490/100/24 05.02.2024
н/п 1-кс/490/544/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/100/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю особи, що звернулася зі скаргою - ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 29.01.2024 року у кримінальному провадженні №0000069 від 12.01.2024 р. про відмову у визнанні потерпілим,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на постанову слідчого СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 29.01.2024 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000069 від 12.01.2024 р. про визнання ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

В обґрунтування зазначив, що кримінальне провадження №0000069 від 12.01.2024 року за ст.367 КК України відкрито за його, ОСОБА_3 , заявою та ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.01.2024 року. 22.01.2024 р. він звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність слідчих ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, у якій просив зобов`язати уповноважену особу ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області залучити його до кримінального провадження №0000069 в якості потерпілого та видати йому пам`ятку потерпілого. 24.01.2024 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва скаргу задоволено. 25.01.2024 р. ОСОБА_3 завернувся із повторною заявою до слідчої ОСОБА_4 про залучення його до провадження у якості потерпілого. 29.01.2024 р. заявник отримав постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання.

Посилаючись на те, що єдиним аргументом, на який посилається слідчий у вказаній постанові про відмову у залученні його в якості потерпілого, це матеріальний склад кримінального правопорушення, який повинен перевищувати у 100 разів неоподаткований мінімум доходів громадян, що у 2024 році становить 151400 грн., проте слідча не врахувала, що моральну шкоду, яку він отримав у результаті цього злочину, він оцінює в один мільйон гривень, що у 660 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а щоб визначити розмір фізичної шкоди, яку йому завдано, слідча повинна відправити його на проходження судово-медичної експертизи, а також на те, що СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області 16.12.2023 р. розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ч.1 ст.135 КК України, №0001678, за фактом недопущення городян у сховище під час повітряної тривоги, у якій він визнаний потерпілим, просить прийняти скаргу до розгляду, проводити розгляд у його присутності, зобовязати слідчу прибути на засідання суду, виконати рішення Центрального районного суду по справі №490/100/24 від 26.01.2024 р., скасувати постанову про відмову у задоволенні клопотання від 29.01.2024 р., зобов`язати уповноважену особу ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області долучити його до кримінального провадження у якості потерпілого, видати йому пам`ятку потерпілого.

У судовому засіданні скаржник - ОСОБА_3 скаргу підтримав, з підстав у ній викладених.

Слідчий СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, що згідно з положеннями ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги та не наділяє слідчого суддю повноваженнями щодо зобов`язання слідчого до участі у судовому засіданні.

На вимогу слідчого судді, СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надано матеріали кримінального провадження №0000069.

Вислухавши пояснення скаржника, вивчивши доводи скарги, додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження №0000069, внесеного до ЄРДР 12.01.2024 р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, надані на вимогу слідчого судді, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Так, з досліджених матеріалів встановлено, що СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000069, внесеного до ЄРДР 12.01.2024 р. згідно з ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.01.2024 р., за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, несвоєчасного внесення змін до розпорядження «Про затвердження інструкції з організації охорони та забезпечення пропускного режиму до адміністративної будівлі Миколаївської міської ради» щодо пропуску до бомбосховища громадян.

Згідно з даними протоколу допиту ОСОБА_3 в якості свідка від 17.01.2024 р. ОСОБА_3 повідомив, що на момент сигналу "Повітряна тривога" 16.12.2023 р. залишили у небезпеці учасників монопікету, діяла інструкція , датована 03.02.2022 р. за №17Р, тобто на протязі 1 року 10 місяців повномасштабного вторгнення російських військ на території України діяла інструкція, яка не відповідала теперішній діяльності і обставинам. Таким чином, тисячі мешканців м. Миколаєва через недбале відношення керівництва Миколаївської міської ради піддані небезпеці. Підтвердженням цього є те, що 19.12.2023 р. була виготовлена нова інструкція. Відомо за ці інструкції із засобів масової інформації. Також вказав, що цим злочином йому завдана жахлива шкода. І моральна, і фізична. Після цього він нервує, другий місяць не спить, думки лізуть постійно в голову. Що може бути дорожче за життя. Був би молодий, переніс би легше. За 22 місяці посадові особи Миколаївської міської ради не забезпечили доступу до сховища під час повітряної тривоги, чим завдали велику шкоду моральну і фізичну. Одна з осіб потрапила до лікарні (16.12.2023 р.), а ймовірно, хтось помер унаслідок того, що не пустили до сховища. Від інфаркту чи інсульту. Він припускає, що таке могло статися за 22 місяці. Вважає себе потерпілим у вказаному провадженні.

