У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2023 року м. Бар

Слідчий суддя Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , отримавши скаргу захисника адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 04.10.2017 року у кримінальному провадженні №0000064 від 17.02.2018, виділеного в окреме провадження з матеріалів кримінального провадження №0000083 від 22.08.2017

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 04.10.2017 року у кримінальному провадженні №0000064 від 17.02.2018, за ч. 3 ст. 190 та ч. 4 ст. 190 КК України.

І. Зміст скарги:

04 жовтня 2017 року слідчим за погодженням з прокурором складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України. Повідомлення про підозру ОСОБА_3 не вручено, а відтак в законний спосіб про підозру його не повідомлено. Слідчим взагалі не вживалися заходи для виклику та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_3 . В день складання повідомлення про підозру 04.10.2017 року слідчий надав доручення начальнику УКР ГУНП у Вінницькій області на встановлення місця проживання та місцеперебування ОСОБА_3 , а вже 05.10.2017 року оперуповноважений УКР ОСОБА_4 рапортом доповів, що м. Макіївка Донецької області являється тимчасово окупованою територією, тому встановити місцеперебування ОСОБА_3 не представляється можливим. З цих підстав досудове розслідування було зупинено а ОСОБА_3 оголошено в розшук. В матеріалах провадження відсутні будь-які докази, що ОСОБА_3 , або хтось з його рідних отримали повідомлення про підозру, або про існування підозри їм стало відомо в інший спосіб. Також відсутні докази про належне повідомлення ОСОБА_3 про виклики до слідчого.

Захисник вважає, що органом досудового розслідування не було здійснено жодних процесуальних дій направлених на встановлення місця перебування ОСОБА_3 та не вживалися відповідні заходи для вручення йому повідомлення про підозру.

ІІ. Позиції учасників провадження

Захисник у судовому засіданні підтримав подану скаргу, просив її задовольнити та скасувати повідомлення про підозру від 04.10.2017 року кримінальному провадженні №0000064 від 17.02.2018, стосовно ОСОБА_3 з підстав, викладених у скарзі.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні проти доводів скарги заперечив, просив у її задоволенні відмовити. Зазначив, що вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень обґрунтовано підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, є достатні підстави для складання обвинувального акту. Просив прийняти рішення в межах закону.

Слідчий ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що підозрюваному направлялася підозра, що ОСОБА_3 , або хтось з його рідних, отримали повідомлення про підозру, або про існування підозри їм стало відомо в інший спосіб. Місце перебування ОСОБА_3 не встановлено.

ІІІ. Встановлені обставини, мотиви та оцінка слідчого судді.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

В судовому засіданні на підставі наданих сторонами матеріалів встановлено, що СВ ВП №1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000064 від 17.02.2018 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 та ч. 4 ст. 190 КК України.

Вказане кримінальне провадження виділено в окреме провадження з матеріалів кримінального провадження №0000083 від 22.08.2017, на підставі постанови прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 від 17.02.2018 року. Підставою виділення матеріалів кримінального провадження в окреме провадження стало оголошення в розшук ОСОБА_3 .

Заступником начальника відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 надано доручення старшому слідчому в ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 провести досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000064 від 17.02.2018.

В межах кримінального провадження №0000083 від 22.08.2017 ОСОБА_3 04 жовтня 2017 року старшим слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 , складено повідомлення про підозру за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 та ч. 4 ст. 190 КК України (а.с.170 т.5).

05 жовтня 2017 року слідчим ОСОБА_9 винесено постанову в кримінальному провадженні №0000083 від 22.08.2017 про оголошення ОСОБА_11 в розшук (а.с.189 т.5).

В постанові слідчий, посилаючись на ст. 277 КПК України, зазначив, що 04 жовтня 2017 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України, однак вручити дане повідомлення не представилось можливим, оскільки місцезнаходження ОСОБА_3 невідомо.

Згідно з постановою старшого слідчого ОСОБА_9 від 17 лютого 2018 року досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 17.02.2018, - зупинено.

В обґрунтування даної постанови слідчий зазначив, що вручити ОСОБА_3 письмове повідомлення про підозру не вдалося, оскільки ОСОБА_3 переховується від органів слідства і суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження не відоме.

Слідчим суддею встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 не вручалося. Матеріали кримінального провадження не містять будь яких доказів того, що слідчим вживалися заходи для виклику та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_3 , або хтось з його рідних отримав підозру, або про існування підозри їм стало відомо в інший спосіб.

