КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києвіапеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Солом`янськогорайонного суду міста Києва від 09.11.2023 задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 11.12.2023 включно, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

29.11.2023 від захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких захисник навів доводи, аналогічні раніше поданої апеляційної скарги, та вказував на те, що органом досудового розслідування не доведено наявність обґрунтованої

_____________________________________________________________________________

Справа № 760/26238/23 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/41/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, та наявності обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, які свідчать про продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На переконання захисника, додані до клопотання слідчого матеріали, з огляду на їх зміст, не є доказами, які доводять причетність підозрюваного до інкримінованого кримінального правопорушення та, як наслідок, не створюють достатніх правових підстав для подальшого обмеження свободи ОСОБА_6 .

Слідчим суддею не враховано надані стороною захисту докази та не наведено оцінки обґрунтованості підозри, а лише формально зазначено про її доведеність.

Апелянт вказував на відсутність складу кримінального правопорушення та невідповідність дій ОСОБА_6 обставинам, визначеним у диспозиції статті інкримінованого йому злочину.

Зокрема, під час допиту ОСОБА_6 повідомив обставини, які свідчать про відсутність у нього як умислу, мотиву та мети на вчинення злочину, так і об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, що не спростовано стороною обвинувачення.

Формулювання підозри та кваліфікація дій підозрюваного, на думку захисника, є надуманими та не підтверджені жодними доказами.

Захисник звертав увагу на відомості від Компанії «МСД Маркетинг систем дистриб`юшн лімітед» (Кіпр) про те, що відчуження 100 % частки в статутному капіталі ООО «Родник и К» вказана компанія здійснила ще 25.03.2022, шляхом укладення відповідного договору, а також про те, що ОСОБА_6 ніколи не був бенефіціаром, вигодонабувачем, посадовою чи службовою особою компанії, йому ніколи не видавалися жодні довіреності та він не уповноважувався на здійснення будь-яких юридично значимих дій в інтересах компанії.

Інформація, наявна у протоколах за результати негласних слідчих (розшукових) дій від 21.03.2023, зокрема, в частині переписки ОСОБА_6 з узбецьким юристом (контакт: «ІНФОРМАЦІЯ_1»), мала місце в травні - липні 2022 року, тобто через 2-4 місяці після перереєстрації російських компаній, та не має жодного відношення до такої перереєстрації на ОСОБА_11 , що підтверджується поясненнями ОСОБА_12 .

Твердження сторони обвинувачення щодо причетності ОСОБА_6 до перереєстрації російських підприємств також спростовується листом компанії СП ОСО «ESTEREN DISTRIBUTION MSD», наданим 04.07.2023 у відповідь на адвокатський запит, та листом компанії «NAMIAND LIMITED» від 29.06.2023.

ОСОБА_6 є юристом, який надавав консультації з правомірних питань, у нього не було ні повноважень, ні компетенції на реєстрацію/перереєстрацію жодної іноземної компанії, у тому числі російської.

Також громадянин російської федерації ОСОБА_11 не може бути довіреною особою ОСОБА_6 , оскільки вони не знайомі та ніколи не спілкувалися.

Стороною обвинувачення не надано доказів наявності будь-яких протиправних зав`язків у ОСОБА_6 із ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , а також наявності повноважень у ОСОБА_6 на організацію роботи російських підприємств, у тому числі по виготовленню заводом ООО «Родник и К» горілчаної продукції.

Крім того, посилання у підозрі на 14.04.2022, як на дату, з якої нібито ОСОБА_6 почав організацію роботи проросійських підприємств, є безпідставним, оскільки КК України доповнено ст. 111-2 на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо удосконалення відповідальності за колабораційну діяльність та особливостей застосування запобіжних заходів за вчинення злочинів проти основ національної та громадської безпеки», який прийнятий 14.04.2022, однак набрав чинності лише з 23.04.2022.

Долучені до клопотання слідчого докази є аналогічними тим, які долучалися до клопотання про застосування запобіжного заходу та його продовження, майже всі вони зібрані до повідомлення ОСОБА_6 про підозру, а нові докази не стосуються інкримінованих підозрюваному дій та зібрані у рамках іншого кримінального провадження № 0000548 від 26.06.2023.