Відповідно до заяв про залучення до кримінального провадження №0000069 в якості потерпілого від 17.01.2024 р., 25.01.2024 р. ОСОБА_3 як підставу визнання його потерпілим вказував, що несвоєчасним внесенням змін до Розпорядження "Про затвердження інструкції з організації охорони та забезпечення пропускного режиму до адміністративної будівлі Миколаївської міської ради" щодо пропуску до бомбосховища йому завдано моральної шкоди, яка полягає у відчутті пригніченості, безсоння, обурення, душевному неспокої. Крім цього йому завдано і фізичної шкоди, яка полягає у підвищенні артеріального тиску і нападах стенокардії.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.01.2024 р. скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області щодо нерозгляду клопотання від 17.01.2024 р. про виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000069 від 12.01.2024 р. задоволено. Зобов`язано уповноважену особу ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області, в провадженні якої перебувають матеріали кримінального провадження №0000069 від 12.01.2024 р., розглянути клопотання ОСОБА_3 з прийняттям законного та обґрунтованого процесуального рішення та повідомити ОСОБА_3 про прийняте рішення у встановлений КПК України строк та спосіб.

25.01.2024 р. та 29.01.2024 р. постановами слідчого СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні клопотань (заяв) про визнання потерпілим від 17.01.2024 р. та 25.01.2024 р. із зазначенням про те, що ОСОБА_3 не надано будь-якого підтвердження щодо завдання будь-якої шкоди, в тому числі істотної шкоди, яка є обов`язковою при кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст.367 КК України.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути також і фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Ч.5 ст. 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, зокрема про залучення до провадження як потерпілого, подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як встановлено в судовому засіданні, будь-які об`єктивні дані щодо завдання ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди подіями, щодо яких проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні №0000069, внесеному до ЄРДР 12.01.2024 р., в тому числі на підтвердження, як зазначено у заявах від 17.01.2024 р., 25.01.2024 р. та протоколі допиту свідка від 17.01.2024 р., завдання йому моральної та фізичної шкоди, про розмір яких не вказувалося у заявах взагалі, у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Обґрунтованих підстав на даний час вважати, що заявник ОСОБА_3 є потерпілим у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР 12.01.2024 р за №0000069 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, за фактом несвоєчасного внесення змін до розпорядження «Про затвердження інструкції з організації охорони та забезпечення пропускного режиму до адміністративної будівлі Миколаївської міської ради» щодо пропуску до бомбосховища громадян, немає.

З урахуванням наведеного, оскарженою постановою слідчого СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 правомірно станом на 29.01.2024 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Посилання заявника ОСОБА_3 на те, що слідчим безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим, оскільки саме слідчий повинен направити його на проходження судово-медичної експертизи для визначення розміру фізичної шкоди, безпідставні, оскільки відповідні експертизи призначаються в разі отримання фактичних даних щодо існування відповідної шкоди, заподіяної саме кримінальним правопорушенням.

Згідно з дослідженими в судовому засіданні матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, будь-які об`єктивні дані щодо завдання заявнику моральної, фізичної, майнової шкоди, в матеріалах відсутні.

Також безпідставними є твердження скаржника щодо невиконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва у справі №490/100/24 від 26.01.2024 р.

Так, на виконання ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, справа №490/100/24, від 24.01.2024 р., згідно з якою скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області щодо нерозгляду клопотання від 17.01.2024 р. про виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000069 від 12.01.2024 р. задоволено, зобов`язано уповноважену особу ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області, в провадженні якої перебувають матеріали кримінального провадження №0000069 від 12.01.2024 р., розглянути клопотання ОСОБА_3 з прийняттям законного та обґрунтованого процесуального рішення та повідомити ОСОБА_3 про прийняте рішення у встановлений КПК України строк та спосіб, слідчим за наслідками розгляду заяви ОСОБА_3 , як зазначено в ухвалі слідчого судді, клопотання від 17.01.2024 р., постановлено про відмову у задоволенні клопотань (заяв), про що винесено відповідні постанови від 25.01.2024 р. та 29.01.2024 р., останню з яких і оскаржено слідчому судді 30.01.2024 р.

З урахуванням наведеного, скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1