н/п 1-кс/766/3288/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2023 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001560 від 08.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, відносно:

підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховка, Херсонської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працевлаштованого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, інвалід 3 групи з дитинства, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого 18.06.2013 року вироком Каховського районного суду Херсонської області за ч.1 ст.115 КК України, до 11 років позбавлення волі, 24.12.2020 року звільнений з під варти у зв`язку з відбуттям строку покарання та у відношенні якого 27.10.2021 року до Каховського районного суду Херсонської області скеровано обвинувальний акт за ч.2 ст.121 КК України,-

в с т а н о в и в:

10.11.2023 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001560 від 08.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» строком на 60 днів.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 10.11.2023 року для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

1.Доводи клопотання

У клопотанні зазначено, що ВП № 2 Херсонського РУП ГУНП у Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001560 від 08.11.2023, за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 07.11.2023 близько 15:30 години перебуваючи неподалік будинку №6 по вул. Людвіга Земенгофа в м. Херсоні, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, в умовах воєнного стану, раніше введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами внесеними Указом від 26 липня 2023 року №451/2023, затвердженим законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ), із застосуванням до потерпілого фізичного насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось у нанесенні двох ударів кулаком в область обличчя потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відкрито заволодів його мобільним телефоном марки Nokia, моделі C22, чорного кольору, який випав з рук потерпілого на землю, вартість якого складає 2659,30 гривень після чого, викрадене майно обернув на свою користь та розпорядився на власний розсуд, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду вказану суму.

У результаті протиправних дій ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи у вигляді забійної рани лівої верхньої повіки, синець лівих повік, забійна рана, синець передньої поверхні лівого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Каховка, Херсонської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, інваліду 3 групи з дитинства, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий 18.06.2013 вироком Каховського районного суду Херсонської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі, 24.12.2020 звільнений з-під варти в зв`язку з відбуттям строку покарання та у відношенні якого 27.10.2021 року до Каховського районного суду Херсонської області скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 121 КК України.

09.11.2023 у відповідності до ст.ст. 40, 42, 276-278 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1.Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що 07.11.2023 на зупинці кільця вул. Віровчиної та Полтавської зустрів двох чоловіків. Один невисокого зросту, на вигляд 35 років, лисуватий, а другий високого зросту, на вигляд 40 років, не розмовляв. В ході конфлікту, останній наніс мені два удари в область обличчя. Я від цього впустив свій мобільний телефон і він схопив його та побіг у невідомому мені напрямку;

2.Слідчим експериментом з потерпілим ОСОБА_8 , який розповів та показав, як невідомий чому чоловік високого зросту, на вигляд 40 років, наніс йому два удари в область обличчя та один удар по стегну лівої ноги;

3.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного за участі потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого він впізнав ОСОБА_6 , як такого який наніс йому два удари в область обличчя, та забрав його мобільний телефон марки Nokia, моделі C-22, чорного кольору;

4.Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 07.11.2023 близько 14:00 годин, я зі своїм товаришем ОСОБА_10 на прізвисько « ОСОБА_11 » на зупинці громадського транспорту на перехресті вулиць Івана Богуна та 1-а Вірьовчини зустріли чоловіка, який назвався ОСОБА_12 . В ході розмови між його знайомим ОСОБА_13 та ОСОБА_12 виник конфлікт і ОСОБА_13 наніс ОСОБА_12 два удари в область обличчя. ОСОБА_12 втратив рівновагу та впустив телефон, в цей момент ОСОБА_13 , на прізвисько «німий» забрав телефон та побіг у невідомому йому напрямку;

5.Протоколом огляду місця події від 09.11.2023 за участі ОСОБА_6 , в ході якого було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , та було виявлено та вилучено дві частини мобільного телефону марки Nokia С-22, в корпусі чорного кольору, без дисплея.

6.Іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно з п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення зазначеного злочину, при цьому таке цілком узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначив, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польші»).

З метою забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід.

Оцінюючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, сторона обвинувачення дійшла до висновків, що:

-наявні докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

-у разі визнання ОСОБА_6 винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років;

-вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення, враховуючи те, що у разі визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні інкримінованого злочину, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі, відсутність міцних соціальних зв`язків не перешкоджають йому покинути місце свого проживання та переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, може схиляти свідків та потерпілих, надавати не правдиві покази, досудове слідство приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування запобіжного заходу, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що обґрунтовуються тяжкістю покарання за вчинені кримінальні правопорушення, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі від 7 до 10 років. Не одружений, на утриманні малолітніх дітей та інвалідів не має, офіційно не працевлаштований та соціальні зв`язки, які могли б його стримувати від спроб переховуватись відсутні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний є особою раніше судимою, за за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 121 КК України, зв`язку у нього судимість не знята та не погашена, що характеризує його як особу схильну до вчинення злочинів. Також за місцем мешкання характеризується негативно.

-впливати на свідків та потерпілого, полягає в тому, що він ознайомлений із їх дійсним місцем проживання і може вчинити на них фізичний чи психологічний вплив, з метою зміни ними раніше наданих показань.

