Провадження №1-кп/523/1464/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

08.12.2023 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0000030 від 19.01.2023 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Врадіївка Миколаївської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді інспектора взводу №1 роти №8 батальйону №1 полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції, маючого вищу освіту, одружений, має неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

по звинуваченню в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 19.01.2023 року перебуваючи на посаді інспектора взводу № 1 роти № 8 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, виконуючи службові обов`язки у складі екіпажу «Океан 404», приблизною об 11.30 годині помітив, що за адресою: м. Одеса, вул. Висоцького, біля будинку №36, рядом із узбіччям на проїжджій частині, в порушення правил дорожнього руху, стоїть автомобіль марки «Рено Мастер», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . ОСОБА_6 , підійшовши до вказаного автомобіля з метою встановлення особи водія та подальшого складання адміністративного протоколу, діючи всупереч вимогам ст. ст. З, 19, 21, 27, 28, 29, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 2, 3, 6, 7, 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію» та грубо порушуючи норми, передбачені ст. ст. 29, 30, 31,36, 37,42,43,44 вказаного Закону, нехтуючи покладеними на нього службовими обов`язками працівника правоохоронного органу, поводячи себе агресивно у грубій формі почав вимагати у водія автомобілю ОСОБА_7 , який сидів за кермом, вийти з автомобіля та надати документи. ОСОБА_8 , з урахуванням грубої та агресивної поведінки співробітника поліції ОСОБА_6 , побоюючись за своє життя та здоров`я, зачинився у салоні автомобіля, та при цьому намагався зателефонувати на гарячу лінію «102» та повідомити про агресивну поведінку ОСОБА_6. В свою чергу ОСОБА_6 , без наявних на те законних підстав, при відсутності будь-якої загрози як своєму життю і здоров`ю так і оточуючим, а також публічній безпеці та громадському порядку, усвідомлюючи, що його дії явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_7 удар кулаком лівої руки в обличчя.

В результаті вище вказаних незаконних дій з боку інспектора взводу № 1 роти № 8 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_7 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді садна в правій виличній ділянці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті. По суті справи пояснив, що 19.01.2023 року працюючи інспектором патрульної поліції та під час патрулювання в екіпажі океан 404, побачив біля пішохідного переходу автомобіль «Рено Мастер», який було припарковано з порушення правил ПДД. Підійшовши до автомобіля був трохи агресивним, та наказав водієві вийти з машини, він не зробив це, після чого виник конфлікт та він наніс водієві один удар лівою рукою в обличчя. У скоєному кається, просить суворо не карати, також пояснив, що він зробив належні виводи та більше такого не повториться. Крім того, просив взяти до уваги, що він мешкає у шлюбі та виховує доньку 2021 року народження.

Потерпілий ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати:

- по ч.2 ст.365 КК України за ознаками: перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що супроводжувались насильством та винуватість обвинуваченого у скоєному злочині доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів, відсутність наслідків для потерпілого, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем колишньої роботи, офіційно не працює, має міцні соціальні зв`язки, одружений, виховує неповнолітню доньку, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, провину визнав повністю, щиро покаявся, має фактичне місце мешкання у м.Одесі.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом не виявлено.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання - щире каяття.

Під час винесення вироку, судом прийняті до уваги всі вище зазначені обставини, враховуються щире каяття обвинуваченого, його позитивна характеристика, відсутність судимостей, наявність на утриманні неповнолітньої доньки, а також ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, думку прокурора, який вважала необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим терміном, думку захисника та обвинуваченого, які просили обрати покарання не пов`язане із позбавленням волі, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся. Витрати на залучення експертів - відсутні.

Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та керуючись ст.ст.369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади та займатись діяльністю у правоохоронних органах строком на 1 рік;

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась та скасуванню не підлягає.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: