Справа №758/5849/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2572/2024 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

18 січня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05 січня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Подільського районного суду м. Києва на розгляді перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 317 КК України.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05 січня 2024 року клопотання прокурора задоволено, продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 04 березня 2024 року із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував тяжкість вчинених злочинів, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним в інкримінованих правопорушеннях, особу винного, та дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися на момент розгляду клопотання прокурора, а саме: можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити йому запобіжний захід на нічний домашній арешт або особисте зобов`язання, знизити розмір застави. Вказує, що має намір вступити до лав ЗСУ.

Клопотання про розгляд апеляційної скарги за участі сторін, як це визначено ч. 4 ст. 422-1 КПК України, не заявлено, у зв`язку із чим колегія суддів здійснює апеляційний розгляд без участі сторін кримінального провадження.

Перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини, з якими закон пов`язує можливість, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

На думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою обвинуваченого, тяжкістю кримінальних правопорушень, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим - немає.

Отже, приймаючи рішення про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження, дійшовши висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України а саме: можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, оскільки свідки у даному кримінальному провадженні ще не допитані. При цьому даних про зменшення або зникнення вказаних ризиків суд не встановив, з чим погоджується колегія суддів і доводи апеляційної скарги обвинуваченого цього не спростовують.

На переконання колегії суддів, таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, з урахуванням особи ОСОБА_6 , його віку, майнового та сімейного стану, обставин кримінального правопорушення, та з метою виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, суд визначив розмір застави у розмірі, передбаченому п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з чим погоджується колегія суддів.

Що стосується тверджень ОСОБА_6 про намір вступити до лав ЗСУ, то як правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 311, 307, 317 КК України, тобто за статтями, які становлять виняток заміни запобіжного заходу, що відповідно позбавляє його згідно з приписами ч.1 ст. 616 КПК України звернутися до прокурора із клопотанням про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інші запобіжні заходи, з визначеним судом розміром застави, має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05 січня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Суддя Суддя