УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

справа № 757/418/24-к

провадження № 51-152впс24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених

у залі судового засідання: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ,

в режимі відеоконференції: ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ,

захисників

у залі судового засідання: ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 ,

ОСОБА_34 , ОСОБА_35 ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40

в режимі відеоконференції: ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисників ОСОБА_33 та ОСОБА_38 й подання Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035, за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі - КК), ОСОБА_9 , ОСОБА_46 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК, ОСОБА_20 , ОСОБА_47 , ОСОБА_29 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_7 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_6 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК, ОСОБА_24 , ОСОБА_54 , ОСОБА_10 , ОСОБА_55 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК, ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК, ОСОБА_56 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК, ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК, ОСОБА_57 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

09 січня 2024 року до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_58 про направлення матеріалів вказаного кримінального провадження з Печерського районного суду м. Києва до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу.

В клопотанні захисник посилається на недотримання стороною обвинувачення правил територіальної підсудності при направленні обвинувального акта по цьому провадженню до Печерського районного суду м. Києва.

Вважає, що з обвинувального акта убачається, що місцем вчинення кримінальних правопорушень є м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Визначаючи конкретний районний суд м. Кривого Рогу, захисник у клопотанні робить прив`язку до місця проживання його підзахисного - ОСОБА_13 .

У додаткових поясненнях до свого клопотання захисник ОСОБА_59 зазначає, що, виходячи з логічної побудови обвинувального акта останнє кримінальне правопорушення вчинено у м. Кривий Ріг, пров. Варшавський, що знаходиться у Покровському районі м. Кривий Ріг і підпадає під юрисдикцію Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу.

Крім того, у додаткових поясненнях адвокат посилається і на виняткові випадки направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, передбачені ч. 1 ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), і зазначає, що 55 із 92 свідків проживають в Дніпропетровській області, 50 із них - у м. Кривий Ріг, що повністю відповідає поняттю «місце проживання більшості свідків».

Також вказує на перевантаженість судів м. Києва.

23 січня 2024 року до Верховного Суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_33 про зміну правової позиції.

Зазначає, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 255 КК, який інкримінується його підзахисному ОСОБА_13 , має характер продовжуваності та починається з моменту надання вказівки та закінчується виконанням цієї вказівки. Таким чином, місцем закінчення даного злочину буде місце вчинення іншого злочину, який виконується за вказівкою, а отже місце вчинення злочину інкримінованого за ч. 1 ст. 255 КК співпадатиме кожного разу з закінченням злочину кваліфікованого за ч. 3 ст. 307 КК, яка йому інкримінується в сукупності.

Так відповідно до обвинувального акту, 27 лютого 2023 року в результаті проведення обшуку з 16:47 до 18:46 за адресою: АДРЕСА_1 , було завершено продовжуване кримінальне правопорушення, передбачене ст. 307 КК.

Таким чином, на думку захисника, в результаті закінчення злочину, передбаченого ст. 307 КК, за вищевказаною адресою, було завершено і злочин передбачений ст. 255 КК, який прямопропорційно залежить від виконання дій, що передбачені ст. 307 КК.

Враховуючи, що останнім місцем вчинення злочину, є адреса: АДРЕСА_2 , гаражне приміщення № НОМЕР_1 , що розташований на території, яка підпадає під юрисдикцією Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, адвокат ОСОБА_59 вважає доцільним направлення матеріалів кримінального провадження №0000035 від 11 січня 2022 року, саме до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу.

Крім того захисник посилається на ч. 1 ст. 34 КПК і зазначає, що 50 із 92 свідків проживають у м. Кривий Ріг, що повністю відповідає поняттю «місце проживання більшості свідків» в аспекті наявності виняткових випадків направлення кримінального провадження з одного суду до іншого з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження.

15 січня 2024 року до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду надійшло подання Київського апеляційного суду, у якому ставиться питання про направлення цього кримінального провадження на розгляд до одного з місцевих судів Дніпропетровської області.

Подання мотивоване тим, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов для розгляду до Печерського районного суду м. Києва, тобто, з порушенням правил підсудності, окрім того, дане кримінальне провадження не підсудне жодному з місцевих судів в межах юрисдикції Київського апеляційного суду.

