Справа № 932/7729/23
Провадження № 1-кс/932/3172/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0003483 від 24.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0003483 від 24.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в якому остання просить, накласти арешт на вилучені під час огляду місця події, за адресою: місто Дніпро, вулиця В. Симоненко, 11, шляхом позбавлення права на користування, відчуження, розпорядження ним, а саме на:

-два відеореєстратора із маркуваннями @Jhua, с/н 7E01150PAZ78573 та @Jhua, c/н НОМЕР_1 , які вилучені та поміщені у спецпакет № WAR1863076.

В обґрунтування свого клопотання зазначає, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0003483 від 24.08.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до ЧЧ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що близько 15:00 год 24.08.2023 за адресою: м. Дніпро, вул. В. Симоненка, буд 11, невстановлені особи вчинили хуліганські дії в приміщенні фітнес-центру "Придніпровський", із застосуванням предмета, схожого на вогнепальну зброю (пістолет), спричинили тілесні ушкодження громадянину ОСОБА_5 та пошкодили транспортний засіб, який належить останньому.

Так, 24.08.2023 в період часу з 18:40 години до 19:00 години був проведено огляд місця події за адресою: місто Дніпро, вулиця В. Симоненко, 11, в ході якого слідчим СВ ДРУП ГУНІ Дніпропетровської області ОСОБА_6 виявлено та вилучено речі, які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, так як являються матеріальними об?єктами, які в подальшому можуть бути використані як докази факту чи обставин вчиненого кримінального правопорушення, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, а саме:

-два відеореєстратора із маркуваннями @Jhua, с/н 7E01150PAZ78573 та @Jhua, c/н НОМЕР_1 , які вилучені та поміщені у спецпакет № WAR1863076.

Вищевказані вилучені речі, згідно ст. ст. 98, 100 КПК України визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої конфіскації майна сторона обвинувачення вважає, що вилучені під час обшуку речі і документи є речовим доказом, оскільки вони є матеріальними об`єктами, мітять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадженні, а тому на них слід накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, користування та розпорядження.

У судове засідання слідча не з`явилась. Через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглянути клопотання за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Судом встановлено, що Дніпровським РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0003483, відомості про яке внесені до ЄРДР 24.08.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 24.08.2023 року, який проведено за адресою АДРЕСА_1 виявлено та вилучено речі, які постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 25.08.2023 визнано речовим доказом:

-два відеореєстратора із маркуваннями @Jhua, с/н 7E01150PAZ78573 та @Jhua, c/н НОМЕР_1 , які вилучені та поміщені у спецпакет № WAR1863076

Слідчим в повній мірі доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без їх арешту та вилучення існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на них на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказані речі, можуть бути використаній, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення дієвості повного та всебічного розслідування злочину та проведення ряду відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони користування, відчуження та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0003483 від 24.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час огляду місця події, за адресою: місто Дніпро, вулиця В. Симоненко, 11, шляхом позбавлення права на користування, відчуження, розпорядження ним, а саме на:

-два відеореєстратора із маркуваннями @Jhua, с/н 7E01150PAZ78573 та @Jhua, c/н НОМЕР_1 , які вилучені та поміщені у спецпакет № WAR1863076.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