Справа № 450/3779/18 Провадження № 1-кс/450/109/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування арешту майна,-

в с т а н о в и в:

06 лютого 2024 року представник заявників ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, у якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2018 року на автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «Н-1», 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , білого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі від замка запалювання даного автомобіля. Мотивував клопотання тим, що в подальшому арешті майна відсутня потреба, оскільки всі необхідні слідчі дії щодо вказаного вище транспортного засобу проведені.

В судове засідання 08 лютого 2024 року представник заявників ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи не з`явився, причини неявки суду не повідомив, однак цього ж дня подав заяву у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Представники ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області та Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, однак 08 лютого 2024 року від прокурора ОСОБА_7 надійшло клопотання про долучення письмових доказів, не заперечив щодо скасування арешту на майно, просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розгляд клопотання відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України здійснюється без фіксування за допомогою технічних засобів.

Вивчивши подане клопотання та додані до нього документи, приходжу до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2018 року накладено арешт на автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «Н-1», 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , білого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі від замка запалювання даного автомобіля.

Як вбачається з наведеної ухвали, необхідність накладення арешту на вказане майно була обумовлена потребою в проведенні ряду експертиз та збереженні речового доказу.

З долученої постанови старшого слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 07 лютого 2024 року кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Довіреністю, яка посвідчена першим секретарем з консульських питань Посольства України в Чехії ОСОБА_9 від 18 лютого 2019 року, строк дії якої становить до 18 лютого 2024 року, ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розпоряджатись вказаним вище транспортним засобом, належним йому на праві власності.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

За приписами ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана норма дозволяє скасувати арешт майна лише у випадку відсутності подальшої потреби у такому або у разі необґрунтованого накладення арешту. При цьому, як вбачається з клопотання, заявник вказує, що подальша дія арешту на вказане майно не є необхідною, з огляду на вчинення всіх слідчих дій.

Окрім цього, суд зазначає, що накладення арешту згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України є тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

З врахуванням наведеного вище, враховуючи правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, приходжу до висновку, що клопотання прдставника заявників ОСОБА_3 про скасування арешту майна на автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «Н-1», 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , білого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі від замка запалювання даного автомобіля, підлягає задоволенню, а арешт майна скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 98, 107, 170, 172, 174, 309, 372 КПК України, ст. 41 Конституції України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 18 листопада 2018 року у справі № 450/3779/18, провадження № 1-кс/450/1544/18, на автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «Н-1», 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , білого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та ключі від замка запалювання даного автомобіля.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1