Справа № 307/2299/22
Провадження № 1-кп/307/193/22
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

27 вересня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження №0000291 від 21 травня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 травня 2022 року за №0000291, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

08 липня 2022 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області призначено кримінальне провадження до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 квітня 2023 року кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 призначено до судового розгляду на 12 квітня 2023 року, а також обрано обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22.00 год. по 06.00 год. строком до 03 червня 2023 року та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

16 травня 2023 року, 26 травня 2023 року, 15 червня 2023 року, 16 серпня 2023 року ухвалами Тячівського районного суду Закарпатської області застосовано привід до обвинуваченого ОСОБА_4 , який не був виконаний працівниками поліції. Згідно довідки № 466 від 16 серпня 2023 року виданої Краснянським старостинським округом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_4 на даний час відсутній за місцем проживання, місце перебування його не відоме.

29 серпня 2023 року прокурором подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 серпня 2023 року, обвинуваченого оголошено в розшук та надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а провадження у справі зупинено.

26 вересня 2023 року, на підставі ухвали суду, було затримано обвинуваченого ОСОБА_4 та доставлено до Тячівського районного суду Закарпатської області.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 вересня 2023 року, відновлено судове провадження та призначено судове засідання.

В судовому засіданні прокурор підтримав раніше подане клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав того, що наявні ризики передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, так як на даний час переховується від суду та причини своїх неявок у судові засідання не повідомляв, а також згідно довідки селищної ради відсутній по місцю свого проживання. Також, знаходячись на волі, він може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, так як останні в судовому засіданні не допитані, зокрема на свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .На підставі викладеного, прокурор просить суд застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Захисник ОСОБА_5 заперечила щодо обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 , підтримав позицію захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, з`ясувавши обставини заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який Законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. При цьому, судом встановлено, що останній свідомо ухилявся від явки до суду для розгляду по суті висунутого йому обвинувачення, чим порушив умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому відповідно до вимог ст.183 КПК України, до нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 02 березня 2023 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області кримінальне провадження про обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України було зупинено у зв`язку з оголошенням в розшук обвинуваченого.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 21 березня 2023 року відновлено судове провадження та призначено підготовче судове засідання.

05 квітня 2023 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 призначено до судового розгляд та обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22.00 год. по 06.00 год. строком до 03 червня 2023 року та покладено наступні обов`язки: - прибувати до суду за першою вимогою, у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; - в період часу з 22.00 год. по 06.00 год. не залишати місце постійного проживання - будинок АДРЕСА_1 , без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками.

В судові засідання обвинувачений не з`являвся, про причини неявки суду не повідомляв, про дату і час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином. Згідно довідки № 466 від 16 серпня 2023 року виданої Краснянським старостинським округом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, ОСОБА_4 на даний час відсутній за місцем проживання, місце перебування його не відоме.

Зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений переховувався від суду, ухилявся від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та порушив умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При цьому, будь-яких переконливих тверджень з приводу неявки до суду з травня 2023 року по даний час ОСОБА_4 суду не надав.

29 серпня 2023 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області було надано дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також вказаною ухвалою ОСОБА_4 був оголошений в розшук.

26 вересня 2023 року обвинувачений ОСОБА_4 був доставлений до Тячівського районного суду Закарпатської області.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд бере до уваги вимоги п.4 ч.2 ст.183 КПК України, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 не має постійного місця роботи чи джерела доходів, не одружений. Лікарських протипоказань проти утримання обвинуваченого під вартою суду також не надано.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що в свою чергу саме по собі може спричинити бажання обвинуваченого ухилитися від суду. Крім того, враховуючи ту обставину, що судом двічі було оголошено обвинуваченого у розшук, проте останній, будучи обізнаним про те, що перебуває у розшуку, не прибув до суду, не повідомив суд про зміну свого місця проживання, крім того, продовжував ухилятися від явки до суду, у зв`язку з чим був повторно оголошений у розшук. З огляду на те, що обвинувачений в разі відсутності запобіжного заходу може переховуватися від суду та матиме змогу вплинути на свідків, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Перелік доказів зібраних під час досудового розслідування, що наведений у реєстрі матеріалів досудового розслідування є вагомим, більш детальну оцінку яким суд надасть в ході судового розгляду під час вивчення змісту цих доказів, однак на даній стадії судового провадження цього достатньо для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вищевказані обставини у сукупності свідчать також про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та є всі підстави вважати, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Доводи сторони захисту щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого, не пов`язаного з триманням під вартою, не спростовують вищевказаних висновків суду. З наведених вище підстав суд вважає клопотання захисника про обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, таким, що не підлягає задоволенню, у зв`язку з необґрунтованістю. Разом з тим, в даному конкретному випадку суд доходить до переконання, що аргументи обвинуваченого та захисника не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Таким чином, у суду немає підстав вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому суд вважає необхідним обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги, передбачені ч.3 ст.183 КПК України, де вказано, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні розміру застави суд враховує дані про особу ОСОБА_4 , його вік, майновий та сімейний стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а тому вважає доцільним та співмірним визначити обвинуваченому заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 196, 331, 371, 372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 листопада 2023 року.

Взяти ОСОБА_4 під варту в залі суду.

Встановити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень, які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, а саме: отримувач коштів: ТУ ДСА України в Закарпатській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26213408; Розрахунковий рахунок - UA0018501; Банк отримувача: ДКСУ м.Київ; Код банку (МФО) : 820172, призначення платежу - застава.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 , з під варти та повідомити про це суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд, у провадженні яких знаходиться справа про зміну місця свого проживання.

Вказані обов`язки у разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 на строк не більше двох місяців.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

В задоволенні клопотання захисника про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 08 год. 30 хв. 28 вересня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1