Провадження №11-сс/801/573/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2023 року,

якою задоволено клопотання слідчого, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з моменту затримання, тобто з 21-30 год. 23.09.2023 до 21-30 год. 21.11.2023 стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який перебуває на території України на підставі посвідки на постійне місце проживання, уродженця міста Усть-Камчатськ, Камчатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого за ч. 3 ст. 185 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та не встановленою досудовим розслідуванням особою, достовірно знаючи про військову агресію Збройних сил російської федерації та введення на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжувалася, в останнє Указом Президента України від 18 серпня 2023 року №451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", у вересні 2023 року у невстановленому місці, діючи з корисливих мотивів, вступили в злочинну змову, з метою одержання неправомірної вигоди внаслідок вчинення протиправних дій, а саме вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_11 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, 22.09.2023 близько 18:00 години більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та не встановленою досудовим розслідуванням особою прибули на автомобілі марки «Infiniti G25», сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 за місцем проживання потерпілого ОСОБА_11 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 . У подальшому, ОСОБА_9 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою зайшли на подвір`я домоволодіння потерпілого ОСОБА_11 , який в той час перебував біля літньої кухні. Надалі ОСОБА_9 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, без будь яких пояснень підійшовши до потерпілого та розпочали наносити останньому тілесні ушкодження у вигляді ударів кулаками в область грудної клітки, після чого взявши під руки потерпілого, вивели його за межі подвір`я та повели вздовж дороги у ліву сторону на відстань близько 50 метрів, де був припаркований автомобіль марки «Infiniti G25», сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 . Далі з вказаного автомобіля вийшли ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , підійшли до потерпілого ОСОБА_11 , розпочали наносити останньому тілесні ушкодження, у вигляді численних ударів ногами по різним частинам тіла, від яких потерпілий втратив свідомість. Прийшовши до тями, потерпілого ОСОБА_11 примусили сісти до автомобіля марки «Infiniti G25», сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 .

Після чого, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та не встановлена досудовим розслідуванням особа разом з потерпілим ОСОБА_11 , на вказаному автомобілі приїхали до гаражного кооперативу, який розташований по вул. Батозькій, 2 Ф у м. Вінниці, де зупинилися біля одного з гаражних приміщень. Далі, вказані особи витягли з автомобіля марки «Infiniti G25», сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 потерпілого ОСОБА_12 та завели його у гаражне приміщення на 2 поверх.

Продовжуючи злочинні дії, спрямовані на незаконне вимагання грошових коштів, у період часу з 19:30 години 22.09.2023 по 08.00 год 23.09.2023 ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та не встановленою досудовим розслідуванням особою, у грубій формі висловлювали свою незаконну вимогу про передачу потерпілим грошових коштів в сумі 35 тисяч доларів США.

З метою залякування потерпілого, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та не встановленою досудовим розслідуванням особою, задля отримання грошових коштів та доведення до нього реальності своїх погроз, наносили удари молотком, гумовим шлангом, сокирою та металевою арматурою по всій площині тіла потерпілого ОСОБА_11 та продовжували погрожувати заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, демонструючи предмет, зовні схожий на пістолет, та погрожуючи його застосування.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто вимога передачі чужого майна вчинена з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Враховуючи особу підозрюваного, який раніше був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, слідчий вважав, що підозрюваному ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, які визначені ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні а тому необхідно застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_13 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначено строк тримання під вартою, який діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто з 21-30 год. 23.09.2023 р. до 21-30 год. 21.11.2023 р.

Прийняте рішення мотивовано тим, що матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Так, на час розгляду клопотання обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію від ОСОБА_11 ; Протоколом обшуку від 23.09.2023; Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; Протоколом проведення слідчого експерименту; Випискою №30785 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_11 ; Випискою №16794 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_11 ; Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 23.09.2023; Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 24.09.2023; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.09.2023; Повідомленням про підозру ОСОБА_7 ; Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ; Протоколом проведення слідчого експерименту; Протоколом проведення слідчого експерименту; Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 24.09.2023; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 . Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 . Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 раніше судимий; а також слідчий суддя враховує матеріальний стан, стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

У судовому засіданні прокурором було доведено наявність ризиків, передбачених п.п.. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не має постійного місця роботи та доходу, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване правопорушення останній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою. Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, вважає за доцільне не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що підозра, яка оголошена ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 189 КК України, є необґрунтованою, оскільки крім показів потерпілого нічим іншим не підтверджується, а свідки, які були допитані органом досудового розслідування, не підтвердили факт висловлення підозрюваним незаконної вимоги про передачу ОСОБА_11 грошових коштів у розмірі 35000 доларів США. Вказує, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 має незадовільний стан здоров?я та хворіє на ВІЛ. У зв?язку з цим для підтримання стану здоров?я ОСОБА_7 змушений лікуватися дорогими ліками, також він потребує належних умов лікування, а у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він буде позбавлений можливості належно підтримувати свій стан здоров?я та лікуватися, внаслідок чого його стан здоров?я погіршиться. Наявність ВІЛ-інфекції у ОСОБА_7 та необхідність у пожиттєвому прийому ліків підтверджується консультаційним висновком спеціаліста № 130 від 15.02.2023, виданим КНП ВОР «Клінічний центр інфекційних хвороб» та листом КНП ВОР «Клінічний центр інфекційних хвороб» від 26.09.2023 № 956, наданим на адвокатський запит № А3-1/26/09 від 26.09.2023.

