Справа № 204/5026/20
Провадження № 1-кп/204/512/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000535, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2018, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігів, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Під час підготовчого судового засідання обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України.

На обґрунтування заявленого клопотання обвинувачений зазначив наступне.

25.10.2018 відповідно ст. 290 КПК України його було

ознайомлено з матеріалами вказаного кримінального провадження, в цей же день було укладено та підписано угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, з процесуальним керівником ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний

акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, яка була укладена 25 жовтня

2018, проте було надіслано не оригінал угоди, а її ксерокопія, яка була вручена захиснику ОСОБА_5 , про що свідчить штамп адвоката.

Частиною 3 ст. 99 КПК України передбачено,що сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа його відображення, якому надається таке ж значення, як

документу.

Частиною 1 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто

під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною

сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Прокурор має право

відкласти направлення до суду обвинувального акту з підписаною

сторонами угодою до отримання висновку експерта або завершення

проведення інших слідчих дій, необхідних для збирання та фіксації доказів,

які можуть бути втрачені зі спливом часу, або які неможливо буде провести

пізніше без істотної шкоди для їх результату у разі відмови суду в

затвердженні угоди.

При цьому, відповідно до положення п. 13 Постанови Пленуму Вищого

спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 вiд 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», якщо угоди (незалежно від її виду) досягнуто під час досудового розслідування, після виконання процесуальних дій, передбачених статей 290, 291 КПК, складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт разом із підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Таким чином, в порушення вимог ч. 1 ст. 474 КПК України до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська було направлено обвинувальний акт без угоди про визнання винуватості, яка була укладена під час досудового розслідування.

Нормами КПК України не передбачено можливості

направлення обвинувального акту до суду після підписання угоди про

визнання винуватості без самої угоди, а ч. 1 ст.474КПК України є імперативною

нормою, тобто такою, що не допускає відхилень від обов`язків суб`єкта.

В свою чергу відсутність оригіналу угоди в матеріалах кримінального

провадження, унеможливлює розгляд такого питання в судовому засіданні що

призводить до порушення ч. 2 ст. 474 КПК України, згідно якої розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання.

Крім того, ненадання суду прокурором угоди про визнання винуватості,

укладену на стадії досудового розслідування разом з обвинувальним актом порушує загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. ст. 2,7,9

КПК України, а також ст. 19 Конституції України.

Стосовно строків в цьому кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив наступне.

Ухвалою Індустріального райсуду м. Дніпропетровська від 03.09.2018

строк досудового розслідування було продовжено до 07.11.2018, який після

цього не продовжувався та закінчився. Згідно ст. 3 КПК України досудове

розслідування це стадія кримінального провадження, яке закінчується

направленням до суду обвинувального акту. Тобто з дня повідомлення про

підозру до дня направлення акту до суду пройшло 7 місяців 23, що

перевищує загальний строк досудового розслідування на 6 місяців.

Згідно рішення Красногвардійського райсуду м. Дніпропетровська від

08.10.2019 р. по справі № 204/1633/19 провадження № 1-кп/204/425/19 в підготовчому судовому засіданні відмовлено в закритті провадження на підставі п.2 ч.3 ст.314 КПК України, а обвинувальний акт повернуто прокурору. Рішення суду після апеляційного провадження набрало законної сили 02.12.2019.

Підставами повернення справи в той час, згідно рішення

Красногвардійського райсуду м. Дніпропетровська від 08.10.2019, були обставини, які не давали можливість суду призначити до розгляду справу, та є обов`язковими для виконання прокурором, та є такими що не виконані згідно

матеріалів справи.

По-перше, згідно ознайомлення його з матеріалами провадження, на той час встановлено, що за рішенням суду відносно корегування з умовами наявності дати та часу проведення процесуальних дій відповідно матеріалів досудового розслідування, це не було зроблено (матеріали досудового розслідування мають вигляд станом на 25.10.2018

без якихось змін).

По-друге, суд зобов`язав приєднати узгоджену під час досудового слідства угоду, наявність, та легітимність якої було доведено в суді, але в матеріалах провадження угода, як процесуальний документ, відсутня (в наявності невідомо звідки взята копія з сумнівною якість, без оригіналів підписів осіб, які на той час підписували її).

Тобто факт повернення обвинувального акту судом ніяк не відображений в супровідному листі, або будь де, що в свою чергу, на його думку, вводить суд в сумнів відносно цього провадження та часу перебування провадження на стадії досудового слідства.

Під час перебування справи у прокурора, згідно відомостей, які йому, ОСОБА_4 , відомі, 29.12.2019 зазначено як дата повернення провадження до прокурора. Вихідний номер супровідного листа щодо направлення до суду обвинувального акту разом з матеріалами № 04/2/7- 311 ВИх-20 від 30.04.2020, які 05.08.2020 надійшли до суду. Тобто обвинувальний акт після повернення прокурору, згідно реєстраційного вихідного номеру прокуратури, перебував у прокурора понад 4 місяці, а згідно реєстраційного вхідного номеру суду понад 7 місяців. Ці обставини суперечать вимогам ст. 219 КПК України відносно якої строк досудового слідства, без продовження, не може перевищувати двох місяців.

За ст. 113 КПК щодо строків, які є умовами для законного та відповідного чинному законодавству терміну, згідно якої орган слідства (досудовий орган) повинен виконати відповідні процесуальні дії, в цьому випадку - направити обвинувальний акт з угодою до суду. Умови, які належать виконати учасниками провадження стороною обвинувачення булі дотриманні, але всупереч вимогам 219 ч.1 КПК з дати внесення відомостей по

цьому кримінальному провадженні, тобто з 03.05.2018, до дня звернення до

суду з обвинувальним актом, тобто час направлення (отримання) обвинувального акту судом, а саме 05.03.2019 (25.10.2018 дата ознайомлення згiдно ст. 290 КПК України) та з 29.12.2019, тобто з дати внесення відомостей в ЄРДР щодо повернення обвинувального акту до 30.04.2020, дати реєстрації супровідного листа прокуратури Дніпропетровської області щодо направлення обвинувального акту разом з матеріалами до суду

(05.08.2020 дата отримання матеріалів судом) вимоги дотриманні

загального строку, який не може перевищувати шість місяців - порушені, та

складають, якщо згідно вимог ч. ст. 110 КПК України відповідно 9

місяців 23 дні, а згідно ст.ст. 3, 219,116 КПК України складають 17 місяців

та 6 днів.

Після закінчення досудового розслідування згідно огляду матеріалів провадження, яке в той час надійшло до суду, було виявлено та зафіксовано на фотокамеру, що матеріали надійшли до суду нарочно, тобто не через оператора почтового зв`язку 05.08.2020, що всупереч ст. 116 КПК дає підстави вважати дату закінчення досудового слідства за дату надходження та реєстрації матеріалів до суду, а саме 05.08.2020, що суперечить зазначеному в матеріалах супровідного листа відомостям - вихідний № 04/2/7 (15/2-7179- 18) від 29.04.2020. Окрім того відповідно направлених матеріалів - угода про визнання винуватості відсутня (копія у справі зроблена з копії, яка належала захиснику) та невідомо як потрапила до прокуратури. Ця копія не є документом, який був узгоджений та підписаний на стадії досудового слідства, тому не може бути прийнятий як процесуальне рішення органу досудового слідства.

На підставі зазначеного обвинувачений ОСОБА_4 просив закрити кримінальне провадження під час підготовчого судового засідання,

за підстав закінчення загальних строків досудового слідства відповідно вимог

ст. 284 ч.1 п.10, ст. 314 ч.3 п.2 КПК України.

У випадку якщо суд не прийме до уваги зазначені вище факти, які

підтверджують порушення строків досудового слідства, просив повернути обвинувальний акт прокурору на підставі ст.314 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження, на обґрунтування своєї позиції надав письмові заперечення, відповідно до яких зазначив наступне.

Досудове розслідування завершується з моменту вручення підозрюваному та захисникові повідомлення про завершення досудового розслідування, яке має на меті офіційне підтвердження права підозрюваного та його захисника на практичний доступ до матеріалів кримінального провадження, складання та вручення обвинувального акту. Таким чином, з урахуванням положень ч. 1 ст. 290 КПК України, у разі якщо слідчі дії в подальшому не плануються та усі матеріали кримінального провадження відкриваються іншій стороні, то досудове розслідування повністю завершено. Фактично досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 завершено 25.10.2018, коли стороні захисту було відкрито матеріали досудового розслідування, складено та вручено обвинувальний акт, а також поставлено відповідну відмітку у Єдиному реєстрі досудових розслідувань про рішення щодо направлення обвинувального акту до суду. Слід зазначити, що жодних слідчих та процесуальних дій, направлених на збір доказів, у вказаному кримінальному провадженні після відкриття матеріалів та вручення обвинувального акту не здійснювалось, тому фактично досудове розслідування завершено саме 25.10.2018. Щодо аргументів обвинуваченого про наявність порушення направлення обвинувального акту після його повернення, то після повернення обвинувального акту жодних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні не здійснювалось, а отже відсутні підстави зарахувати зазначений період у тривалість строків досудового розслідування.

З вказаних підстав прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, матеріали справи № 204/1633/19, матеріали клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та наданні прокурором матеріали, дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення ч. 1 ст. 21 КПК України гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ч. 2 ст. 113 КПК).

Нормами ч. 4 ст. 115 КПК України визначено, що при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

У відповідності до ч.1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та в порядку, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею (ч.5 ст.219 КПК України).

Згідно з ч.5 ст.294 Кримінального процесуального кодексу України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру закрити кримінальне провадження, звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, або звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8,10 частини першої або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

У постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 344/6630/17 Верховний Суд констатував, що закон пов`язує закінчення досудового розслідування з ухваленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акта чи відповідного клопотання. У § 1 гл. 24 КПК України розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від справа № 711/3111/19: «перевірка судом першої інстанції у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291, 293 КПК, а також виконання ним приписів статті 219 КПК в частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до частини 1 статті 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

Аналогічні висновки зроблені у постановах ККС/ВС від 29.11.2021 року, справа № 405/3805/20, від 01.07.2021, справа № 752/3218/20, від 07.12.2021 року справа № 946/1753/20, від 26.05.2020 у справі №556/1381/18, від 26.05.2020 у справі №712/6375/18

З досліджених у судовому засіданні матеріалів судом встановлено наступне.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03.09.2018 у справі № 202/3926/18 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні був продовжений до чотирьох місяців, а саме до 07 листопада 2018 року.

Таким чином останнім днем строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є 07.11.2018.

25.10.2018 згідно розписки підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 отримали копію обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування.

25.10.2018 за вих. № 15/2-7179-18 прокурором складено супровідний лист про направлення обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська.

Відповідно до накладної про надання послуг з кур`єрської доставки кур`єрського поштового зв`язку мережі ПП НВФ ТВІН-ДМ № 208230 матеріали кримінального провадження № 0000535 відносно ОСОБА_4 02.01.2019 о 15.00 год прокуратурою Дніпропетровської області були передані вказаній кур`єрський компанії для відправлення до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Також відповідно до листа ФОП ОСОБА_6 від 19.03.2019 на адвокатський запит адвоката ОСОБА_5 від 18.03.2019 вбачається, що ФОП ОСОБА_6 договірні відносини з прокуратурою Дніпропетровської області на постійній основі відсутні, у разі необхідності ФОП ОСОБА_6 здійснює договірні відносини із фізичними та юридичними особами на підставі ст.ст. 205,206,699 ЦК України. Вказаним Вами відправником здійснювалось 02.01.2019 відправлення до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська матеріалів обвинувальних актів стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Вказане Вами відправлення було здійснено працівником прокуратури області ОСОБА_3 у прості усній формі шляхом укладення договору публічної оферти, за пред`явленням службового посвідчення, та здійснено оплату у готівковій формі відповідно тарифів, наявних у ФОП ОСОБА_8 , на підтвердження чого видані накладні № 208299 та № 208230.

