане йому службове становище, отримав неправомірну вигоду у сумі 1000 гривень, із розрахунку 200 гривень за рейс, за не створення перешкод у здійсненні підприємницької діяльності ОСОБА_5 .

У період з 24 травня 2017 року по 1 червня 2017 року ОСОБА_5 здійснив 10 рейсів з перевезення вантажу. 1 червня 2017 року приблизно о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи в службовому кабінеті начальника Царичанського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, який знаходиться в адміністративній будівлі Царичанського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, смт. Царичанка, вул. Нагірна 9, знову передав, а ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи надане йому службове становище, отримав неправомірну вигоду у сумі 3000 гривень, із розрахунку 200 гривень за рейс, за не створення перешкод у здійсненні підприємницької діяльності ОСОБА_5 .

Усього у період з 3 травня 2017 року по 1 червня 2017 року ОСОБА_9 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи надане йому службове становище, отримав неправомірну вигоду у сумі 4800 гривень за не створення перешкод у здійсненні підприємницької діяльності ОСОБА_5 ».

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

Згідно зміненого24.07.2019 прокурором обвинуваченням, обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 369-2 КК України сформульовано наступним чином: « ОСОБА_3 працюючи на посаді начальником Царичанського відділення поліції Новомосковського відділу поліції ВП ГУНП в Дніпропетровській області, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, у званні «підполковник поліції», з кінця квітня 2017 року, діючи в супереч вимог ст. ст. 18, 22 Закону України «Про Національну поліцію» та функціональних обов`язків, затверджених наказом начальника ГУНП в Дніпропетровській області від 30.12.2016 № 3911, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи надане йому службове становище став на шлях незаконного збагачення та запропонував ОСОБА_5 , який являється фізичною особою підприємцем та займається діяльністю пов`язаною з видобутком і транспортуванням щебеню та піску поряд із смт Царичанка Дніпропетровської області, передавати йому неправомірну вигоду у сумі 200 грн за рейс кожної машини, яка буде здійснювати перевезення щебеню та піску на території Царичанського району Дніпропетровської області за вплив на прийняття рішення уповноваженими службовими особами дорожнього нагляду ГУНП в Дніпропетровській області, щодо не створення перешкод у здійсненні підприємницької діяльності ОСОБА_5 пов`язаної із транспортуванням вказаних вище будівельних матеріалів.

У період з кінця квітня 2017 року по 03.05.2017 ОСОБА_5 здійснив 4 рейси з перевезення вантажу. 03.05.2017 приблизно о 11 год 30 хв ОСОБА_5 , перебуваючи в службовому кабінеті начальника Царичанського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, який знаходиться в адміністративній будівлі Царичанського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яке розташоване за адресою: вул. Нагірна, 9, смт. Царичанка, Дніпропетровська область, передав, а ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримав неправомірну вигоду у сумі 800 грн, із розрахунку 200 грн за рейс, за вплив на прийняття рішення уповноваженими службовими особами дорожнього нагляду ГУНП в Дніпропетровській області щодо не створення перешкод у здійсненні підприємницької діяльності ОСОБА_5 пов`язаної із транспортуванням щебеню та піску.

У період з 03.05.2017 по 24.05.2017 ОСОБА_5 здійснив 5 рейсів з перевезення вантажу. 24.05.2017 ОСОБА_5 приблизно о 9 год 30 хв, перебуваючи в службовому кабінеті начальника Царичанського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, який знаходиться в адміністративній будівлі Царичанського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яке розташоване за адресою: вул. Нагірна, 9, смт. Царичанка, Дніпропетровська область, ще раз передав, а ОСОБА_9 в свою чергу, діючи з єдиним умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримав неправомірну вигоду у сумі 1000 грн, із розрахунку 200 грн за рейс, за вплив на прийняття рішенця уповноваженими службовими особами дорожнього нагляду ГУНП в Дніпропетровській області щодо не створення перешкод у здійсненні підприємницької діяльності ОСОБА_5 пов`язаної із транспортуванням щебеню та піску.

У період з 24.05.2017 по 01.06.2017 ОСОБА_5 здійснив 15 рейсів з перевезення вантажу. 01.06.2017 приблизно о 10 год 30 хв ОСОБА_5 , перебуваючи в службовому кабінеті начальника Царичанського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, який знаходиться в адміністративній будівлі Царичанського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яке розташоване за адресою: вул. Нагірна, 9, смт. Царичанка, Дніпропетровська область, знову передав, а ОСОБА_9 , діючи з єдиним умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи надане йому службове становище, отримав неправомірну вигоду у сумі 3000 грн, із розрахунку 200 грн за рейс, за вплив на прийняття рішення уповноваженими службовими особами дорожнього нагляду ГУНП в Дніпропетровській області щодо не створення перешкод у здійсненні підприємницької діяльності ОСОБА_5 пов`язаної із транспортуванням щебеню та піску.

Усього у період з 03.05.2017 по 01.06.2017 ОСОБА_9 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи кожного разу з єдиним умислом, використовуючи надане йому службове становище, отримав неправомірну вигоду у сумі 4800 грн за вплив на прийняття рішення уповноваженими службовими особами дорожнього нагляду ГУНП в Дніпропетровській області щодо не створення перешкод у здійсненні підприємницької діяльності ОСОБА_5 пов`язаної із транспортуванням щебеню та піску.».