При цьому, на переконання апелянта, прокурор не міг прийняти рішення про об`єднання кримінальних проваджень № 0000548 та № 0000475, оскільки ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 підозрюються за різними фактами, кожен із них у вчиненні одного кримінального правопорушення, а не кількох.

Підозрюваний не причетний до інкримінованого ОСОБА_15 кримінального правопорушення.

Апелянт зазначав, що ОСОБА_6 не мав умислу на допомогу державі агресору з метою завдання шкоди Україні, що підтверджується протоколом наради з працівниками юридичного відділу № 2-Н від 25.01.2023, розпорядженням про ініціювання та супроводження судового процесу та подальшого виконавчого провадження щодо стягнення матеріальних збитків, спричинених ТОВ «Глобал Дистриб`юшин компані» військовою агресією російської федерації № 2 від 25.01.2023, наказом про створення робочої групи та видачу довіреностей № 4-К від 25.01.2023, розпорядженням про зміну робочої групи створеної наказом № 4-К від 25.01.2023 та № 8 від 16.06.2023, наказом про внесення змін до складу робочої групи створеної наказом № 4-К від 25.01.2023 та № 23-К від 16.06.2023, позовною заявою ТОВ «Глобал Дистриб`юшин Компані» до держави російська федерація в особі міністерства юстиції російської федерації про стягнення збитків у розмірі 79 511 042.00 грн., яка рішенням Господарського суду міста Києва від 08.11.2023 у справі № 910/4563/23 задоволена.

Також апелянт вказував на те, що висновки слідчого судді про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не підтверджується дослідженими під час розгляду клопотання доказами.

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовано виключно суворістю покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею не враховано те, що ОСОБА_6 за першою вимогою з`являвся до органу досудового розслідування для участі в кожній з проведених слідчих та процесуальних дій, а також те, що обставини, до яких він нібито причетний, відбулись після розпочатої 24.02.2022 широкомасштабної війни російської федерації проти України, однак підозрюваний жодного разу з 24.02.2022 і по день його взяття під варту не змінював місця свого постійного проживання, не виїжджав за межі країни під жодним приводом та не вчиняв будь-яких дій, які б надавали підстави стверджувати про його намір переховуватися від органу досудового розслідування. Більше того, ОСОБА_6 ніколи не виїжджав за межі України.

Обґрунтовуючи наявність ризику знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя обмежився загальними фразами не пославшись на конкретні обставини. При цьому у клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі не наведено переліку таких доказів.

Слідчим суддею не взято до уваги те, що стороною обвинувачення неодноразово проведено обшуки за місцем проживання та роботи ОСОБА_6 , його батьків та покійного дідуся.

Твердження про можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні є лише припущенням, оскільки доказів будь-якого впливу на свідків у даному кримінальному провадженні не надано. При цьому у вересні 2023 року стороною обвинувачення проведено допит трьох осіб - співробітників Global Spirits, які надали показання на користь відсутності в діях ОСОБА_6 складу інкримінованого злочину.

Оскаржувана ухвала не містить належного обґрунтування існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. При цьому, слідчий суддя позбавив можливості сторону захисту надати свої заперечення щодо цих обставин, з підстав їх встановлення ухвалою слідчого судді про продовження строку досудового розслідування до 6 місяців.

На переконання апелянта, серед переліку вказаних у клопотанні слідчого запланованих процесуальних дій, частина носить абстрактний характер, а інша частина не містить доказів, що проведення таких дій розпочато, а тому об`єктивно неможливо прийти до висновку про значення їх результатів для даного кримінального провадження, а відтак і дієвості продовження строку дії застосованого найсуворішого запобіжного заходу.

Слідчим суддею не оцінено обставини, передбачені положеннями ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_6 6 років займає посаду рядового юриста на підприємстві, має стабільний дохід, позитивно характеризується за місцем роботи, має належну процесуальну поведінку, не має у власності рухомого чи нерухомого майна, постійно проживає у місті Києві за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , має міцні соціальні зв`язки, зокрема сестру, яка мешкає у Києві, батьків у Чернігівській області, батько підозрюваного є пенсіонером МВС України.

Також підозрюваний має повну вищу освіту, раніше не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, не перебуває у розшуку, не є підозрюваним чи обвинуваченим у іншому кримінальному провадженні, відсутній в реєстрі боржників, не є відповідачем у цивільних чи господарських справах, не має податкового боргу чи інших не виконаних зобов`язань, не має родичів чи майна закордоном, має патріотичну позицію та надає допомогу Збройним силам України.

