Справа № 487/1113/23
Провадження № 1-кп/487/554/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за до ЄРДР за №0000344 від 15.02.23 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсону, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 який являється внутрішньо-переміщеною особою та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє

14.06.23 Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.2,ст..15- ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ

Відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Указом Президента України від06лютого 2023року №58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

13.02.23 близько 16-00 год., ОСОБА_3 , будучи обізнаним про введення воєнного стану в Україні, знаходився в магазині мобільних аксесуарів «Сота», який розташований за адресою: м.Миколаїв, пр.Центральний, 27, та в цей час у нього раптово виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення товару із вказаного магазину.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих спонукань, повторно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу таємно викрав з вітрини магазину мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A13(SM-A137F» вартістю 7490,00 грн.

Після чого ОСОБА_3 , утримуючи викрадене при собі, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ФОП ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 7490,00 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю у вчиненому щиро розкаявся.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Вина обвинуваченого повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорює вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин та щирим каяттям у вчиненому.

Вказані докази, які стороною обвинувачення було зібрано в межах строку досудового розслідування в розумінні положень ст.ст. 219,283 КПК України, суд визнає належними, допустимими та достовірними, а їх взаємозв`язок достатнім та взаємоузгодженим, в розумінні критерію «поза розумним сумнівом» на підтвердження встановлених обставин, таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану ч.4 ст.185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, суд приймає до уваги, що відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.

У відповідності до ст.12 КК України злочин за яким обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до тяжких злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, на обліку в ОНД та у лікаря психіатра не знаходиться раніше неодноразово судимий.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений ч.4 ст.185 КК України на думку суду, зможе виправити останнього та попередити вчинення ним нових злочинів. З урахуванням тяжкості злочину, обставин справи та враховуючи особу винного, який неодноразово судимий, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі виключно при ізоляції від суспільства.

Крім того, як вбачається із вироку Центрального районного суду м.Миколаєва від 14.06.2023 року ОСОБА_3 визнаний винуватим за вчинення ним кримінального правопорушення за ч.2 ст..15- ч.4 ст.185 КК України і йому призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами передбаченими в статті 72 цього кодексу.

За таких обставин суд, враховуючи покарання призначене Центральним районним судом м.Миколаєва від 14.06.2023 року за ч.2 ст.15- ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, вважає за необхідне остаточно призначити ОСОБА_3 покарання шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вказаним вище вироком з покаранням призначеним за даним вироком.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349,368, 373,374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно довимог ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 14.06.2023 року з покаранням призначеним за даним вироком та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років і 1(одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 02 березня 2023 року.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1