Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 692/808/23
номер провадження 1-кп/695/180/24
Номер рядка у звіті 55
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 рокум. Золотоноша

Головуючий суддя Золотоніського

міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходуу вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала подане до суду 31.01.2024 р. клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 діб, розмір застави просила у відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України не визначати. Прокурор вказала, що на даний час існують та не спростовані ризики, які були встановлені раніше. Інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам. Прокурор зауважила, що через заявлення стороною захисту відводів, неможливо розпочати судовий розгляд.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_4 підтримав заявлене прокурором клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти заявленого клопотання та підтримав подане до суду 01.02.2024 р. письмове заперечення на клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу. Адвокат зазначив, що запобіжний захід тримання під вартою є суворим, надмірним та таким, що принижує гідність обвинуваченого, тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. до 05 год. за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням електронних засобів контролю. Вказав, що вплинути на потерпілу обвинувачений не зможе, оскільки її місце перебування невідоме; виїхати за кордон він не зможе в зв`язку з введенням військового стану; крім того, на території України введено комендантську годину. Нерухомого майна або відкритих рахунків за кордоном ОСОБА_8 не має. Також захисник вказував, що прокурором не доведені ризики тиску на свідків та вчинення кримінальних правопорушень щодо інших членів суспільства.

Обвинувачений заперечував проти клопотання сторони обвинувачення, вказав, що ризики заявлені прокурором є надуманими та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо заявлених клопотань головуючий суддя встановив наступні обставини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

При вирішенні клопотання про зміну чи продовження запобіжного заходу головуючий враховує той факт, що ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні кримінальних правопорушень проти статевої свободи відносно своєї малолітньої падчерки, з якою він проживав однією сім`єю, перебуваючи в шлюбних відносинах з матір`ю потерпілої. Дана обставина може свідчити про наявність ризиків щодо тиску на потерпілу та свідка та продовження злочинної діяльності. Обвинувачений являється внутрішньо-переміщеною особою, що може свідчити про існування ризиків переховування від суду, враховуючи тяжкість правопорушення та покарання, та продовження злочинної діяльності.

Головуючий суддя вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та не перестали існувати: перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду, чинити тиск на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити злочинну діяльність. Розгляд справи лише розпочато: оголошено обвинувальний акт, визначено обсяг доказів, що підлягають дослідженню та визначено порядок їх дослідження, тому він не може бути завершений у межах строку дії запобіжного заходу, який закінчується 06.02.2024 р.

Оцінивши в сукупності всі обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, враховуючи вищевикладене та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, головуючий суддя вважає, що належну поведінку обвинуваченого можливо забезпечити, залишивши попередній запобіжний захід тримання під вартою, продовживши строк його дії до 60 днів.

Суд зазначає, що жодних нових доказів стороною захисту на обґрунтування зміни запобіжного заходу на більш м`який суду не надано.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений не зможе впливати та потерпілу та свідків, та не має наміру переховуватися від суду та продовжувати злочинну діяльність не спростовують наявності встановлених ризиків.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів щодо малолітньої особи з погрозами застосування фізичного, психологічного насильства та застосування фізичного насильства відносно неї, суд при продовженні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою не визначає розмір застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 183, 194, 331, 376, 383 КПК України, головуючий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити попередній тримання під вартою та продовжити його строком до 60 днів, а саме - до 05.04.2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 07.02.2024 р.