465/7418/23
1-кс/465/1672/23
У Х В А Л А

Іменем України

03.11.2023 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000777 від 05.09.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, про арешт майна,

встановив:

Слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000777 від 05.09.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 на даний час проходить військову службу за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 . Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Разом з тим, усупереч вищевказаних вимог солдат ОСОБА_5 вчинив злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 07.08.2023 року, точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, будучи обізнаним, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являвся його спів службовцем та, будучи вірним присязі на вірність Українському народу, загинув в ході виконання бойового завдання 04.08.2023 року в районі с. Чернещина Ізюмського району Харківської області, заволодів грошовими коштами в сумі 119 634 грн., які знаходилися на банківському рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», та належали ОСОБА_6 , використавши сім-карту останнього, переказав вказані грошові кошти через сервіс «Приват24» на рахунок, до якого мав доступ, та в подальшому розпорядився ними на свій розсуд.

Також ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 08.08.2023 року, точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, в обліковому додатку «Приват24» громадянина ОСОБА_6 оформив два кредити з основної банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , що належала загиблому ОСОБА_6 , на загальну суму 276000 грн., після отримання яких переказав вказані грошові кошти через сервіс «Приват24» на рахунок, ждо якого мав доступ, та в подальшому розпорядився ними на свій розсуд. Вказаним діями ОСОБА_5 незаконно заволодів грошовими коштами на загальну суму 395634 грн., завдавши матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 на суму 119634 грн. та матеріальної шкоди АТ КБ «ПриватБанк» на суму 276000 грн.

02.11.2023 року слідчим за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме в квартирі АДРЕСА_1 було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Redmi 9 NFC (imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 ), мобільний телефон марки 22111317PG|POCO із встановленими сім-картами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , мобільний телефон марки Redmi 9 NFC (imei1: НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 ) без сім-карти, мобільний телефон марки Oukitel із сім-картою серійний номер НОМЕР_9 , сім-карти «Київстар» НОМЕР_10 , «Водафон» НОМЕР_11 , банківські карти «Монобанк» НОМЕР_12 , «ПриватБанк» НОМЕР_13 , «Сенс Банк» НОМЕР_14 .

Постановою слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 03.11.2023 року перелічені вище речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Оскільки вилучені речі є речовими доказами у кримінальному провадженні і такі могли зберегти на собі сліди злочину або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та могли бути знаряддям вчинення кримінально протиправних дій, необхідно забезпечити їх зберігання шляхом накладення на них арешту.

З урахуванням наведеного слідчий просить накласти арешт на зазначені вище речові докази.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, водночас слідчим подано заяву про розгляд справи за його відсутності, на своєму клопотанні про арешт майна наполягає.

Власник вилученого майна в судове засідання не викликався на підставі ч.2 ст.172 КПК України, оскільки це може перешкодити забезпеченню кримінального провадження і такий власник, у випадку обізнаності з вирішенням питання про накладення арешту на майно, який використовував мобільну техніку, може вжити заходів для дистанційного блокування доступу до такої техніки, знищення наявної на ній інформації, що унеможливить в подальшому проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій.

Вивчивши матеріали клопотання і справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000777 від 05.09.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, по факту протиправного заволодіння грошовими коштами загиблого військовослужбовця ОСОБА_6 .

В межах даного кримінального провадження 02.11.2023 року слідчим проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 та затримано останнього, в ході чого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Redmi 9 NFC (imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 ), мобільний телефон марки 22111317PG|POCO із встановленими сім-картами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , мобільний телефон марки Redmi 9 NFC (imei1: НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 ) без сім-карти, мобільний телефон марки Oukitel із сім-картою серійний номер НОМЕР_9 , сім-карти «Київстар» НОМЕР_10 , «Водафон» НОМЕР_11 , банківські карти «Монобанк» НОМЕР_12 , «ПриватБанк» НОМЕР_13 , «Сенс Банк» НОМЕР_14 .

Постановою слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 03.11.2023 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000777 від 05.09.2023 р.

Клопотання про арешт майна обґрунтоване необхідністю збереження речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що відповідає вимогам ч.1, п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Матеріалами клопотання доведено, що вилучені при ошуці речі мають важливе значення для забезпечення кримінального провадження №0000777 від 05.09.2023 р., адже в подальшому планується проведення необхідних слідчих та процесуальних дій з вилученим майном для здобуття доказів у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому негативно позначитися на повноті та об`єктивності досудового розслідування і перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи наведене, матеріалами клопотання та кримінального провадження підтверджено, що внесене клопотання про арешт майна спрямоване на легітимну мету задля виконання завдань кримінального провадження, а майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має, як речові докази, важливе значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення. Накладення арешту також дозволить провести слідчі та інші процесуальні дії з арештованим майном, що є необхідним для забезпечення повноти досудового розслідування.

Беручи до уваги викладене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000777 від 05.09.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, про арешт майна задоволити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення 02.11.2023 року обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Redmi 9 NFC (imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 ), мобільний телефон марки 22111317PG|POCO із встановленими сім-картами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , мобільний телефон марки Redmi 9 NFC (imei1: НОМЕР_7 , imei2: НОМЕР_8 ) без сім-карти, мобільний телефон марки Oukitel із сім-картою серійний номер НОМЕР_9 , сім-карти «Київстар» НОМЕР_10 , «Водафон» НОМЕР_11 , банківські карти «Монобанк» НОМЕР_12 , «ПриватБанк» НОМЕР_13 , «Сенс Банк» НОМЕР_14 .

Заборонити на термiн накладення арешту відчуження, розпорядження (реалізацію) та використання фізичним та юридичним особам вказаних вище речей до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1