Справа № 405/3902/21
провадження № 1-кп/405/152/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2023 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, який не працює, не одружений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про які внесені 20.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000791, -

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда перебуває згадане вище кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда суду від 11.08.2023 надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4

12.09.2023 о 11 год. 40 хв. на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.08.2023, затримано ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обставин, які викладені в клопотанні.

Обвинувачений в судовому засідання пояснив, що від суду не переховувався, оскільки йому було відомо, що викликали до суду, але на виклики не з`являвся; про те, що на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження відносно нього йому відомо; у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде проживати разом з дідом.

Захисник заперечив відносно задоволення клопотання прокурора, в обґрунтування чого вказав, що ОСОБА_4 ставиться в провину вчинення злочину, який вчинено ним 19.04.2021, а засуджений у іншому кримінальному провадженні лише 27.10.2023; на момент вчинення злочину вважався таким, що раніше не судимий; ОСОБА_4 не був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи; просив застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

Суд, заслухавши доводи прокурора, думку обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали справи, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими воно обґрунтовується, дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що 01.06.2021 до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшов обвинувальний акт за кримінальним провадженням відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

10.08.2023 прокурором подано клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та надання дозволу на затримання ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 11.08.2023 надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4

12.09.2023, о 11 год. 40 хв., ОСОБА_4 було затримано на підставі згаданої вище ухвали суду.

Суд вважає, що прокурором обґрунтовано наведено ризик переховування від суду, оскільки ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про дату, місце та час судових засідань, які були призначені до розгляду на 28.04.2023,18.05.2023, 01.06.2023, 05.07.2023, 08.08.2023, не зявився, причини неявки до суду не повідомив. Окрім цього, як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_4 , про судові засідання, йому було не відомо.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 , раніше не судимий, не одружений, не працює, має постійне місце проживання, тяжкість можливого покарання.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте, не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На переконання суду достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, за вказаного вище обґрунтування, є домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, суддя прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора та застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 13.09.2023 по 13.11.2023 включно.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 20.00 год. до 06.00 год. наступного дня без дозволу суду;

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків покласти на ГУНП в Кіровоградській області.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6