Єдиний унікальний номер 728/3432/23
Номер провадження 1-кп/728/31/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року м. Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування

примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмач клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні за № 0000503 від 17.09.2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яснополянське Джанкойського району, АР Крим, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , згідно ухвали Борзнянського районного суду від 01.04.2021 застосовувались примусові заходи медичного характеру,

який підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У період дії воєнного стану на території України, згідно Закону України №21-02-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 року №2738-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні, який неодноразово продовжено останнього разу до 15 листопада 2023 року ОСОБА_5 17.09.2023 року близько 16 год 00 хв. прибув до господарства потерпілого ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 переконавшись що хвіртка до господарства незамкнена, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, проник на територію подвір`я вказаного господарства звідки таємно від оточуючих, викрав з шиферу бензопилу «Штіль MSA 120 C-BO Set inkl AK 20,AL 101», що згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2902/23-24 від 27.09.2023 коштує 11177.10 грн.

З викраденою бензопилою ОСОБА_5 залишив місце вчинення суспільно небезпечного діяння, розпорядившись ним на власний розсуд шляхом продажу, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на зазначену суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше сховище, вчинене в умовах воєнного стану,

Потерпілий ОСОБА_7 надав заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності. Цивільний позов заявляти не буде.

За вказаних обставин, враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до положень ст.325 КПК України, суд визнав за можливе за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та провести судовий розгляд.

Прокурор підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В судовому засіданні особа, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 свою вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнав та підтвердив, що здійснив крадіжку бензопили.

Законний представник ОСОБА_5 підтвердила вчинене і просила задовольнити клопотання щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 і погодився з амбулаторним лікуванням свого підзахисного.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, в обсязі узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Під час судового розгляду судом був допитаний ОСОБА_5 , який розповів про обставини вчинення ним суспільно небезпечного діяння, які узгоджуються з обставинами викладеними у клопотанні та досліджені письмові докази в обґрунтування встановлення часу, місця, способу та інших обставин вчинення супільно небезпечного діяння та вчинення цього діяння ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 638 від 02.11.2023, у ОСОБА_5 під час експертного дослідження, що за своїм психічним станом на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється він позбавлений був здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У ОСОБА_5 , за його психічним станом на теперішній час порушена здатність правильно сприймати обставини які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення.

ОСОБА_5 , в період часу, до якого відноситься суспільно-небезпечне діяння, у вчиненні якого він підозрюється, виявлені ознаки помірної розумової відсталості (F 71.0 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), і він був позбавлений здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_5 , за його психічним станом на теперішній час показано застосування примусових заходів медичного характеру з наданням амбулаторної психіатричної допомоги з метою його обов`язкового лікування, а також запобіганню вчинення ним суспільно-небезпечний діянь.

В ОСОБА_5 , на теперішній час не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, тому протиалкогольне лікування йому не показано.

Вказаний висновок не викликає у суду сумнівів про те, що ОСОБА_5 страждає на психічну хворобу, яка зумовлює його неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру, оскільки є обґрунтованим та такими, що складений із врахуванням обставин даного кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним, що інкриміноване ОСОБА_5 суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану ,поєднане з проникненням у сховище мало місце, і це діяння вчинено ОСОБА_5 у стані неосудності.

Водночас суд бере до уваги відсутність підстав вважати, що ОСОБА_5 на момент судового розгляду видужав або внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він не працює, скарги за місцем мешкання відсутні, з 2008 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом F 70.1 (легка розумова відсталість).

Згідно ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Відповідно до ст.18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа.

Згідно з ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно зі ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, з підстав, передбачених ч.2 ст.513 КПК України.

Отже судом встановлено, що за своїм психічним станом ОСОБА_5 на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, мав місце тяжкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості (F71.0 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), який позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, тож потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 з урахуванням характеру та тяжкості наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно-небезпечного діяння, необхідно задовольнити і застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Підстав застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України, суд не вбачає.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Відповідно дост. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру нормами чинного КПК України не передбачено.

З урахуванням вищезазначеного, процесуальні витрати в сумі 716 гривень 94 копійки за проведення судової експертизи слід віднести на рахунок держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, ст. ст. 1-29, 100, 369-372, 376, 503-506, 512, 513 КПК України суд,

постановив:

Клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яснополянське Джанкойського району, АР Крим, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речовий доказ: бензопилку «Штіль MSA 120 C-BO Set inkl AK 20,AL 101» залишити власнику ОСОБА_7 .

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні, а саме 716 грн. 94 коп. віднести на рахунок держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1