Провадження № 1-кп/127/508/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2023 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2023 р. за № 0000180, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , студента, неодруженого, громадянина України, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника

ОСОБА_6 та захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

представника Служби у справах дітей Вінницької міської ради -

ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 28.02.2023 приблизно о 20 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні ресторану «Pan Cake» за адресою: проспект Космонавтів, буд. 49 в м. Вінниці, помітив на підлозі гаманець чорного кольору, який належить ОСОБА_9 . Незважаючи на можливість повідомити про загублену річ персоналу ресторану, ОСОБА_4 , взявши гаманець, покинув приміщення ресторану.

Перебуваючи на вулиці, ОСОБА_4 оглянув належний ОСОБА_9 гаманець та виявив в ньому банківську картку. Зрозумівши, що на картці наявний «Pay Pass», що передбачає відсутність необхідності введення пін-коду для розрахунку за товари, ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи умисел, спрямований на викрадення офіційного документу, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи в умовах воєнного стану, не повідомивши про наявність у нього банківської картки працівників AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» та правоохоронні органи, з метою подальшого використання у корисливих цілях, а саме для заволодіння грошовими коштами, залишив собі пластикову банківську картку AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_9 , яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000, ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000, є офіційним документом та містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу.

Після цього, ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, ОСОБА_4 28.02.2023 приблизно о 20 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні ресторану «Pan Cake» за адресою: проспект Космонавтів, буд. 49 в м. Вінниці, помітив на підлозі гаманець чорного кольору, який належить ОСОБА_9 . В цей момент у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з даної банківської картки.

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, впевнившись в тому, що за його діями ніхто, в тому числі власник картки, не спостерігає, будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що на картці наявний «Pay Pass», що передбачає відсутність необхідності введення пін-коду для розрахунку за товари, вирішив таємно викрасти грошові коштів з даної банківської картки, для чого 28.02.2023 в період з 21 год. 19 хв. по 22 год. 02 хв. здійснив 5 банківських операцій, а саме:

28.02.2023 о 21 год. 19 хв., перебуваючи у магазині «Домашній маркет», що розташований по просп. Космонавтів, 47 у м. Вінниці, ОСОБА_4 здійснив банківську операцію з вищевказаною банківською карткою, а саме, розрахувався за придбані товари на суму 269,80 грн.:

28.02.2023 о 21 год. 24 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_4 здійснив банківську операцію з вищевказаною банківською карткою, а саме, розрахувався за придбані товари на суму 52,00 грн.:

28.02.2023 о 21 год. 29 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_4 здійснив банківську операцію з вищевказаною банківською карткою, а саме, розрахувався за придбані товари на суму 61,50 грн.:

28.02.2023 о 21 год. 38 хв., перебуваючи у магазині «Сільпо», що розташований по просп. Космонавтів, 49 у м. Вінниці, ОСОБА_4 здійснив банківську операцію з вищевказаною банківською карткою, а саме, розрахувався за придбані товари на суму 29,99 грн.:

28.02.2023 о 22 год. 02 хв., перебуваючи в аптеці «Подорожник», що розташований по просп. Юності, 20-А у м. Вінниці, ОСОБА_4 здійснив банківську операцію з вищевказаною банківською карткою а саме, розрахувався за придбані товари на суму 431,50 грн.

Після цього, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 844,79 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчиненив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав та показав, що дійсно вчинив кримінальні правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро кається та просить вибачення у потерпілого, завдану шкоду потерпілому відшкодував, завіряє суд, що подібне більше не повториться. Просить суд врахувати, що він навчається, позитивно характеризується та суворо його не карати.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні засіданні пояснив, що є батьком обвинуваченого. Син виховується в належних умовах, з сином проведена виховна бесіда, у вчиненому син щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без його участі, завдану шкоду йому відшкодовано, щодо призначення покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового засідання без потерпілого, вважає за можливе проведення судового засідання без потерпілого, який надав відповідну заяву.

З досліджених судом доказів, зокрема з документів, які надані стороною обвинувачення, вбачається, що відомості про кримінальні правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2023 р. за № 0000180.

Суд зазначає, що під час судового провадження суд, у відповідності з вимогами ст. 349 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, дослідив докази у тому обсязі, як про це просили учасники судового провадження. Зокрема, допитав обвинуваченого, дослідив інші надані докази.

Дослідженні судом докази а також показання обвинуваченого підтверджують обставини вчинення обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні.

Дослідивши і проаналізувавши надані суду докази - кожен окремо, відповідно до вимог ст. 94 Кримінального процесуального кодексу України та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого доведена наданими та дослідженими судом доказами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, та за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог статей 12, 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, якй вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, навчається, характеризується позитивно.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує молодий вік обвинуваченого, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку, відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, завдану потерпілому шкоду відшкодував, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Суд також враховує, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Приймаючи рішення щодо призначення покарання обвинуваченому суд також враховує досудову доповідь, складену 01.11.2023 року на виконання ухвали суду Вінницьким міським відділом філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області, з якої вбачається, що орган пробації вважає, що наявний низький ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення. Виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно положень ст. 75 Кримінального кодексу України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до положень статті 103 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Згідно ст. 104 Кримінального кодексу України, звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею. Звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до арешту або позбавлення волі. Іспитовий строк установлюється тривалістю від одного до двох років.

Під час судового провадження встановлено, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, навчається, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, завдану потерпілому шкоду відшкодував, у вчиненому щиро кається та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Також суд враховує наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Отже, враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України, та покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, та із звільненням від відбування покарання у виді позбавлення волі відповідно до ст. ст. 75, 104 Кримінального кодексу України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені, згідно ст. 76 Кримінального кодексу України, обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 72 Кримінального кодексу України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Тобто, коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може призначити кожне з них до самостійного виконання.

Враховуючи викладене, згідно ч. 3 ст. 72 Кримінального кодексу України покарання у виді штрафу слід виконувати самостійно.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. 00 коп.;

за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп.

На підставі ст. ст. 75, 104 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Згідно ч. 3 ст. 72 Кримінального кодексу України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Речові докази у кримінальному провадженні DVD-диски із відеозаписами з камер відеоспостереження, які, відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 25.04.2023 року, зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя