Справа № 629/62/24
Провадження № 1-кс/629/19/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду клопотання прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000021 від 04.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Прокурор Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням про накладення арешту на 18 л. бензину «А-95» у 6 полімерних пляшках, який належить потерпілій ОСОБА_4 , заборонити будь - яким особам будь - яким шляхом розпоряджатися, відчужувати вказаним майном.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що 03.01.2024 до Лозівського РВП надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що 22.12.2023 невідома особа, шляхом вільного доступу пройшла на територію її домоволодіння та таємно викрала 18 л бензину "А-95", чим спричинила їй майнову шкоду.

За даним фактом, слідчим СВ, 04.01.2024 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000021 за ч.4 ст. 185 КК України.

04.01.2024 ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , добровільно видав 18 л. бензину «А-95» у 6 полімерних пляшках.

04.01.2024 року постановою слідчого 18 л. бензину «А-95» у 6 полімерних пляшках було визнано речовими доказами.

У судове засідання прокурор не з?явився та надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.

У судове засідання володілець майна ОСОБА_4 не зявилася, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, проти накладення арешту не заперечувала.

Дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В даному випадку метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.

У відповідності до п.1 та п.2 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказані 18 л. бензину «А-95» у 6 полімерних пляшках можуть бути використані як докази факту скоєння кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання та вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000021 від 04.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на 18 л. бензину «А-95» у 6 полімерних пляшках, який належить потерпілій ОСОБА_4 , заборонити будь - яким особам будь - яким шляхом розпоряджатися, відчужувати вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити положення ст. 174 КПК України, а саме: підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1