Обґрунтовуючи свою позицію, Київський апеляційний суд зазначає наступне:

- ОСОБА_13 , ОСОБА_28 , ОСОБА_60 , ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК, місцем вчинення якого зазначено Дніпропетровська область (більш точне місце розслідуванням не встановлено);

- ОСОБА_20 , ОСОБА_63 ОСОБА_29 , ОСОБА_64 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_6 , ОСОБА_52 , ОСОБА_68 , ОСОБА_24 , ОСОБА_69 ОСОБА_10 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_8 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_72 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_73 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК, місцем вчинення якого є територія міста Кривого Рогу Дніпропетровської області;

- всім обвинуваченим інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 307 КК, місцем вчинення яких є різні райони м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що обґрунтовано вказав захисник ОСОБА_74 у клопотанні. Разом з тим, по деяким епізодам місцем вчинення кримінального правопорушення вказані географічні координати без прив`язки до місцевості;

- місцем вчинення останніх за часом кримінальних правопорушень, вчинення яких інкримінується обвинуваченим, як за вказаними статтями КК, так і деяким з них за ст. 263 КК, є різні райони м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, тобто, місцем вчинення інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень є Дніпропетровська область, у тому числі м. Кривий Ріг.

19 січня 2024 року до Верховного Суду надійшло клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_24 - адвоката ОСОБА_38 , у якому він просить направити вказане кримінальне провадження до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу.

Зазначає, що якщо вважати останнім вчиненим кримінальним правопорушенням відповідно до обвинувального акту той, який останнім був закінчений, то у зв`язку з затриманням останнього фігуранта - закінчилось і вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 255 КПК.

Враховуючи, що останнім було затримано ОСОБА_10 27 лютого 2023 року о 15 годині 47 хвилини за адресою: Дніпропетровська область, Токмаківський район, с. Виводова, вул. Надії Кулик, 25, вважає, що підсудність належить визначити саме за Токмаківським районним судом Дніпропетровської області.

Разом з тим, вказує, що інкриміновані за ст. ст. 307, 263, 309 КК кримінальні правопорушення є не окремо вчиненими правопорушеннями, а такими, які є наслідком вчинення кримінального правопорушення за ст. 255 КК.

Зважаючи на те, що за ст. 307 КК зберігання полягає у тривалому виконанні такої дії, є триваючим кримінальним правопорушенням, а отже відповідно до даного обвинувального акту останнім з інкримінованих правопорушень є зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, яке останнім було виявлено під час обшуку та, тим самим, закінчено.

Враховуючи, що відповідно до обвинувального акту останнім такий злочин було закінчено під час обшуку 27 лютого 2023 року в час з 16:47 до 18:46 за адресою: АДРЕСА_2, гаражне приміщення № НОМЕР_1 (Слідчий СГ ГСУ НП України ОСОБА_75 ) (пункт 336 арк. 26 том 1, реєстру матеріалів кримінального провадження), вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_59 підтримав своє клопотання та частково клопотання захисника ОСОБА_38 і висловився проти задоволення подання Київського апеляційного суду; захисник ОСОБА_76 підтримав своє клопотання та клопотання захисника ОСОБА_33 , заперечив проти задоволення подання Київського апеляційного суду; захисники ОСОБА_77 , ОСОБА_34 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_74 та ОСОБА_80 підтримали клопотання захисників ОСОБА_33 та ОСОБА_38 та заперечили проти задоволення подання Київського апеляційного суду;захисник ОСОБА_81 , ОСОБА_82 ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 підтримали клопотання захисників ОСОБА_33 та ОСОБА_38 та частково підтримали подання Київського апеляційного суду; захисник ОСОБА_36 у цілому підтримав клопотання захисників ОСОБА_33 та ОСОБА_38 , висловився проти визначення підсудності даного кримінального провадження за винятковими обставинами, заперечив проти задоволення подання Київського апеляційного суду.

Обвинувачені підтримали думки своїх захисників.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотань захисників ОСОБА_33 та ОСОБА_38 й подання Київського апеляційного суду.

Іншим учасникам провадження у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК), направлено повідомлення про час і місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Клопотань про відкладення розгляду клопотань адвокатів ОСОБА_33 та ОСОБА_38 й подання Київського апеляційного суду не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинувачених, захисників, прокурора, перевіривши доводи, наведені у клопотаннях та поданні й додані до них матеріали, колегія суддів Касаційного кримінального суду дійшла висновку, що вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

За приписами ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який на теперішній час продовжено до 14 лютого 2024 року.

За приписами ч. 9 ст. 615 КПК під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Отже, для належного вирішення питання щодо підсудності даного кримінального провадження необхідно визначити яке з інкримінованих кримінальних правопорушень є більш тяжким та останнім за часом.

Як убачається з обвинувального акта, органом досудового розслідування висунуто обвинувачення за ч. ч. 1 та 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. ч. 1 та 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. ч. 1 та 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307 КК, за класифікацією, визначеною в ст. 12 цього Кодексу, за ступенем тяжкості є особливо тяжкими.