В день складання повідомлення про підозру 04.10.2017 року слідчий надав доручення начальнику УКР ГУНП у Вінницькій області на встановлення місця проживання та місцеперебування ОСОБА_3 , а вже 05.10.2017 року оперуповноважений УКР ОСОБА_4 рапортом доповів, що м. Макіївка Донецької області являється тимчасово окупованою територією, тому встановити місцеперебування ОСОБА_3 не представляється можливим. З цих підстав досудове розслідування було зупинено а ОСОБА_3 оголошено в розшук.

Тобто, складаючи повідомлення про підозру 04.10.2017 року слідчий достовірно знав, що вручити ОСОБА_3 підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, буде не можливим.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2019 року №127/9830/19 скасовано постанову слідчого від 17 лютого 2018 року у кримінальному провадженні №0000064 від 17.02.2018 про зупинення досудового розслідування (а.а. 224 т. 6).

Підставою для скасування постанови слідчого про зупинення досудового розслідування стало те, що на момент винесення рішення про оголошення в розшук слідчий не мав жодних доказів, що ОСОБА_3 отримав повідомлення про підозру, ухиляється від слідства з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а факт перебування його на непідконтрольній Україні території, не є достатнім для таких висновків. Слідством не було здійснено жодних дієвих, правомірних та законних дій направлених на встановлення місця перебування ОСОБА_3 .

Тобто, до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Отже, слідчим суддею в ухвалі від 25 квітня 2019 року №127/9830/19 встановлено доведений факт, що слідчим не вживалися заходи для виклику та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_3 , в тому числі у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, тобто шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України стадія притягнення до кримінальної відповідальності починається з повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК).

Згідно із ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Отже, повідомлення про підозру є одним з визначальних етапів стадії досудового розслідування, що повинен обумовлюватися формуванням законної та обґрунтованої підозри, а також забезпеченням підозрюваній особі можливості захищатися усіма дозволеними законом засобами і способами.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Так, згідно положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст. 278 КПК України).

Сама процедура здійснення повідомлення про підозру особи характеризується конкретними вимогами до сторони обвинувачення, що мають бути дотримані нею під час вчинення такої процесуальної дії.

Недотримання встановлених законом приписів повідомлення про підозру особи породжує негативні правові наслідки з точки зору дотримання принципів верховенства права та законності у кримінальному провадженні, які мають безпосередній результат, що повинен розглядатися як істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, недійсність процесуальної дії та не набуття особою процесуального статусу підозрюваного.

Частиною 1 ст. 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не були дотримані вимоги процесуального закону при повідомленні ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки таке повідомлення жодним чином нікому не вручалося, не надсилалося за місцем реєстрації чи проживання підозрюваного, будь-які заходи для його вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, чи іншим законним способом, не вживалися.

Крім того, вимоги кримінального процесуального законодавства не містять положень, які визначають межі судового розгляду під час оскарження повідомлення про підозру.

Надання оцінки, в даному випадку, лише процедурі вручення повідомлення про підозру не дозволяє слідчому судді у належний спосіб здійснити контроль за дотриманням прав особи на стадії здійснення досудового розслідування.

Здійснюючи контроль за дотриманням органами досудового розслідування прав особи на стадії здійснення досудового розслідування, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя в першу чергу повинен надати оцінку наявності обґрунтованої підозри.

А тому, ненадання оцінки даним обставинам на стадії розгляду скарги на повідомлення про підозру невілює роль слідчого судді у здійсненні контролю за дотриманням прав особи на відповідній стадії.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини.

Так у своїх рішеннях у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» Європейський суд зазначив, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як встановлено слідчим суддею ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України.

Натомість, на момент повідомлення про підозру матеріали кримінального провадження не містили належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_3 зазначених кримінальних правопорушень.

Враховуючи відсутність в матеріалах кримінального провадження достатніх і допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, зважаючи на порушення порядку вручення повідомлення про підозру, з метою дотримання принципу верховенства права, забезпечення дотримання прав особи на стадії досудового розслідування від незаконного переслідування, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_2 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 04.10.2017 року у кримінальному провадженні №0000064 від 17.02.2018, виділеного в окреме провадження з матеріалів кримінального провадження №0000083 від 22.08.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Скасувати повідомлення про підозру від 04.10.2017 року, складене старшим слідчим ОВС СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні №0000064 від 17.02.2018, відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: