У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасника судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , інваліда 3 групи, раніше не судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2023 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 до 15 листопада 2023 року включно запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 з 11:30 год. до 10:00 год. наступного дня, з покладенням на нього обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи:утриматись від спілкування (окрім вчинення процесуальних дій) у будь-який спосіб зі свідком ОСОБА_8 , а також учасниками даного кримінального провадження - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 16.11.2023.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Зазначив, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: у вигляді можливості підозрюваного переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень та незаконного впливу на свідка.

Вказав, що слідчий суддя, приймаючи рішення про недоведеність ризику незаконного впливу ОСОБА_6 на свідка ОСОБА_8 лише вказав, що об`єктивні дані, що вони особисто знайомі або можуть випадково зустрітись, відсутні.

Зазначив, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний неодноразово зустрічався з ОСОБА_8 , тому перебуваючи на волі, ОСОБА_6 матиме змогу вчиняти на нього тиск, з метою зміни показань у кримінальному провадженні, здійснювати психологічний або фізичний вплив на останнього. Також, підозрюваний при зустрічі зі свідком ОСОБА_8 бачив його автомобіль, що може призвести до його пошкодження або знищення.

Вказав, що свідок ОСОБА_8 звертався до органу досудового розслідування з заявою про застосування до нього заходів безпеки, оскільки у останнього є побоювання за своє житгя.

Зазначив, що хоч у ОСОБА_6 і наявне місце мешкання, проте при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, це не зможе запобігти ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вказав, що підозрюваний має можливість з 10.00 до 11.30 год. залишати місце свого проживання та здійснювати вплив на свідка ОСОБА_8 та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Також додав, що підозрюваний ОСОБА_6 вину визнав лише під час розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу. Під час допиту в якості підозрюваного, після затримання у порядку ст. 208 КПК України, відмовився надавати показання, відповідно до ст. 63 Конституції України.

Також, мотивуючи рішення тим, що підозрюваний є інвалідом, слідчим суддею не враховано, що лікування підозрюваного ОСОБА_6 у разі наявності у нього медичних захворювань, можливо в умовах Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», та не може слугувати підставою неможливості обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку прокурора, обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти вищезазначеним ризикам. Вік та стан здоров`я ОСОБА_6 не заважають обранню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначив, що зібрані докази викривають ОСОБА_6 , наявні ризики переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрівається у вчиненні двох тяжких злочинів, повторного вчинення злочину, що підтверджується корисливим мотивом підозрюваного у вчиненні злочину, відсутністю стабільного джерела доходів, та соціальних зв`язків, є також ризик впливу на свідка ОСОБА_8 , відсутні ризики для здоров`я ОСОБА_6 при утриманні в СІЗО, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належної процесуальної поведінки.

Приймаючи рішення, слідчий суддя дійшов висновку, що обґрунтованість підозри у вчинення ОСОБА_6 вказаного злочину сторонами не оспорюється і підтверджується викриваючими його показаннями свідка ОСОБА_8 , висновками технічних експертиз, результатами особистого обшуку підозрюваного.

Ризики переховуватись від органу досудового розслідування та суду наявні через тяжкість інкримінованих злочинів. Ризик повторного вчинення злочину також наявний через підозру у вчиненні двох аналогічних злочинів через невеликий проміжок часу, відсутність стабільного джерела доходу.

Ризик впливу на свідка ОСОБА_8 слідчий суддя вважав не доведеним, оскільки об`єктивні дані, що ці особи особисто знайомі або можуть випадково зустрітись, відсутні.

Слідчим суддею враховано, що підозрюваний є інвалідом, має постійне місце проживання, позитивну характеристику, вину визнає, має родину - мати похилого віку, з якою проживає. Слідчий суддя вважав, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим ризикам.

Тому слідчий суддя застосував щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, якого, на переконання слідчого судді, буде достатньо для запобігання вказаним ризикам.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_5 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Водночас ч. 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 4. ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає приписам вищенаведених норм кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відомості про яке 02.09.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001129. У даному кримінальному провадження розслідується факт придбання ОСОБА_6 за невстановлених обставин з метою подальшого збуту ручну вогнепальну зброї гладкоствольний самозарядний пістолет «BLOW TR 92 K», серії/№ НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., виготовлений промисловим способом із подальшим саморобним внесенням змін в його конструкцію, а саме зміною стволу і наступним незаконним продажем цього пістолету 08.09.2023 на території ринку «Колос», що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 2, де 08.09.2023 о 15:05 год. ОСОБА_8 .

Крім того, ОСОБА_6 пред`явлена підозра в тому, що він за невстановлених обставин придбав вогнепальну зброю гладкоствольний самозарядний пістолет калібру 9 мм Р.А., виготовлений способом саморобної переробки стартового пістолета моделі «GARRERA GT 50», калібру 9мм Р.А.К., серії/№ НОМЕР_2 , виробництва «CARRERA ARMS», а також 30 патронів калібру 9 мм Р.А., спорядженими саморобними металевими кулями, які виготовлені саморобним способом з використанням елементів промислового виробництва які є боєприпасами.

У подальшому, ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на збут вогнепальної зброї, та боєприпасів 15.09.2023 перебуваючи біля кафетерію «Подкова», що розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 54-В/1, де о 14:40 год. незаконного продав цей пістолет, а також 30 патронів, після чого, утримуючи грошові кошти при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та розпорядився грошовими коштами на власний розсуд.

15.09.2023 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 16.09.2023 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину підтверджується матеріалами, доданими до клопотання. Зазначена підозра сторонами кримінального провадження не оскаржується.

Разом з тим, суд вважає, що сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 злочину, однак не довела існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ризики переховуватись від органу досудового розслідування та суду наявні через тяжкість інкримінованих злочинів. Ризик повторного вчинення злочину також наявний через підозру у вчиненні двох аналогічних злочинів через невеликий проміжок часу, відсутність стабільного джерела доходу.

Разом з тим, ризик впливу на свідка ОСОБА_8 слідчий суддя вважав не доведеним, оскільки об`єктивні дані, що ці особи особисто знайомі або можуть випадково зустрітись, відсутні.

Слідчим суддею враховано, що підозрюваний є інвалідом, має постійне місце проживання, позитивну характеристику, вину визнає, має родину - мати похилого віку 1936 року народження, з якою проживає, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків.

Тому слідчий суддя дійшов правильного висновку, що встановлені та доведені ризики, не є вагомими та можуть бути усунуті за допомогою застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Апеляційний суд зауважує на тому, що одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак і для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3