ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/5439/23

Провадження № 1-в/210/476/23

21 грудня 2023 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді надійшло клопотання начальника установи полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 .

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не доставлений.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Суд перевіривши клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 11 частини 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 539 КПК України, питання, передбачене п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, вирішує місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.90 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків», питання, пов`язані з виконанням вироку за наявності інших вироків, розглядаються судом, у випадках:а) коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків;б) коли під час виконання покарання, призначеного за сукупністю вироків, перший з них скасований у порядку нагляду, внаслідок чого необхідно виключити із сукупності міру покарання, призначену судом за скасованим вироком.

ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ "Криворізька виправна колонія № 80", та на підставі частини другої статті 539 КПК клопотання подано до суду, в межах територіальної юрисдикції виконується вирок.

Судом встановлено, що вироком Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 лютого 2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 309 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання: - за ч. 2 ст. 309 КК України - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі; - за ч. 3 ст. 309 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання більш м`якого покарання більш тяжким, остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Зараховано в строк відбуття покарання, строк тримання під вартою з 26 грудня 2020 по 19 лютого 2021. Також ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнено з-під варти з залу суду.

В подальшому 22 квітня 2021 року ОСОБА_4 визнано винним Голосіївським районним судом міста Києва за ч.3 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі статей 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбуття покарання, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на нього обов`язки.

03 жовтня 2022 року Вироком Київського апеляційного суду Вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року щодо ОСОБА_4 скасовано в частині призначеного покарання. Ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_4 визнано винним за ч. 3 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін. Вирок набрав законної сили 03 жовтня 2022 року.

Однак при ухвалені останнього вироку відносно ОСОБА_4 , Київський апеляційний суд не врахував ухвалений вирок Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 лютого 2021 року, постановлений відносно ОСОБА_4 .

Судом також встановлено, що вирок Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 лютого 2021 року самостійно не виконувався, а отже за цим вироком ОСОБА_4 покарання не відбув.

За інформацією, наданою суду на запити, встановлено, що ОСОБА_4 на обліку в органах пробації не перебував, від відбування призначеного вироком Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 лютого 2021 року покарання не звільнявся.

Інформація про виконання вироку Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 лютого 2021 року - відсутня, станом на момент постановлення вироку Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року, іспитовий термін не сплинув.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що клопотання представника Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Положеннями статті 70 КК визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 70 КК якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання визначається за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У такому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

В той же час , призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК, має ряд особливостей, з урахуванням яких, загальний алгоритм призначення покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК передбачає такі елементи: 1) одержання точних даних про покарання, призначене особі попереднім вироком/попередніми вироками та у разі відбуття призначеного покарання, точного визначення його відбутої частини; 2) призначення покарання за злочин, вчинений до постановлення попереднього вироку, а якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то призначення покарання за кожен злочин окремо; 3) визначення покарання за сукупністю вказаних злочинів; 4) призначення покарання за сукупністю злочинів, встановлених попереднім та новим вироками; 5) зарахування в строк остаточного покарання, призначеного за сукупністю вчинених злочинів, покарання, відбутого за попереднім вироком/попередніми вироками, якщо таке зарахування можливе.

При цьому, призначаючи покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окремий злочин. Він також не повинен ще раз призначати (дублювати) це покарання у новому (другому) вироку. В даному разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 за вироком Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 лютого 2021 року на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Зараховано в строк відбуття покарання, строк тримання під вартою з 26 грудня 2020 по 19 лютого 2021.

Вирок ухвалено на підставі угоди про визнання винуватості.

За вироком Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року ОСОБА_4 засуджений до реального строку покарання. Злочин, за яким засуджений ОСОБА_4 вчинено до постановленя вироку Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 лютого 2021 року.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2021 року в справі № 760/26543/17, провадження № 51 - 3600 кмо 20, виклала висновки щодо застосування положень ч. 4 ст. 70 КК:

- Якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

- У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально виконуються самостійно.

- У разі встановлення судом, що кримінальні правопорушення за новим вироком були вчиненні особою до постановлення декількох попередніх вироків, за які особа засуджена до покарань, що належить відбувати реально, остаточне покарання призначається на підставі ч. 4 ст. 70 КК за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених особі покарань за новим вироком та попередніми вироками.

Крім того, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 14 червня 2021 року в справі № 443/806/19 провадження № 51-5994км20, також виснувала, що У випадку, якщо особа вчинила кримінальне правопорушення, яким їй призначається покарання у виді позбавлення волі, до постановлення двох вироків по інших справах, кожен із яких виконується самостійно, зокрема, по одному із яких призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, а інший вирок виконується самостійно у звязку з призначенням покарання у виді позбавлення волі, але зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, то при призначенні покарання вимоги ч. 4 ст. 70 КК України застосовуються тільки до вироку, яким особу засуджено до позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

Як встановлено судом у вироку Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 лютого 2021 року, злочини передбачені ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 309 КК України, ОСОБА_4 вчинив правопорушення 25 грудня 2020 року до постановлення щодо нього вироку Київським апеляційним судом від 03 жовтня 2022 року, проте за першим вироком ОСОБА_4 призначене покарання, яке не належить відбувати реально, визначено в порядку ст. 75 КК України іспитовий строк.

Крім того, вироком Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 лютого 2021 року, ОСОБА_4 у строк відбування покарання вже зараховано строк тримання під вартою з 26 грудня 2020 по 19 лютого 2021.

Повторне зарахування строку не передбачено.

Крім того, вирок Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 лютого 2021 року підлягає самостійному виконанню.

За таких обставин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання не може бути визначено за правилами частини 4 статті 70 КК, та відповідно підстав для повторного зарахування відбутого строку покарання за правилами статті 72 КК України - не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539, ч. 4 ст. 70 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Визначити, що вирок Соснівського районного суду міста Черкаси від 19 лютого 2021 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 309 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання: - за ч. 2 ст. 309 КК України - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі; - за ч. 3 ст. 309 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання більш м`якого покарання більш тяжким, остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Зараховано в строк відбуття покарання, строк тримання під вартою з 26 грудня 2020 по 19 лютого 2021 - підлягає самостійному виконанню .

У задоволенні клопотання про зарахування ОСОБА_4 в строк відбуття покарання за вироком Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року, строк тримання під вартою з 26 грудня 2020 року по 19 лютого 2021 рік - та призначення покарання за сукупністю вироків в порядку ч. 4 ст. 70 КК України -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, особою, що перебуває під вартою - у той же строк з моменту її отримання.

Суддя: ОСОБА_1