Водночас, в ч. 1 ст. 32 КПК не йдеться про ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, а указано на тяжкість правопорушень, як підставу до вирішення питання про територіальну підсудність.

Критерієм тяжкості вчиненого злочину, в контексті приписів ч. 1 ст. 32 КПК, є вид і розмір основного покарання, передбаченого в санкції статті КК (частині статті) інкримінованого злочину, наявність додаткового покарання та його виду, а також вид санкції, характер та розмір заподіяної шкоди, а не виключно той, який визначено у приписах ст. 12 КК.

Така позиція співпадає з усталеною практикою Верховного Суду (див., наприклад, провадження № 51-7484впс23)

У санкції ч. 1 ст. 255 КК визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, за ч. 2 ст. 255 КК - у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 307 КК - у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, з огляду на нижні межі санкцій зазначених злочинів кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 255 КК є більш тяжким, ніж кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 255 КК, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК - більш тяжким, ніж кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 255 КК.

З огляду на зміст обвинувального акта, створена ОСОБА_13 спільно із ОСОБА_28 та ОСОБА_87 злочинна організація завдяки розробленим її учасниками заходам,убезпечувала себе від викриття і діяла з невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 11 січня 2022 року на території м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а припинила своє функціонування у зв`язку із її викриттям правоохоронними органами. При цьому, час викриття злочинної організації правоохоронними органами в обвинувальному акті не зазначено.

Натомість, як зазначено в обвинувальному акті, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27 лютого 2023 року, вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 307 КК:

- ОСОБА_88 за адресою АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_89 за адресою АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_90 за адресою АДРЕСА_4 ;

- ОСОБА_16 за адресою АДРЕСА_5 ;

- ОСОБА_20 за адресою АДРЕСА_6 ;

- ОСОБА_21 за адресою АДРЕСА_7 ;

- ОСОБА_23 за адресою АДРЕСА_8

- ОСОБА_91 за адресою АДРЕСА_9 ;

- ОСОБА_92 за адресами АДРЕСА_2 блок гараж № НОМЕР_1 та АДРЕСА_10 .

Зазначені в обвинувальному акті адреси знаходяться територіально у різних районах м. Кривого Рогу, а саме: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_13; АДРЕСА_12 .

Посилання сторони захисту на реєстр матеріалів кримінального провадження, у якому зазначено, що обшук 27 лютого 2023 року в час з 16:47 до 18:46 за адресою: АДРЕСА_2, гаражне приміщення № НОМЕР_1 (Саксаганський район) і, на думку захисника, свідчить, що саме у цьому районі вчинене останнє за часом кримінальне правопорушення, є безпідставним, оскільки з формулювання обвинувачення ОСОБА_68 (т. 9 а.п.175), якому і належить на праві користування це гаражне приміщення, за ч. 3 ст. 307 КК не убачається, що саме за результатами цієї слідчої (розшукової) дії було припинено вчинення злочину ОСОБА_92 , який, до речі, був затриманий у той же день о 12:48 (т.10 а.п.25 п. 324).

Таким чином, неможливо визначити в межах територіальної юрисдикції якого саме суду м. Кривого Рогу вчинено останній за часом більш тяжкий злочин, з огляду на що застосуванню підлягають положення ч. 9 ст. 615 КПК у їх взаємозв`язку із ст. 32 цього Кодексу, за змістом якої якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Колегія суддів вважає також необґрунтованими посилання на виняткові випадки направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в аспекті ч. 1 ст. 34 КПК, з огляду на наступне.

З системного аналізу норм кримінального процесуального закону вбачається, що кримінальне провадження може бути направлено з одного суду до іншого у виняткових випадках тоді, коли іншим чином забезпечити виконання завдань кримінального провадження неможливо.

Зі змісту клопотання захисника ОСОБА_33 не вбачається підтвердження об`єктивної неможливості забезпечити судами м. Києва оперативності та ефективності розгляду цього кримінального провадження у зв`язку з проживанням учасників кримінального провадження в іншому регіоні.

Суд зауважує, що факт перебування учасників кримінального провадження на території іншої області сам по собі не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Питання щодо забезпечення явки учасників кримінального провадження до суду носить виключно організаційний характер.

Крім того, як вказують захисники ОСОБА_37 та ОСОБА_59 у додаткових поясненнях, наданих під час розгляду клопотань та подання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, лише 15 свідків з 51 проживаючих у м. Кривий Ріг, мешкають на території Саксаганського району, що не є більшістю.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 32, 34, 615 КПК Суд

постановив:

Клопотання захисників ОСОБА_58 та ОСОБА_93 й подання Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3