За таким обвинуваченням прокурором дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 369-2 КК України - пропозиція здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди для себе, а також одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16.03.2023 звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 369-2 КК України, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, закрито у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності по закінченню строків давності, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08.05.2023 вказану ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16.03.2023 залишено без змін.

Вирішуючи заявлене клопотання суд виходить з того, що відповідно до п. 3 ч.1 ст. 3 КПК України, державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення й яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу (ч. 4 ст. 110 КПК України).

Отже, за обвинуваченням сформованим в обвинувальному акті від 30.06.2017ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він будучи призначеним на посаду начальника Царичанського відділення поліції Новомосковського відділу поліції, діючи в супереч вимог Закону України «Про Національну поліцію» та функціональних обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи надане йому службове становище, вимагав неправомірну вигоду за вчинення дій з використанням наданого йому службового становища і усього у період з 3 травня 2017 року по 1 червня 2017 року отримав неправомірну вигоду у сумі 4800 гривень від ОСОБА_5 за не створення перешкод у здійсненні ним підприємницької діяльності.

В той час, за зміненим 24.07.2019 прокурором обвинуваченням ОСОБА_3 обвинувачувався в тому, що він працюючи на посаді начальником Царичанського відділення поліції Новомосковського відділу поліції ВП ГУНП в Дніпропетровській області діючи в супереч вимог Закону України «Про Національну поліцію» та функціональних обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи надане йому службове становище та запропонував ОСОБА_5 і у період з 03.05.2017 по 01.06.2017, отримав неправомірну вигоду у сумі 4800 грн за вплив на прийняття рішення уповноваженими службовими особами дорожнього нагляду ГУНП в Дніпропетровській області щодо не створення перешкод у здійсненні підприємницької діяльності ОСОБА_5 пов`язаної із транспортуванням щебеню та піску.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який ратифіковано Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17.07.1997, нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Положеннями ч. 2 ст. 1 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства (частина 1). Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору (частина 2).

Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що принцип non bis in idem забороняє судове переслідування або судовий розгляд за "одне й те ж правопорушення". У справі Sergey Zolotukhin v. Russia Суд дійшов висновку, що статтю 4 Протоколу №7 слід розуміти як заборону кримінального переслідування або судового розгляду у справі щодо другого "правопорушення", якщо обидва правопорушення витікають з ідентичних, або по суті одних і тих самих фактів (§§ 79-82). Відправною точкою для визначення того, чи були факти в обох провадженнях ідентичними або одними й тими ж, повинен бути виклад обставин справи, які стосуються правопорушення, за яке особу вже засуджено, та правопорушення, щодо якого особа обвинувачується (§83). Суд підкреслив, що немає значення, які пункти нового обвинувачення в наступній справі були залишені чи відхилені, оскільки стаття 4 Протоколу №7 містить гарантію проти повторного судового розгляду чи притягнення особи до відповідальності з перспективою повторного засудження у новому процесі, а не заборону повторного засудження чи виправдання. Суд визнав, що важливо зосередитись на тих фактах справи, які складають сукупність конкретних фактичних обставин стосовно одного й того ж обвинуваченого, та нерозривно пов`язані між собою у часі та просторі, існування яких мало бути доведено з метою засудження або порушення кримінальної справи ( §§ 83-84).

В даному випадку суд вирішуючи клопотання сторони захисту, враховує обставини зміни обвинувачення в суді. Так, оскільки під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , прокурор, який підтримує публічне обвинувачення у кримінальному провадженні, дійшовши до переконання, що обвинувачення ОСОБА_10 потрібно змінити і відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 338, ч. 1 ст. 341 КПК України, погодивши його належним чином, склав обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 і подав його до суду.

Таким чином, обвинувачення викладене в обвинувальному акті, в редакції від 30.06.2017, що підтримано потерпілим ОСОБА_5 і змінене прокурором в обвинувальному акті від24.07.2019 є одним і тим же самим обвинуваченням, так як обидва обвинувачення витікають з ідентичних, або по суті одних і тих самих фактів.

Відмінність вказаних обвинувачень, в частині їх кримінально-правової кваліфікації і наявності, чи відсутності в об`єктивній стороні кваліфікуючих ознак не свідчить про відмінність обвинувачень, оскільки кваліфікація дій ОСОБА_3 за тією чи іншою статтею Кримінального кодексу України є юридичною оцінкою ознак учиненого суспільно-небезпечного діяння, особою що підтримує обвинувачення і інтерпретацією такою особою фактичних обставин правопорушення.

Твердження представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 про відсутність підстав для закриття провадження так як ОСОБА_3 не притягнутий до кримінальної відповідальності за зміненим прокурорром обвинуваченням помилкові, оскільки за рішенням суду від 16.03.2023, яке за результатами апеляційного перегляду набрало законної сили, обвинуваченого звільнено від кримінальної відповідальності відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. (Постанова Верховного Суду від 02.12.2021 справа № 449/1689/19, провадження № 51-3089км21к).

Суд бере до уваги, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України не відноситься до проваджень приватного обвинувачення, визначених ст. 477 КПК України.

Згідно абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження з підстав існування постановленої ухвали суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню.

На підставі ст. 368 КК України, керуючись статтями 284 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, задовольнити.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, закрити у зв`язку із існуванням ухвали суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровської апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Петриківський районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали оголошено 22.09.2023 о 9-30 годині.

Суддя ОСОБА_1