Крім того, захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_7 зайнятий роботою на станції технічного обслуговування (СТО) за адресою: м. Вінниця, вул. Батозька, 2Ф, виконує на цьому СТО функцію адміністратора, однак слідчий суддя у своїй ухвалі взагалі не надав оцінки вищевказаним обставинам. За таких обставин захисник вважає, що цілодобовий домашній арешт є альтернативою триманню під вартою та за даних обставин міг би забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти будь-яким ризикам.

Пояснення учасників судового розгляду

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Прокурор ОСОБА_6 ухвалу слідчого судді вважав законною та обґрунтованою, а обраний підозрюваному запобіжний захід таким, що, що повістю відповідає ступеню тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення та особі підозрюваного, а також наявним ризикам, передбаченим п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Мотиви і висновки суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора ОСОБА_6 щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За правилами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Як убачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, СВ Відділу поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000648 від 23.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

У межах вказаного провадження о 19 год.00 хв. 23.09.2023 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України, а 24.09.2023 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КПК України, тобто вимога передачі чужого майна вчинена з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану

У повідомленні про підозру ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, вказано зміст підозри та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється останній, із зазначенням статей (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

На час розгляду клопотання обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію від ОСОБА_11 ; Протоколом обшуку від 23.09.2023; Протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 ; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; Протоколом проведення слідчого експерименту; Випискою №30785 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_11 ; Випискою №16794 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_11 ; Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 23.09.2023; Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 24.09.2023; Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.09.2023; Повідомленням про підозру ОСОБА_7 ; Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ; Протоколом проведення слідчого експерименту; Протоколом проведення слідчого експерименту; Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 24.09.2023; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 . Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 .

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, оскільки наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання, в тому числі й для стороннього спостерігача, причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Суб`єктивні доводи апеляційної скарги захисника з приводу необґрунтованості підозри, не свідчать про незаконність рішення слідчого судді, оскільки об`єктивними відомостями не підтверджені. Питання щодо винуватості або невинуватості на цьому етапі провадження судом не вирішуються, оскільки такі питання підлягають оцінці судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювання доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. У даному випадку, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. КПК України не містить визначення терміну «обґрунтована підозра» і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України). Окрім того, слідчим суддею також правильно взято до уваги й самі фактичні обставини (фабули злочину) згідно підозри, а саме те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, а саме в вимозі передачі чужого майна, вчинені з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку як інкримінованого злочину, так й самої особи підозрюваного.

Доводи захисника про те, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України є необґрунтованими, оскільки ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Разом з тим, враховуючи підвищену суспільну небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину, яке було вчинено ОСОБА_7 , згідно підозри, та усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, є ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 є громадянином Російської Федерації, який перебуває на території України на підставі посвідки на постійне місце проживання, а тому може безперешкодно покинути територію України, оскільки на нього не поширюється обмеження заборони виїзду для чоловіків під час дії воєнного стану. Відповідно, перебуваючи на волі ОСОБА_7 матиме змогу вчинити інше кримінальне правопорушення або ж продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, оскільки існує велика імовірність того, що не перебуваючи під дією запобіжного заходу, який буде ґарантувати належну поведінку підозрюваного, останній зможе створити умови та обставини з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, колегія суддів враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст.23, ст.224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4ст. 95 КПК). Таким чином, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин доводи сторони захисту про необґрунтованість висновків слідчого судді з цього приводу та їх декларативність не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є слушними та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на відомостях провадження. При цьому, доводи захисника щодо відсутності обґрунтованості підозри та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, лише свідчать про необґрунтованість вимоги його апеляційної скарги про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки обрання будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків та обґрунтованості підозри є процесуально незаконним.

Зважаючи на вагомість доказів та обґрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності, вчиненого в умовах воєнного стану, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі від 7 до 12 років з конфіскацією майна, а також враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя, керуючись положеннями ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано, враховуючи суспільний інтерес, який в даному випадку превалює над приватним, з урахуванням презумпції невинуватості та виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, дійшов до цілком правильного висновку про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги доводи захисника про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та постійне місце роботи, однак такі відомості не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою. Крім того, зазначені обставини існували на час інкримінованих підозрюваному дій, однак, згідно підозри, вони не стали для нього стримуючим фактором.

Окрім того, встановлені дані про особу підозрюваного самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки згода підозрюваного та його захисника на залишення йому певної форми арешту все ж таки підтверджує існування процесуальних ризиків.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 хворіє на ВІЛ, не може триматися в умовах ізоляції, колегія суддів також відхиляє, оскільки відповідно до ст.11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, особам які утримуються у слідчому ізоляторі забезпечується надання первинної лікувально-профілактичної допомоги, яка включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги. Будь-яких доказів того, що стан здоров`я підозрюваного перешкоджає його перебуванню в умовах СІЗО стороною захисту не надано.

Колегія суддів роз`яснює право підозрюваного ОСОБА_7 подавати клопотання про проведення відповідних судово-медичних експертиз і за наявності відповідних висновків, ставити питання про зміну запобіжного заходу, а також право оскаржувати у відповідному порядку дії, рішення або бездіяльність посадових осіб адміністрації слідчого ізолятору ДУ «Вінницька УВП (№1)» у випадках, коли не приймаються заходи щодо звернень підозрюваного, в тому числі, стосовно стану здоров`я.

Отже, з огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, слідчий суддя постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення. З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2023 року стосовно підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4