Крім того, слідчим суддею безпідставно не визначено ОСОБА_6 розмір застави, оскільки клопотання слідчого не містить обґрунтування таких підстав, окрім цитування абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги із поданими доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, у провадженні Слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000475 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 110-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Згідно даних клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що на території України зареєстровано ТОВ «ГЛОБАЛ СПІРІТС ГРУП». Основний напрямок діяльності вказаного підприємства є виробництво та реалізація лікеро-горілчаної продукції на території України.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та індивідуальних підприємців Міністерства юстиції України ТОВ «ГЛОБАЛ СПІРІТС ГРУП» зареєстровано 04.01.2019 за адресою: місто Київ, вулиця Польова, 24 кіпрською компанією ГЛОБАЛ СПІРІТС АМГ ЄВРОПА ЛТД. Разом з тим, Кіпрська AMG-77 Investment Ltd володіє також іншими кіпрськими компаніями Oxford AMG-77 Ltd та MSD Marketing System Distribution Ltd під контролем яких знаходились компанії, що ліцензували випуск горілчаних виробів на території рф, а саме ООО "Родник и К" - є частиною Global Spirits russia (у 2022 змінила назву на Традиції успіху), володіє ТМ Шустовъ і Мороша; ООО "Торговый дом "Мегаполис" - дистриб`юторська компанія, є частиною Global Spirits russia/Традиції успіху; ООО "Русский Север" - юридична особа заводу у Вологді, до квітня 2022 власники - Oxford AMG-77 Ltd (99%) та Торговельний Дім "Мегаполіс" (1%); АО "Феодосийский завод коньяков и вин" - входить до активів Global Spirits у російській федерації.

Усі ці компанії відповідали за виробництво та дистрибуцію алкогольних напоїв Global Spirits у російській федерації після 2014 року.

01.12.2016 холдинг «Global Spirits AMG-77» (Кіпр) вийшов зі складу акціонерів компанії «Oxford AMG-77 Limited» (Кіпр) и 100% акціонером компанії «Oxford AMG-77 Limited» (Кіпр) стала компанія «MSD Marketing System Distribution Limited». Дана інформация підтверджується із Cyprus Registrar of Companies. Таким чином, з 01.12.2016 ООО «РОДНИК И К» (рф) не входить в склад холдинга Global Spirits, а знаходиться у власності компанії «Oxford AMG-77 Limited» (Кіпр), якою володіє компанія «MSD Marketing System Distribution Limited», кінцевим бенефіціарним власником якої є громадянин України ОСОБА_16 .

Як зазначено в клопотанні, ОСОБА_6 , будучи обізнаним про настання негативних наслідків через ведення бізнесу на території держави-агресора, діючи умисно, вступивши у попередню змову з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (фінансовий директор холдингу), та ОСОБА_17 (комерційний директор холдингу), у невстановлений час та невстановлений спосіб здійснив перереєстрацію російських компаній на довірену особу громадянина рф - ОСОБА_11 , та продовжив ведення господарської діяльності у взаємодії з державою агресором.

Далі, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (фінансовий директор холдингу), та ОСОБА_17 (комерційний директор холдингу), маючи умисел на допомогу державі агресору, з метою завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, у період починаючи з 14.04.2022 організував роботу російських підприємств через довірену особу ОСОБА_11 , по виготовленню заводом ООО «РОДНИК И К» горілчаної продукції, після чого за 2022 рік сплатили до бюджету рф податки на загальну суму понад 1 541 000 000 рублів, чим передали матеріальні ресурси та активи країні агресору, достеменно розуміючи, що з цих податків формується військовий бюджет країни агресора, який використовується у збройній агресії проти України.

Згідно долучених до клопотання матеріалів, у межах вказаного кримінального провадження 12.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у пособництві державі-агресору, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.06.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.07.2023 без визначення розміру застави.

Постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_18 від 07.08.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000475 до трьох місяців, тобто до 11.09.2023.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06.09.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000475 до п`яти місяців, тобто до 11.11.2023.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.10.2023 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 11.11.2023 включно.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.11.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000475 до шести місяців, тобто до 11.12.2023.

