Справа № 991/9528/23
Провадження № 1-кс/991/9653/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду справи № 991/9528/23,

установив:

30.10.2023 до судді Вищого антикорупційного суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду справи № 991/9528/23.

І. Суть заяви

Статтею 75 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Так, суддя ОСОБА_4 розглядав скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та 13.10.2023 постановив ухвалу у справі № 991/8871/23. Фактично, позиція судді ОСОБА_4 щодо вчинення кримінального правопорушення депутатом Верховної Ради ОСОБА_5 вже сформована та може вплинути на розгляд скарги у справі № 991/9528/23.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, об`єктивно обґрунтовані побоювання заявника, що суддя ОСОБА_4 є небезстороннім, відсутність довіри до суду, ОСОБА_3 просив відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду справи № 991/9528/23.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду заяви про відвід був повідомлений в установленому порядку, про причини своєї неявки не повідомив.

Уповноважена особа Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро України у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки завчасно суддю не повідомила.

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 у листі (Вх. № 40289/23 від 01.11.2023) зазначив, що пояснень щодо заявленого йому ОСОБА_3 відводу надавати не бажає.

Неявка зазначених вище осіб за таких обставин не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

ІІІ. Встановлені обставини, мотиви та оцінка судді

Вирішуючи заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , суддя дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити слідчому судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтями 75 та 76 КПК України.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України обставиною, що виключає участь слідчого судді в кримінальному провадженні, є наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Саме зазначену норму КПК України заявляє ОСОБА_3 як підставу для відводу слідчого судді від розгляду скарги на бездіяльність уповноважених осіб Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У Рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09.04.2013 (заява № 21722/11) зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України», п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії», п. 45). При цьому, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44).

Таким чином, особиста безсторонність судді презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням ХІ з`їзду суддів України від 22.02.2013, визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

У провадженні слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР (справа № 991/9528/23, провадження № 1-кс/991/9622/23).

Відповідно до змісту поданої заяви, ОСОБА_3 було заявлено відвід слідчому судді з тих підстав, що ним вже розглядалась скарга на бездіяльність уповноважених осіб Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та 13.10.2023 постановлено ухвалу у справі № 991/8871/23. Таким чином, ОСОБА_3 вважає, що позиція судді щодо вчинення кримінального правопорушення депутатом Верховної Ради ОСОБА_5 вже сформована та може вплинути на розгляд скарги у справі № 991/9528/23.

Розглядаючи висловлені ОСОБА_3 доводи, суддя виходить з того, що сумнів у неупередженості слідчого судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можливо було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, до зміни судді, який був визначений в порядку ст. 35 КПК України.

Дослідивши обставини справи, суддя дійшов висновку, що аргументи ОСОБА_3 не пов`язані з визначеними КПК України підставами для заявлення відводу слідчому судді. Так, зі змісту поданої 30.10.2023 заяви не вбачається належного обґрунтування правових підстав для відводу та їх належного доведення.

На думку судді, подання такої заяви стало наслідком незгоди ОСОБА_3 (заявника) з прийнятим слідчим суддею ОСОБА_4 судовим рішенням, за результатами розгляду іншої скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Одеського територіального управління Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, яке імовірно могло бути вчинено депутатом Верховної Ради ОСОБА_5 , до ЄРДР.

Зазначені обставини самі по собі не є підставою для відводу слідчого судді від участі у розгляді справи та жодним чином не породжують об`єктивних сумнівів у його неупередженості.

Постановлені слідчим суддею інші судові рішення не мають жодного преюдиційного значення у даній справі. Тому, доводи ОСОБА_3 , які стосуються обставин постановлення слідчим суддею судового рішення в межах іншої справи, суддею не приймаються в якості підстави для його відводу. Такі обставини (відмова у задоволенні поданих заявниками / учасниками кримінального провадження клопотань, скарг) не виключають подальший розгляд слідчим суддею будь-яких наступних клопотань, заяв чи скарг, що виникають, або можуть виникнути в ході здійснення судового контролю, досудового розслідування тощо.

Більш того, положеннями ст. 392 КПК України передбачено право учасників кримінального провадження на апеляційне оскарження судових рішень, яким вони можуть скористатись у разі незгоди із прийнятим судовим рішенням.

Разом з тим, вважаю доречним послатись на практику Європейського суду з прав людини, де Суд зазначає, що прийняття рішень, які можуть викликати незадоволення однієї зі сторін, не є ознакою упередженості. Прийняття таких рішень має відбуватися відповідно до принципів судочинства та з врахуванням усіх вимог, що висуваються до судового рішення. Суддя при прийнятті рішення має врахувати усі обставини справи та дослідити усі докази (Рішення у справі Jasiсski проти Польщі від 20 грудня 2005 року, заява № 30865/96, параграфи 54-58). Незгода з попередніми рішеннями не може бути підставою для відводу, оскільки не є об`єктивною обставиною, яка може вказувати на упередженість судді.

Натомість, незгода з процесуальними рішеннями судді може бути втіленою у процедурі оскарження судового рішення до суду вищої інстанції, а нерозуміння правової позиції - через механізм роз`яснення процесуальних рішень судді.

Будь-яких інших підтверджень упередженості слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду ним скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування, судді надано не було.

Враховуючи викладене, вважаю, що в даному випадку не встановлено жодної обставини, яка викликала б розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , у зв`язку з чим заява ОСОБА_3 про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 81, 372, 376 КПК України, суддя -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду справи № 991/9528/23 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6