Справа № 535/1019/23
Провадження № 1-кп/535/371/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ;

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 11.08.2023 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деревки, Котелевського району, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня- спеціальна, неодруженого, тракториста аеродромно-експлуатаційного взводу аеродромно-експлуатаційної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , ВОС-738950А, військове звання солдат, раніше не судимого;

у вчиненні кримінальних правопорушень- проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України

УСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що військовослужбовець - солдат ОСОБА_4 відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 26.07.2021 року №31-PC призначений на посаду тракториста аеродромно-експлуатаційного взводу аеродромно-експлуатаційної роти батальйону аеродромно-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , ВОС-738959А, військове звання солдат, та з 23.08.2021 року приступив до виконання службових обов`язків.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

Так в червні 2023 року (більш точного часу в ході дізнання встановити не виявилося можливим) у ОСОБА_4 , якому було необхідне посвідчення водія, виник злочинний намір, спрямований на підроблення офіційного документа, а саме посвідчення водія, з метою його подальшого використання.

Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на підробку офіційного документа, ОСОБА_4 через всесвітню мережу «Інтернет» знайшов оголошення з надання послуг по виготовленню та продажу посвідчень водія.

Переслідуючи свій умисел, ОСОБА_4 шляхом здійснення телефонних розмов з невстановленою дізнанням особою, замовив собі посвідчення водія серії НОМЕР_3 , заповнене на ім`я ОСОБА_4 з відкритою категорією «В», під час цього узгодив оплату вартості підробленого офіційного документу та усвідомлюючи, що у посвідчення водія будуть внесені завідомо неправдиві відомості, які не відповідають дійсності, передав необхідні дані, а саме свої персональні дані, особистий підпис та фотознімок для внесення їх до підробленого посвідчення водія через мобільний додаток Viber, тим самим здійснив сприяння (пособництво) вчиненню кримінального проступку.

Після цього, невстановлена під час дізнання особа, у невстановленому місці та у невстановлений час, виготовила посвідчення водія серії НОМЕР_3 видане 18.07.2023 на ім`я ОСОБА_4 , яке згідно з висновком судової технічної експертизи документів СЕ-19/117- 23/12537-ДД від 28.08.2023 не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, після чого при особистій зустрічі з невстановленою особою в м. Борислав, Львівської області отримав вищезазначене посвідчення водія, розрахувавшись особистими грошовими коштами.

Таким чином своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у співучасті, шляхом пособництва у підробленні посвідчення водія, яке видається визначеною державною установою та надає відповідні права особі, яка його використовує, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України.

Продовжуючи свої злочинні дії, 11.08.2023 о 12 год. 50 хв. ОСОБА_4 , будучи учасником дорожнього руху в якості водія автомобіля марки Renault 19 д.н.з. НОМЕР_4 зеленого кольору, та рухаючись по вулиці Миру в сел. Котельва Полтавського району Полтавської області, поблизу будинку під №167 був зупинений працівниками сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області для перевірки документів, в цей момент у ОСОБА_4 виник прямий умисел направлений на використання завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_3 , яке заповнене на його ім`я, та яке згідно висновку судової технічної експертизи документів СЕ-19/117-23/12537-ДД від 28.08.2023 не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, після чого він надав завідомо підроблене посвідчення водія на своє ім`я, працівникам Національної поліції, тим самим використавши його.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винність у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу, про які зазначено в описовій частині вироку.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та прокурор не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які його характеризують.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченого визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно та за місцем служби характеризується посередньо.

Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, обставиною, яка пом`якшує покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого та вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання в межах санкції ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, у вигляді штрафу.

Внаслідок вчинення кримінального проступку матеріальної шкоди не завдано.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувались.

Процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи документів, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України належить стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень- проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у вигляді штрафу у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400,00 грн. (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.;

- за ч.4 ст.358 КК України, у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян що складає 850 (вісімсот п?ятдесят) гривень.

У відповідності ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400,00 грн. (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судово-технічної експертизи документів СЕ-19/117-23/12537-ДД від 28.08.2023, виконавець Полтавський НДЕКЦ МВС України(стягувач платежу Держава, код доходів 24060300) в розмірі 1673,00 (одна тисяча шістсот сімдесят три) гривні.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_3 видане 18.07.2023 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_4 з відкритою категорією «В»; свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв Автошкола «Драйвер» серії ДАВ №4876852 видане ОСОБА_4 ; довідка ТСЦ МВС №0541 м. Вінниця про право ОСОБА_4 на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 18.07.2023 на протязі 30 років управляти транспортними засобами категорії «В», які зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000179- залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьоїстатті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу строку подання апеляційної скарги, встановленого ч.2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору у порядку визначеному ст.376 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1