07.11.2023 старший слідчий слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , в якому просив продовжити підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 11.12.2023 включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 09.11.2023 задоволено клопотання слідчого та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 11.12.2023 включно, без визначення розміру застави.

З висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК, термін дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою у кримінальному провадженні обмежується визначеним цією статтею строком, після закінчення якого в разі подання відповідного клопотання стороною обвинувачення слідчий суддя або суд знову вирішують питання про продовження цього запобіжного заходу в передбаченому законом порядку.

Як убачається із матеріалів судового провадження, станом на день апеляційного розгляду закінчився строк дії оскаржуваної про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою до 11.12.2023, та згідно даних листа Державної установи "Київський слідчий ізолятор" про повернення без виконання вимоги про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 18.12.2023, ОСОБА_6 станом на 14.12.2023 звільнений з-під варти.

Разом з тим, предметом апеляційного оскарження є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

На переконання колегії суддів, при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 09.11.2023, слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи їх достатність для висновку про причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у кримінальному провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про продовження тримання ОСОБА_6 під вартою та встановлено, що необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, зокрема допитати свідків; провести огляд мобільних терміналів із залученням спеціаліста; отримати відповіді на запити; отримати характеризуючі матеріали щодо підозрюваних; провести тимчасовий доступ до речей та документів; отримати висновок експертів; розсекретити негласні слідчі (розшукові) дії, та виконати ряд інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без проведення яких закінчення досудового розслідування є неможливим.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя станом на день розгляду клопотання дійшов правильного висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер та наслідки кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження відомості і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, майновий та сімейний стан, репутацію, спосіб життя, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчили про те, що станом на день розгляду слідчим суддею клопотання продовжували існувати ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

При цьому, продовживши підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обгрунтовано не визначив розмір застави, враховуючи фактичні обставини та кваліфікацію інкримінованого йому злочину, зміст підозри та положення абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Доводи поданих апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи захисника в апеляційній скарзі щодо відсутності у діях ОСОБА_6 умислу, мотиву та мети, складу та об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, доводи про невірні формулювання підозри та кваліфікації його дій, посилання на те, що ОСОБА_6 лише надавав консультації з правомірних юридичних питань та не мав повноважень на реєстрацію чи перереєстрацію компанії, а також посилання на неналежність та недопустимість зібраних у справі доказів, є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Посилання захисника на те, що прокурор не міг прийняти рішення про об`єднання кримінальних проваджень № 0000548 та № 0000475, оскільки ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 підозрюються за різними фактами, фактично зведені до незгоди із прийнятим прокурором процесуальним рішенням, що не є предметом даного судового розгляду та не підлягає окремому апеляційному оскарженню.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що органом досудового розслідування не доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено продовження існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення для кримінального провадження; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При цьому, посилання захисника на те, що підозрюваний жодного разу не вчиняв спроб ухилитися від органу досудового розслідування, прибував за першою вимогою до органу досудового розслідування, не змінював місце свого проживання та не виїжджав за межі країни, самі по собі не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного, та не свідчать про відсутність існування ризику переховування підозрюваного, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження існування даного ризику.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, колегія суддів виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Оцінивши доводи сторони захисту у цій частині, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у справі належних доказів, які б підтверджували, що встановлені слідчим суддею ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, знищення, сховання або спотворення речей та документів та незаконного впливу на свідків, на день розгляду слідчим суддею клопотання втратили свою актуальність.

Наведені захисниками відомості про особу підозрюваного, який 6 років працює на посаді юриста на підприємстві, має стабільний дохід, позитивно характеризується за місцем роботи, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має повну вищу освіту, раніше не судимий, були враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання, проте не спростовують висновків про продовження існування ризиків у кримінальному провадженні та не є достатніми підставами для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника про те, що вказані у клопотанні слідчого заплановані процесуальні дії носять абстрактний характер та клопотання не містить доказів початку проведення таких дій, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні такого клопотання.

Колегія суддів звертає увагу, що положеннями п. 2 с. 3 ст. 199 КПК України передбачено необхідність викладу у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, проте чинний КПК України не містить вимог про необхідність надання слідчим відомостей на обгрунтування підстав для проведення тих чи інших слідчих (розшукових) дій або доказів, що вчинення таких процесуальних дій розпочато.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3