Справа № 456/2813/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1288/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2023 року про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , підозрюваному у кримінальному провадженні №0000007 від 13 січня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ст. 236 КК України

за участю прокурора: ОСОБА_8

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

13 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 внесені відомості щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ст. 236 КК України

Слідчий Стрийського РУП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_10 за погодженням із прокурором Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_8 звернулася до суду в рамках кримінального провадження № 0000007 від 13.01.2022 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ст. 236 КК України, з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на шістдесят днів. В обгрунтування клопотання слідчий покликається на те, що слідчим відділенням Стрийського РУП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000007 від 13.01.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ст. 236 КК України, за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами Славської селищної ради Стрийського району за попередньою змовою групою осіб, що виразилося у порушенні правил екологічної безпеки при експлуатації об`єктів, що спричинило тяжкі наслідки, та за фактом розтрати майна шляхом зловживання службовим становищем посадовими особами комунальних підприємств Славської селищної ради Стрийського району та ряду суб`єктів підприємницької діяльності міста Стрий та Стрийського району.

Ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2023 року таке клопотання задоволено. Обрано підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волосянка, Сколівського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів до 09 грудня 2023 року включно. Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду; не покидати своє місце проживання за адресою АДРЕСА_1 у період з 22:00 години до 06:00 години; не відлучатися із території Львівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Виконання даної ухвали доручено Стрийському РУП ГУ НП у Львівській області.

Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, може ухилятися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, спеціалістів та експертів, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення.

На ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2023 року, про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів до 09 грудня 2023 року включно. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання старшої слідчої Стрийського РУП ГУНП у Львівській області за погодженням з прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_11 про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, відмовити.

В обґрунтування покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Зазначає, що обґрунтування наявності підстав існування розумних підозр, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, можливими матеріальними збитками є таким, шо не відповідає чинному Кримінальному кодексу України, та не породжує кримінальної відповідальності за дії, вказані в повідомленні про підозру, у зв`язку з тим, що, по-перше, матеріальна шкода не є конкретно встановленою, а, по- друге, розмір можливої шкоди неможливо співставити з критеріями для віднесення її до такої, яка була б «особливо великою».

Стверджує, що зміст клопотання не дає сторонньому спостерігачу можливості зрозуміти роль Стрийського міського комбінату комунальних підприємств у процесі поводження із відходами, а також не дає розуміння як відносини ТзОВ «Комунальник-2» та Стрийським міським комбінатом комунальних підприємств були пов`язані із Славським КВКП в цілому, та ОСОБА_7 зокрема, і чи були пов`язані взагалі.

Звертає увагу на те, що орган обвинувачення надав договір № 253 від 17.10.2017, укладений між ТзОВ «Комунальник-2», як виконавцем, з однієї сторони та Славським КВКП, як споживачем, з іншої сторони, який діяв до 31 грудня 2022 року. Аналіз умов цього договору свідчить, що сторони домовились вважати договір продовженим на той самий строк, якщо за місяць до закінчення строку дії договору одна із сторін не заявить про відмову від договору або про його припинення. Оскільки у розпорядженні слідства відсутні докази повідомлення однієї із сторін про відмову від договору № 253, відтак, у розумінні його положень - цей договір є продовженим на той самий строк, тобто є діючим і зараз (а.с. 13-14). Отже, на думку апелянта, діяння, інкриміновані ОСОБА_7 , є сумнівними, через що в цій частині підозра є необгрунтованою.

Підкреслює, що зміст пред`явленої ОСОБА_7 підозри, як і клопотання про обрання йому запобіжного заходу, не дають можливості зрозуміти, якою саме була роль останнього, в чому полягали його домовленості із ОСОБА_12 , які діяння вчинялись ними в групі, у яких епізодах брав безпосередню участь кожен з них. А тому в цій частині підозра також не є достатньо обґрунтованою.

Щодо тяжкості покарання, то апелянт вважає, що в цій частині суд повинен був враховувати практику Європейського суд з прав людини, який підкреслив, що «небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватись лише в залежності від суворості можливого покарання, вона має визначатись с урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може слугувати виправданням тримання під вартою»(рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії» з посиланням на рішення ЄСПЛ у справі «Томазі проти Франції»). Хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (рішення ЄСПЛ справі «Мамедова проти Росії»). Тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення особи (рішення ЄСПЛ справах справах «Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Щодо ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то апелянт стверджує, що такі відсутні, а слідчий суддя формально підійшов до розгляду клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, виступ ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_12 у період 17.04.2018 до 31.08.2022, будучи службовими особами, які в силу своїх повноважень здійснювали керівництво господарською діяльністю Славського КВКП та експлуатацію Славського міського полігону ТПВ, діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно порушуючи правила екологічної безпеки під час експлуатації Славського міського полігону ТПВ, а саме вимоги Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991, Закону України «Про відходи» від 05.03.1998, Закону України «Про охорону земель» від 19.06.2003, Земельного кодексу України від 25.10.2001, організували вивезення та захоронення твердих побутових відходів (сміття) на території забороненого для використання Славського міського полігону ТПВ, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:005:0103, чим допустили тяжкі наслідки у вигляді забруднення суміжних земельних ділянок за кадастровими номерами :01:005:0076, :01:005:0457, :01:005:0559, :01:005:0029, :01:005:0138 та земель запасу, території прибережної захисної смуги р. Опір, що в свою чергу може створити небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля.

29 вересня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ст. 236 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 176 КПК України встановлено, що одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні є домашній арешт. Так, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Під час вирішення питання про задоволення клопотання слідчого слідчим суддею першої інстанції враховано, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_7 обумовлено наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ст. 236 КК України, а також наявністю ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: розпорядженням селищного голови Славської селищної ради №04-01/33 від 20.03.2018 про призначення на посаду директора Славського КВКП ОСОБА_7 ; рішенням № 13 від 11.06.2010 виконуючого обов`язки головного державного інспектора охорони навколишнього природного середовища Львівської області про зупинення (тимчасово) захоронення ТПВ на Славському полігоні твердих побутових відходів; договорами №253 від 17.10.2017 та від 17.04.2018 «Про надання послуг по вивезенню побутових відходів», укладеним між Славським КВКП (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Комунальник-2» (виконавець); протоколами огляду місця події від 08.11.2022 в ході яких відбирались проби води та ґрунту працівниками державної установи «Львівський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України»; листом ТОВ «Комунальник 2» №1 від 02.01.2023 (про те, що сміття з Славська не вивозили); рішенням виконкому Славської ОТГ № 157 від 08.08.2019 «Про затвердження схеми санітарної очистки населених пунктів» - де вказано, що вивозить сміття ТзОВ «Комунальник2» на Стрийський полігон ТПВ; актами відбору проб грунтів/протоколами вимірювання показників складу та властивостей грунтів/ актом складеним за - результатами планового заходу/ розрахунками завданої шкоди; результатами проведених ДУ «Львівський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України» від 29.11.2022 №2814/03; висновком судової інженерно-екологічної експертизи № 4574-Е від 17.02.2023. результатами протоколу аудіо, відеоконтролю місця від 15.08.2022 на яких зафіксовано процес вивезення ТПВ на Славський міський полігон ТПВ, діяльність якого зупинена; результатами протоколу проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 30.01.2023 де зафіксовано, як ОСОБА_7 надає вказівку працівникам Славського КВКП, що вони мають говорити під час їхнього допиту в слідчого; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 15.12.2022, який вказує процес вивезення ТПВ на Славський міський полігон ТПВ та своє підпорядкування ОСОБА_12 та ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 20.12.2022, який вказує процес вивезення ТПВ на Славський міський полігон ТПВ та своє підпорядкування ОСОБА_12 та ОСОБА_7 .

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону, встановив наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, може ухилятися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, спеціалістів та експертів, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 повідомлено про підозру та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано обрано саме такий вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ч.2 ст. 177, ст. 181 КПК виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і нівелюють твердження захисника про те, що коштів, а саме середньої заробітньої плати ОСОБА_7 не вистачило б на переховування в іншому населеному пункті, іншій області або іншій країні і про те, що на час воєнного стану чоловікам призовного віку заборонено виїжджати з України.

Апеляційні доводи щодо необґрунтованості підозри та щодо не встановлення розміру заподіяної шкоди апеляційний суд вважає безпідставними та до уваги не бере.

Колегія суддів апеляційного суду порушень норм КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали не вбачає та вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2023 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4