Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/791/23
В И Р О К

Іменем України

18 жовтня 2023 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з повною технічною фіксацією в залі суду, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000123, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.05.2023 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гребінка, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, утриманців не має, перебуває на військовому обліку, не є інвалідом та депутатом, участі в АТО та ООС не брав, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

09.05.2023, близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_8 перебував в стані наркотичного сп`яніння на присадибній ділянці свого огороду за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а сусідка ОСОБА_7 перебувала на своїй ділянці огороду за вищевказаною адресою.

В цей час, у ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які протягом року перебувають у неприязних відносинах, відбувся конфлікт через земельну ділянку біля дому, в ході якого у ОСОБА_8 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_7 з розбігу один удар стопою ноги у взутті ділянку правої сторони обличчя і голови, спричинивши таким чином їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та гематомою обличчя справа, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, відповідно до ч.6 ст.22 КПК України, створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, судовий розгляд даного кримінального провадження здійснено шляхом допиту обвинуваченого, допиту потерпілого, свідків та дослідження доказів обвинувачення, даних що характеризують особу обвинуваченого.

Позицій учасників судового провадження:

Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_5 в судових дебатах звернув увагу, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення знайшли своє підтвердження в повному обсязі, дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України, кваліфікація є вірною і обґрунтованою, а винність обвинуваченого, незважаючи на невизнання ним своєї вини, повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами, а саме: показами потерпілої, свідків та протоколами слідчих експериментів. Зазначив, що враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який схильний до вчинення насильницьких дій, його відношення до скоєного, а саме відсутність з його боку розкаяння за свої дії та вибачення перед потерпілою, наявність обтяжуючої обставини та відсутність пом`якшуючої, тому відносно обвинуваченого доцільно обрати покарання визначеною санкцію статті кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді арешту строком на 6 місяців.

Позиція потерпілої сторони.

У судовому засіданні допитана потерпіла ОСОБА_9 показала, що 09.05.2023 року близько 17-00 год. вона повернулась з роботи додому. Переодягнувшись вийшла на свою прибудинкову територію, де мала невелику земельну ділянку близько 1 сотки, яку обробляла для власних потреб. Будинок в якому вона проживає 5 квартирний, обвинувачений ОСОБА_8 є її сусідом. Того дня, близько 18-00 год. обвинувачений був на своїй частині ділянки, поливав. Останній розпочав з нею розмову, а саме з вимогою прибрати вулики, які на його думку були на його частині ділянки та заважали йому. На що вона йому відповіла, що дані вулики стоять на цьому місці вже близько 5 років, і ними займається її чоловік, тому всі питання до нього. В цей момент, коли вона виривала бур`ян та перебувала зігнутою до землі, обвинувачений зіскочив з плити, на якій стояв, та ногою наніс їй удар в праву сторону обличчя, від якого вона впала та мабуть втратила свідомість. Відразу після цього підбігли сусіди, які були також на прибудинковій території, та підняли її, від даного удару утворилась гематома та була кров. Обвинувачений відразу покинув прибудинкову територію. В подальшому сусіди викликали швидку та поліцію. Починаючи з 10.05.23 по 24.05.2023 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні, в зв`язку з отриманою травмою. З обвинуваченим це вже не перший був конфлікт з приводу земельних ділянок на прибудинковій території. Після даної події, вона переймається за своє життя та здоров`я, вважає що обвинувачений знову може заподіяти їй тілесних ушкоджень. Крім того, зі слів сусідів вона чула, що обвинувачений погрожував їм, щоб останні слідували за своїми дітьми.

В судових дебатах потерпіла зазначила, що з моменту вчинення кримінального правопорушення вона переймається за своє життя та здоров`я, не може вийти на свою ділянку, вважає обвинуваченого агресивною людиною, тому його дії можуть бути повторені. З огляду на це просила призначити йому покарання та ізолювати від суспільства.

Позиція обвинуваченого.

Так, в судовому засіданні на запитання передбачені ст.348 КПК України, обвинувачений ОСОБА_8 надав відповіді, що суть обвинувачення йому зрозуміла, свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яке передбачене ч. 2 ст. 125 України і обставини якого викладені в обвинувальному акті від 29.05.2023 року він не визнає, відмовився від дачі показів на підставі ст. 63 Конституції України.

В судових дебатах обвинувачений зазначив, що його дії є наслідком тих подій які відбулись минулого року, коли його побили. Потерпіла його постійно провокувала. Він не погоджується з тими характеризуючими даними, які були оголошені прокурором. На його думку свідки не можуть давати йому оцінку.

