Провадження № 1-кп/185/1050/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у період воєнного стану в залі в м.Павлограді Дніпропетровської області кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0001576 від 07 вересня 2023 року, з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянки України, з повною середньою освітою, заміжньої, непрацюючої, в силу ст.89 КК України не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

06 вересня 2023 року о 18.24 годині обвинувачена ОСОБА_3 , знаходилась в магазині «Нектар», розташованого по вул.Соборній, 33 м.Павлограда Дніпропетровської області, де на полиці побачила мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmi 10», який був залишений неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 , та визначила його, як об`єкт свого злочинного посягання. В цей час у обвинуваченої ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану та звернення його на свою користь. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків, розуміючи, що вищевказаний мобільний телефон їй не належить, та вона не є власником, не поцікавившись кому він належить у працівника магазину «Нектар», обвинувачена ОСОБА_3 , діючи таємно, з метою приховання своїх злочинних дій, взяла до рук даний мобільний телефон та перемістила його на нижню полицю торгівельного прилавку вищезазначеного магазину, потім поклала собі в задій карман жіночих джинсових штанів та покинула приміщення магазину. З місця скоєння злочину обвинувачена ОСОБА_3 зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, залишивши собі для користування, а саме: витягнула сім-карту оператору «Водафон», яка належить неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 та не складає матеріальної цінності, одночасно видаливши всю наявну інформацію, яка містилась в мобільному телефоні, чим спричинила останній матеріальну шкоду на загальну суму 3704.00 гривень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

18.10.2023 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468-470, 472, 473 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.

Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою винуватість в повному обсязі у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченій за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, та звільненні обвинуваченої від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Законний представник потерпілої ОСОБА_6 , яка діє в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , надала письмову заяву в якій підтвердила свою згоду, викладену в письмовій формі, щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченою, з запропонованим видом та розміром покарання погоджується, претензій до обвинуваченої не має.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у скоєнні злочину, що їй інкримінований, у вчиненому щиро розкаялася. Їй цілком зрозумілі її права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості вона буде обмежена в праві оскарження вироку згідно із положеннями ст.ст.394, 424 КПК України. Вона повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, а також вид покарання, яке буде застосовано до неї в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором вона уклала добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просила суд затвердити укладену між нею та прокурором угоду про визнання винуватості.

Прокурор просив затвердити укладену з обвинуваченою угоду про визнання винуватості та ухвалити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_3 з призначенням їй покарання узгодженого сторонами в угоді.

Захисник також наполягав на затвердженні укладеної між прокурором та обвинуваченою угоди про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Неповнолітня потерпіла та її законний представник не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання обвинуваченій, мобільний телефон повернутий.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином. Законний представник потерпілої ОСОБА_6 надала письмову згоду прокурору на укладення угоди та в судовому засіданні підтвердила свою позицію.

При цьому судом з`ясовано, що усі сторони кримінального провадження, зокрема і обвинувачена ОСОБА_3 розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченої є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченої - також її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст.474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 18.10.2023 року, яка укладена між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченою у цьому провадженні, ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , і призначення обвинуваченій ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, та звільнення останньої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Як вбачається із даних реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-товарознавча експертиза, на проведення експертизи згідно довідки було витрачено 956.00 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 винувата у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 956.00 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

У відповідності вимог ч.4 ст.174 КПК України накладений ухвалою слідчого судді арешт на мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmi 10» підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 жовтня 2023 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , та обвинуваченою у цьому провадженні, ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, що внесене в ЄРДР за №0001576 від 07.09.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 956.00 гривень.

Речовий доказ:

- мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmi 10», який переданий законному представнику потерпілої ОСОБА_6 , - після набрання вироком законної сили залишити останній по приналежності;

- CD-диск із відеозаписом подій з камер відеоспостереження, який перебуває в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили зберігати в кримінальному провадженні.

Скасувати арешт з мобільного телефону марки «Хіаоmі Rеdmi 10», накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.09.2023 року.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, а саме:

- обвинуваченою, її захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст.474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1