Також встановлено, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 з наступних причин:

1.особисте зобов`язання - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи тяжкість злочину та вказані обставини, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою;

2.особиста порука на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 ;

3.застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

4.домашній арешт - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що підозрюваний може не виконати всіх покладених на нього обов`язків та потребує постійного візуального контролю.

З урахуванням вищевикладеного, а також особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в змозі.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, враховуючи наявність існуючих ризиків, оскільки усвідомлюючи невідворотність покарання, може ухилятися від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність та впливати на свідків і потерпілих у кримінальному провадженні.

2. Доводи сторони обвинувачення

Прокурор ОСОБА_3 , під час судового розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав з підстав наведених у ньому. Зазначив, що зібрані на теперішній час докази свідчать про існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

3. Доводи сторони захисту

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник під час судового розгляду просили суд обрати щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт за місцем його проживання, посилаючись на відсутність ризиків.

4. Оцінка та висновки слідчого судді

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

4.1. Щодо наявності обґрунтованої підозри

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так у своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У п. 184 рішенні у справі «Мерабішвілі проти Грузії» ЄСПЛ вказав, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

У судовому засіданні слідчим суддею досліджені, матеріали кримінального провадження, документи з метою встановлення причетності ОСОБА_6 до вчинення злочину, у якому він підозрюється.

З урахуванням обсягу зібраних під час досудового розслідування доказів, наведених вище органом досудового розслідування, 09.11.2023 року ОСОБА_6 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Дослідження цих доказів формує у слідчого судді внутрішнє переконання щодо причетності ОСОБА_6 до злочину, у вчиненні якого він підозрюється органом досудового розслідування, а тому оголошена підозра є цілком обґрунтованою і такою, що ґрунтується на достатньому об`ємі доказів, зібраних під час проведення досудового розслідування. Таким чином висновки органу досудового розслідування не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Отже, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження. Отже вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу.

4.2. Щодо наявності ризиків

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування таких ризиків:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;

-ризик незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні;

- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, з огляду на таке.

Так, останній підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який є тяжким злочином відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Враховуючи вагомість доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, міру покарання, яка загрожує йому у разі визнання винуватим, слідчий суддя вважає, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний усвідомлюючи загрозу реального ув`язнення може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності ризику переховування слідчий суддя також враховує ту обставину, що ОСОБА_6 міцних соціальних зав`язків, які б могли гарантувати присутність підозрюваного в межах територіальної громади Херсонського району, не має; постійного місця роботи не має; не одружений; дітей не має. Наведене створює обґрунтовані побоювання, що підозрюваний у разі обрання відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією, зможе переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, оскільки достатні стримуючи фактори відсутні.

Ризик незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.

У той же час обґрунтованим вважає слідчий суддя твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи наявність цього ризику слідчий суддя бере до уваги той факт, що ОСОБА_6 ознайомлений із дійсним місцем їх проживання і може вчинити на них фізичний або психологічний вплив внаслідок чого останні можуть змінити свої покази на його користь.

При оцінці існування цього ризику слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтованим вважає слідчий суддя і твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 , вчинив насильницькі протиправні дії, що характеризує його, як особу схильну до вчинення таких дій, в тому числі, із застосуванням фізичної сили, що викликає обґрунтовані побоювання щодо продовження вчинення протиправних дій в майбутньому. Крім того ОСОБА_6 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак жодних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став. З урахуванням характеру інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий суддя погоджується зі стороною обвинувачення щодо відсутності жодних стримуючих факторів, які б могли у достатній мірі запобігти продовженню протиправної діяльності.

4.3. Значення інших обставин в контексті встановлених ризиків та з`ясування можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя враховує той факт, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, про що свідчить відсутність сім`ї або неповнолітніх утриманців.

У той же час, з урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеру та обставин справи, дійшов висновку, що на теперішній час, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. При цьому слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання під вартою.

За таких підстав клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001560 від 08.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить задовольнити, підстав для застосування домашнього арешту не вбачається.

4.4. Щодо розміру застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення. (ч. 3 ст. 182 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (ч. 7 ст. 182 КПК України).

Отже, враховуючи вищезазначені правила КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що відносно останнього, можливо визначити заставу як альтернативу до запобіжного заходу у виді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин даного кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_6 , даних про його особу та встановлених під час розгляду клопотання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про визначення застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого. У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави (абзац 4 п. 16 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» №511-550/0/4-13 від 04.04.2013).

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Отже дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя з урахуванням майнового стану підозрюваного, характеру інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, доведених ризиків, вважає, що застава у мінімальних межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому на думку слідчого судді, цілком здатною забезпечити виконання належної процесуальної поведінки з боку підозрюваного є застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 гривень.

Відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки: прибувати до суду, слідчого, прокурора за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду, слідчого, прокурора; повідомляти суд, слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176-178,183,186, 193,194,196,197 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою - задовольнити.

Підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 08 січня 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», з можливістю внесення застави.

ОСОБА_6 , або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) має право у будь-який момент внести заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 53 680 гривень на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду, слідчого, прокурора за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду, слідчого, прокурора; повідомляти суд, слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному положення п.п.8, 10 ст.182 КПК України, згідно з якими у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 08.01.2024 року

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1