Покази свідків безпосередньо допитаних під час судового розгляду.

У судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_10 , її особа встановлена на підставі паспорту громадянина України. Свідок показала, що розуміє, з приводу яких обставин викликана у судове засідання. Зазначила, що 09.05.2023 року вона разом з родиною та дітьми перебувала на прибудинковій території буд. АДРЕСА_2 , де варили кашу. На ділянці також знаходилась потерпіла ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 . В цей час почула, що її сестра кричить, вона обернулась в бік де була потерпіла, і побачила, що остання лежить на землі, а поряд стоїть обвинувачений, самого моменту удару вона не бачила. Біля потерпілої більше нікого не було, сумнівів, що саме обвинувачений наніс їй тілесні ушкодження не має. Відразу підбігши до потерпілої, вони її почали підіймати з землі, її обличчя було в гематомі та крові, остання була майже без свідомості. Обвинувачений був поряд, на запитання чому саме він це зробив, останній відповів «що вона знає за що», після цих слів він пішов далі поливати свої дерева на ділянці. Після того, вони викликали поліцію та швидку. По приїзду яких, обвинувачений так себе поводив наче нічого не сталось. Від нього вона особисто чула погрози, як він казав, щоб ми всі дивились за своїми дітьми.

У судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_11 , її особа встановлена на підставі паспорту громадянина України. Свідок показала, що розуміє, з приводу яких обставин викликана у судове засідання. Зазначила, що 09.05.2023 року вона разом з родиною вирішили зварити каші в садочку на прибудинковій території буд. АДРЕСА_2 . В цей час на цій території також перебували потерпіла та обвинувачений, які спілкувались на підвищених тонах. Через деякий час, вона повернувшись в той бік де перебували потерпіла та обвинувачений, побачила, що останній біжить в напрямку потерпілої, заскочив з плиту і наніс потерпілій удар ногою в область обличчя, після чого вона впала. Підбігши до потерпілої, вони почали її підіймати, лице останнього було в крові. В подальшому викликали поліцію та швидку. На місці конфлікту окрім обвинуваченого та потерпілої більше нікого не було. Вона знає обвинуваченого, як конфліктну особу, їй відомо, що з потерпілою це вже не перший конфлікт. Крім того, після погроз обвинуваченого в той день, вона хвилюється за своїх дітей.

У судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_12 його особа встановлена на підставі паспорту громадянина України. Свідок показав, що розуміє, з приводу яких обставин викликаний у судове засідання. Зазначив, що 09.05.2023 року він привіз потерпілу, яка є його дружиною, додому в буд. АДРЕСА_2 та від`їхав по своїх справах. Через деякий час, йому подзвонила сусідка і сказала, що ОСОБА_8 побив його дружину. Відразу повернувшись додому побачив, що сусідка під руки веде його дружину, лице останньої було в крові та гематомах, обвинуваченого поряд не було. Через деякий час приїхали працівники поліції та швидка.

У судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_13 її особа встановлена на підставі паспорту громадянина України. Свідок показала, що розуміє, з приводу яких обставин викликана у судове засідання. Зазначила, що на момент вказаної події її вдома не було, відомо лише зі слів її сина, обвинуваченого у справі, якій вказав, що з потерпілою ОСОБА_7 виник конфлікт, про обставини як відбулось, він не розповідав, єдине вказав, що вона його спровокувала. На її погляд конфлікт виник з причин спірної земельною ділянки, яка розташована на прибудинковій території, це вже відбувалось не вперше. Минулого року, люди які приїхали до потерпілої побили її сина, зламали ребра, були травми голови. З цього приводу в органи поліції вони не звертались, бо їм ніхто не сказав. Після того, в сина бувають нервові зриви, інколи буває агресивним. На обліку у лікаря він не перебуває. З приводу вживання сином наркотичних засобів їй нічого не відомо. Крім того вказала, що не збирається відшкодовувати потерпілій завдану шкоду.

У судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_14 його особа встановлена на підставі паспорту громадянина України. Свідок показав, що розуміє, з приводу яких обставин викликаний у судове засідання. Зазначив, що обвинувачений є його сином. В травні 2023 року, точно дати він не пам`ятає він перебував вдома, за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час забіг син і сказав, що вдарив потерпілу ОСОБА_7 .. Вийшовши на вулицю разом з сином, він побачив потерпілу та сусідів. Він не пам`ятає, чи бачив на потерпілій якісь тілесні ушкодження. Зі слів сина конфлікт був спровокований потерпілою. Рік тому, вже був конфлікт, коли його сина побили, після чого вони тривалий час не спілкувались. На його погляд, син вживає якісь наркотичні засоби, алкоголь взагалі не вживає. На його погляд, в той день, син теж був в такому стані.

У судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_15 його особа встановлена на підставі паспорту громадянина України. Свідок показав, що розуміє, з приводу яких обставин викликаний у судове засідання. Зазначив, що він проживає в будинку АДРЕСА_4 . В травні 2023 року, точної дати він не пам`ятає, він вийшов на подвір`я покурити. В цей час почув крики жінки, на цей голос зайшов на подвір`я сусідського будинку АДРЕСА_2 , де побачив потерпілу, яку дві жінки підіймали з землі, також попередньо бачив ОСОБА_8 , який відходив від місця де була потерпіла, інших осіб не було. Через деякий час приїхали працівники поліції та швидка допомога. Він бачив, що на обличчі потерпілої маються тілесні ушкодження. Зі слів людей йому відомо, що обвинувачений вживає наркотичні засоби.

Так, окрім показів наданих потерпілою та свідками, на підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення свідчать докази, дослідженні під час судового розгляду та оцінені судом у порядку ст. 94 КПК України, а саме:

- рапорт про опрацьоване звернення від 09.05.2023 року, зі змісту якого вбачається, що 09.05.2023 року о 17:50 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 09.05.2023 року о 17:49 год за адресою: м.Гребінка, вулю. Паркова,19, сусід ОСОБА_16 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_17 . По результатам відпрацювання: по прибуттю на місце виклику, було встановлено, що між гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, який перейшов в бійку, під час якої гр. ОСОБА_18 наніс гр. Череп декілька ударів ногою в голову, внаслідок яких остання отримала тілесні ушкодження (а.с.52);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.05.2023 року, від гр. ОСОБА_7 , зі змісту якого вбачається, що остання повідомила обставини вчиненого відносно неї кримінального правопорушення, а саме 098.05.2023 року в м.Гребінка, по вул.Парковій,19 гр. ОСОБА_8 наніс їй тілесні ушкодження, а саме удари ногами по голові (а.с.53);

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000123 від 10.05.2023 року з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин, що сталися 09.05.2023 близько 17:35 год. гр. ОСОБА_16 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 на грунті раптово виниклих неприязних відносин наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Вид та ступінь тяжкості яких встановлюється (а.с.95);

- копія довідки чергового лікаря КНП «Гребінківська міська лікарня» ОСОБА_19 , з якої вбачається, що ОСОБА_7 встановлено діагноз забій м`яких тканин правої половини обличчя (синці) Струс головного мозку?; Артеріальна гіпертензія (а.с.55);

- висновок судово-медичної експертизи № 154 від 11.05.2023 року, відповідно до якого встановлено, що у гр. ОСОБА_7 згідно огляду та медичної документації на її ім`я маються тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та гематомою обличчя справа, що утворилось від щонайменше одноразової ударної дії тупого подовгуватого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути стопа ноги людини у взутті та синця зовнішньої поверхні лівого плечового суглобу, що утворився ймовірно при ударі об тупий предмет чи переважаючу площину при падінні з висоти власного зросту, в тому числі і додатковим прискоренням, можливо в строк та обставинах і положенні вказаних в постанові та власне підекспертною і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричини короткочасний розлад здоров`я. Утворення вказаних тілесних ушкоджень в результаті самоспричинення можливе лише в частині синця зовнішньої поверхні лівого плечового суглобу, та вказані тілесні ушкодження не є характерними для самооборони (а.с56-57);

- постанова ст.дізнавача СД ВП №1 Лубенського РВП в Полтавській області ОСОБА_20 про зміну кваліфікації кримінального провадження, згідно якої перекваліфіковано склад кримінального правопорушення по кримінальному провадженню №0000123 з ч.1 ст.125 КК України на ч.2 ст.125 КК України (а.с.96);

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000123 від 10.05.2023 року з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 125 КК України (а.с.97);

- протокол проведення слідчого експерименту від 11.05.2023 із фото-таблицею у виді додатку на якому відображено хід слідчої дії у виді експерименту (а.с.58-61), за участі потерпілої ОСОБА_7 яка показала, що 09.05.2023 близько 18-00 год. вона перебуваючи вдома на подвір`ї займалась господарством. В цей час сусід ОСОБА_8 почав з нею сваритись за вулики, після чого підбіг до неї, застрибнувши на плиту і з розбігу наніс удар правою ногою в праву частину голови, від якого вона впала на землю і втратила свідомість;

- висновок судово-медичної експертизи № 155 від 11.05.2023 року, відповідно до якого встановлено, що покази підекспертної гр. ОСОБА_7 , дані нею в ході слідчого експерименту підтверджуються отриманими судово-медичними даними (а.с.62);

- протокол проведення слідчого експерименту від 11.05.2023 із фото-таблицею у виді додатку на якому відображено хід слідчої дії у виді експерименту (а.с.63-66), за участі свідка ОСОБА_11 яка показала, що 09.05.2023 близько 17-40 год. вона проходила біля дому, почула сварку сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Підійшовши ближче побачила, як ОСОБА_8 підбіг до ОСОБА_7 і стрибнувши на плити з розбігу вдарив останню правою ногою в праву частину голови і обличчя, від чого потерпіла впала на землю;

- висновок судово-медичної експертизи № 156 від 11.05.2023 року, відповідно до якого встановлено, що покази підекспертної свідка гр. ОСОБА_11 дані нею в ході слідчого експерименту підтверджуються судово-медичними даними, отриманими в ході проведення експертизи гр. ОСОБА_7 (а.с.67);

- протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 із фототаблицею у виді додатку на якому відображено хід слідчої дії у виді огляду (а.с.68-72).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому суд покладає їх в основу обвинувального вироку.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що у кримінальному провадженні зібрана достатня кількість належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисних легких тілесних ушкодженнях, що спричинили потерпілому короткочасний розлад здоров`я.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Так, ОСОБА_8 вчинив діяння у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, тому воно заборонене кримінальним законом під загрозою кримінального покарання. Обставин, що виключають злочинність діяння обвинуваченого, не встановлено. Викладене свідчить про наявність в діяннях ОСОБА_8 ознак протиправності. Обвинувачений, з розбігу наніс потерпілій один удар стопою ноги у взутті ділянку правої сторони обличчя і голови, спричинивши таким чином їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та гематомою обличчя справа.

У ході судового розгляду було встановлено об`єктивність фіксації фактів у протоколах проведення слідчого експерименту від 11.05.2023 за участі потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 , а також їхніми показами, які були надані ними безпосередньо в судовому засіданні. Так, покази свідка та потерпілої повністю узгоджуються з їхніми показами, які були надані ними в ході проведення слідчого експерименту.

Аналізуючи покази потерпілої та свідків, досліджені докази, суд приходить до висновку, що вони є достовірними, оскільки в них викладені лише ті факти, які особи сприймали особисто, і підстав сумніватися в їх правдивості судом не встановлено.

Покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 повністю узгоджуються з показами потерпілої ОСОБА_7 , які були надані нею в ході судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, показання потерпілої ОСОБА_7 , як в цілому, так і в окремих деталях, узгоджуються з іншими доказами у справі, що свідчить про те, що вони є правдивими та такими, що відповідають дійсності.

Аналізуючи дані покази, суд приходить до висновку, що дії потерпілої ОСОБА_7 та її поведінка в даному конфлікті не свідчить про те, що вона якимось чином провокувала обвинуваченого ОСОБА_8 на конфлікт, а також, про застосування по відношенню до останнього будь-якого фізичного насильства, щоб змушувало б обвинуваченого захищатися від потерпілої. Потерпіла ОСОБА_7 в даному конфлікті не поводила себе протиправно. Умисні протиправні дії ОСОБА_8 виразилися у тому, що він наніс потерпілій один удар стопою ноги у взутті ділянку правої сторони обличчя і голови. При цьому потерпіла не становила хоч якусь загрозу останньому.

Окрім того, згідно показаннями свідків, які були надані ними безпосередньо в судовому засіданні, та дослідженими письмовими доказами, встановлено, що така послідовність, рішучість і динамічність дій, учинених обвинуваченим ОСОБА_8 характер, спосіб, механізм та сила нанесеного ногою удару потерпілій, від якого остання відразу впала на землю, свідчать про цілеспрямованість умислу ОСОБА_8 саме на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої.

Отже, установлені судом фактичні обставини свідчать про те, що дії ОСОБА_8 носили активний характер, були протиправними, між цими діями та їх наслідками у вигляді заподіяння потерпілій легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, існував прямий причинний зв`язок. Зазначені тілесні ушкодження, у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та гематомою обличчя справа, спричинені шляхом нанесення обвинуваченим удару стопою ноги у взутті ділянку правої сторони обличчя і голови. Тілесні ушкодження обвинувачений заподіяв потерпілій, яка є його сусідкою на ґрунті неприязних відносин, які виникли між ними ще до даного конфлікту з приводу прибудинкової території.