05 березня 2019 року із супровідним листом від 25 жовтня 2018 року № 15/2-7179-18 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000535, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2018, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, надійшов на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Таким чином судом встановлено, що фактичне направлення обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні до суду було здійснено прокурором саме 02.01.2019, тобто через 1 місяць та 26 днів після закінчення строку досудового розслідування, а безпосередньо до суду обвинувальний акт надійшов через 3 місяці 29 днів після закінчення вказаного строку.

Частиною 1 ст. 116 КПК України передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженої їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально виховні установі, - якщо скаргу або інший документ подано службові особі відповідної установи до закінчення строку.

З огляду на викладене суд зазначає, що складення прокурором супровідного листа щодо направлення обвинувального акту до суду, без фактичного його передання оператору поштового зв`язку, не можна розцінювати як виконання прокурором вимог ст.116 КПК України щодо здачі документу на пошту до закінчення строку.

Суд також звертає увагу, що згідно зі статтею 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» поштовий зв`язок - це приймання, обробка, перевезення та доставка (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій. Оператор поштового зв`язку (оператор) - це суб`єкт підприємницької діяльності, який в установленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку.

Відповідно до Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, ведення якого покладено згідно з частиною шостою статті 8 Закону України «Про поштовий зв`язок» на Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, організація кур`єрського зв`язку «ТВІН-ДМ» не є повноважним оператором з надання послуг поштового зв`язку, оскільки така служба не зареєстрована відповідно до вимог чинного законодавства та не наділена такими правовим статусом та повноваженнями.

У ч.1 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що ВС забезпечує сталість та єдність судової практики в порядку та в спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого ВС у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб суди на однакове застосування норм права.

Колегія суддів Верховного суду 03 червня 2021 року у справі № 525/641/20 зазначила, що досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові стадії: початок визначається внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень статті 290 КПК; закінчення, яке пов`язане КПК зі зверненням до суду з обвинувальним актом (стаття 283 КПК). Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням), як це передбачено у статті 219 КПК

Також, як зазначено у висновку, викладеному у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 вересня 2021 року (справа № 711/3111/19), в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Крім того, позиція Верховного суду щодо необхідності звернення до суду через повноважних операторів з надання послуг поштового зв`язку також неодноразово висловлювалась, зокрема, і в ухвалі від 12 вересня 2019 року у справі № 203/1546/17.

За таких обставин, суд погоджується з доводами обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно нього надійшов до суду поза межами визначених у ст.219 КПК строків, що є безальтернативною підставою для задоволення клопотання останнього та закриття судом кримінального провадження відповідно до положень п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Додаткових підстав стверджувати про подачу обвинувального акту до суду в передбачений кримінально-процесуальним законом строк, прокурором не наведено та судом в ході розгляду справи не встановлено.

Окрім того суд зазначає, що є слушними доводи обвинуваченого ОСОБА_4 з посиланням на відповідну судову практику Верховного Суду, зокрема постанову колегії суддів першої судової палати Касаційного кримінального суду від 08.11.2021 у справі у справі 636/336/21, що повторне направлення обвинувального акту до суду відбулося поза межами строку досудового розслідування. Проте суд вважає, що такі дії сторони обвинувачення, з урахуванням вищенаведеної наведеної позиції суду щодо закриття кримінального провадження, не потребують додаткової оцінки, оскільки суд дійшов висновку, що й первинне звернення прокурора до суду з обвинувальним актом відбулася вже поза межами строку досудового розслідування.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 219, 283, п. 10 ч. 1 ст. 284, 290, 314, 315, 369-372, 376, 392 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000535, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 травня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК, - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000535, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 травня 2018 рокуза обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення. Особами, які не були присутні під час проголошення ухвали, протягом цього ж строку з моменту отримання копії ухвали через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Повний текст ухвали складено 23 жовтня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1