В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження № 0001296 від 20 липня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської обл., громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

за участі:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , на початку липня (більш точної дати та часу під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено), перебуваючи за адресою: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, пров. Музейний, побачив у свого знайомого, анкетні дані якого не встановлені, предмет схожий на пістолет моделі «SUR-2608» серія та номер « НОМЕР_1 » калібру 9 мм Р.А.К. В цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , на початку липня (більш точної дати та часу під час досудового слідства та судового розгляду не встановлено), перебуваючи за адресою: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, пров. Музейний, діючи умисно, всупереч Положення про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 року № 292), взяв від знайомого, до рук пістолет моделі «SUR-2608» серія та номер « НОМЕР_1 » калібру 9 мм. Р.А.К., який є вогнепальною зброєю, а саме короткоствольним гладкоствольним самозарядним пістолетом, переробленим саморобним способом, тим самим придбав без передбаченого законом дозволу вогнепальну зброю, після чого поклав його до своєї сумки, в якій почав зберігати вищевказану вогнепальну зброю та почав носити при собі в сумці, пересуваючись вулицями м. Павлограда Дніпропетровської області.

19.07.2023 року працівниками поліції за адресою: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Повстання, 1А біля гаражного кооперативу «Хімашовець» був виявлений ОСОБА_6 , в якого на підставі ст. 34 Закону України «Про національну поліцію» була проведена поверхнева перевірка, в ході якої було виявлено пістолет моделі «SUR-2608» серія та номер « НОМЕР_1 » калібру 9 мм. Р.А.К., який є вогнепальною зброєю, а саме короткоствольним гладкоствольним самозарядним пістолетом, переробленим саморобним способом.

Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

24 жовтня 2023 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення.

ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а також відмови від судового розгляду, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та відмову допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Також зазначив, що пістолет йому був потрібен для самозахисту, бо йому погрожували, пістолет йому подарував батько. У вчиненому розкаюється.

Також судом досліджено документи стосовно долі речових доказів, вартості проведених експертиз .

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням, яке відноситься до тяжких.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Тому суд приходить до висновку, що умови угоди не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання його винуватості у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, що встановлено під час допиту обвинуваченого.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, та наявні всі правові та фактичні підстави для затвердження угоди.

Крім того, відповідно до укладеної угоди, сторони погодили покарання відповідно до санкції за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком із застосуванням положень ст. 76 КК України. Обвинувачений пояснив, що він розуміє визначене покарання.

Водночас захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 прохав звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з мінімальним іспитовим строком, проти чого прокурор не заперечував.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з урахуванням особи обвинуваченого, пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих може бути призначено. Так, обвинувачений визнав вину повністю, розкаявся у вчиненому, раніше не судимий. Тому іспитовий строк може бути визначено в мінімальних межах з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.. 76 КК України.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати складають 2868 грн., які під час досудового розслідування затрачені на проведення судової експертизи дослідження зброї.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 24 жовтня 2023 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за який призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, зобов`язавши його згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету витрати за проведення судової експертизи зброї у розмірі 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн..

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_6 не обирати.

Речові докази: пістолет моделі «SUR-2608» серія та номер « НОМЕР_1 » калібру 9 мм. Р.А.К., який є вогнепальною зброєю, та 3 гільзи калібру 9 мм. P.A.Knall, передані на зберігання до кімнати речових доказів Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція 000360) - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1