Таким чином, локалізації та характер тілесних ушкоджень, кількість, механізм їх нанесення, а саме надмірна сила удару, нанесеного потерпілій, від якого остання відразу впала на землю, його раптовість, враховуючи відсутність жодних попереджувальних дій з боку обвинуваченого, нанесення тілесних ушкоджень стопою ноги у взутті, а також поведінка обвинуваченого після вчинення інкримінованого злочину, який, не надавши будь-якої допомоги потерпілій та байдуже ставлячись до цього інциденту, одразу пішов, свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_8 об`єктивно усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав можливість настання наслідків у виді спричинення будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілій, хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою саме буде така шкода. Тобто він діяв з неконкретизованим (невизначеним) умислом, за яким, незалежно від того, чи є такий умисел прямим або непрямим, настає відповідальність за фактично спричинену шкоду, у даному випадку - за умисне заподіяння ОСОБА_8 легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_8 наявні всі ознаки об`єктивної сторони та суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, що узгоджується з матеріалами кримінального провадження, оскільки, як встановлено судом, умисел останнього був направлений саме на умисне заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої ОСОБА_7 . Тому ОСОБА_8 повинен відповідати за фактично спричинені його протиправними діями наслідки, а саме заподіяння потерпілій легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

З огляду на ці обставини, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_8 повинен бути засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд керується загальними засадами, які визначені у ст.65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд також виходить із положень ст.50 КК України відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами , покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо

Так, відповідно до ст.12 КК України вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України кваліфікується, як кримінальний проступок.

За час судового розгляду справи в суді, ОСОБА_8 поводив себе зухвало, не завжди дотримувався встановленого в суді порядку, перебивав головуючого та інших учасників кримінального правопорушення, за що отримував зауваження.

Щодо обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність обвинуваченого. З цього приводу суд враховує, що у відповідності до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення (проступку), особою, що перебуває у стані викликаному вживанням наркотичних засобів, що безпосередньо ним було підтверджено в судовому засіданні під час дослідження письмових доказів. Щодо наявності пом`якшуючих його відповідальність обставин, судом, у відповідності до ст. 66 КК України їх не встановлено.

Згідно вимог ч.1 ст.19 КК України ОСОБА_8 є осудним, оскільки осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Судом в повному об`ємі вивчена особа обвинуваченого ОСОБА_8 , який має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем якого, відсутня негативна характеристика, заяви і скарг на його поведінку не надходило.

Згідно довідки КНП «Гребінківська міська лікарня» року ОСОБА_8 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Разом з цим за матеріалами амбулаторної картки хворого, а також проведених оглядів було встановлено вживання ОСОБА_8 наркотичних засобів (а.с.87,88). Цей факт ним особисто не заперечувався, а також підтверджується складеною заявою від.11.05.2023 року (а.с.54).

За інформацією довідки виданої Лубенським районним сектором №1 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, ОСОБА_8 , на обліку не перебуває.

Також враховано, що обвинувачений не є депутатом, будучи працездатним офіційно ніде не працює. Перебуває на військовому обліку. Також враховано відсутність сім`ї та утриманців.

Крім того встановлено, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але в силу ст.89 КК України вважається таким, що раніше не судимий, що підтверджується даними відповідної вимоги

Крім того, вже під час перебування даного кримінального провадження на розгляді суду, ОСОБА_8 притягувався до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП, за злісну непокору працівникам поліції (а.с.100-101).

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, обставин його вчинення, тяжкість вчиненого, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, наведених вище, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який критично не оцінює та не засуджує своєї поведінки, не вибачився за вчинене, не цікавився станом здоров`я потерпілого і не надавав їй матеріальної допомоги, думку потерпілої про призначення обвинуваченому максимально суворого покарання, позицію державного обвинувача та обвинуваченого, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким ОСОБА_8 не визнав свою вину, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 5 місяців арешту.

На переконання суду, саме таке реальне покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Підстав для призначення іншого, більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.125 КК України, суд не вбачає.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід не обирався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись: ст.ст.7,8,9,22,30-33,84-86,110,318,319,369-371,373,374,376 КПК України, ст.ст. 50,65-67, ч.2 ст.125 КК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання та фактичного затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинувачуваному та прокурору.

Суддя М. Вітківський