Справа № 750/500/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/47/24
Категорія - санкція Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2024 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковпита Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого, строком на 60 діб - до 11 березня 2024 року з подальшим утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Визначено заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн.

Слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що із врахуванням особи підозрюваного, свідчить про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не погодившись із рішенням суду, підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово або у певний період доби, або у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Вказує, що ризики, зазначені в клопотанні не доведені належними доказами, ґрунтуються на припущеннях слідчого та прокурора, а лише той факт, що він підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжкого не є безальтернативною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а тому вважає, що до нього можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання. Крім того, розмір застави визначений без урахування обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану і є непомірним для членів його сім`ї. Зазначає, що не враховано його ставлення до скоєного злочину, вину визнав щиро покаявся, надав слідчому та суду правдиві показання і жодним чином не намагався уникнути відповідальності, активно сприяючи розкриттю кримінального провадження, а тому не має наміру незаконно впливати на потерпілого, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти нові злочини. Також зазначає, що має зареєстроване місце проживання в квартирі батька, неповнолітню дитину, в утриманні якої приймає участь, працює неофіційно, має незадовільний стан здоров`я, потребує лікування.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав, думку прокурора, котрий просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчим відділом Чернігівського районного управління ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000177 від 12.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

12.01.2024 року в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_8 та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий, повідомивши ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Під час прийняття рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України КК України, яке відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що підозрюваний не має постійного місця проживання у м. Чернігові, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ніде не працює, не встановлена наявність постійного доходу, має не зняті та непогашені судимості за корисливі кримінальні правопорушення.

Крім того, враховано дані щодо особи підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан.

Також, слідчим суддею враховано, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже, враховуючи викладене, твердження підозрюваного про те, що слідчий суддя не врахував дані щодо особи підозрюваного та його відношення до скоєного, не заслуговують на увагу.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що всупереч твердженням апелянта, прокурором та слідчим у судовому засіданні доведено існування ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Усі докази, які стосуються вирішення питання про запобіжний захід, судом першої інстанції досліджені та знайшли свою оцінку, тому доводи апеляційної скарги в цій частині, також є необґрунтованими.

Крім того, Європейська комісія з прав людини у своєму рішенні за скаргою «Феррарі - Браво проти Італії» вказала, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі є метою досудового розслідування, а саме: встановлення реальних збитків та кваліфікуючих ознак, досягнення цілей якого і є тримання під вартою. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступний стадії процесу кримінального розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

При прийнятті рішення, слідчий суддя вірно врахував обставини кримінального провадження, дані щодо особи підозрюваного, його сімейний та майновий стан, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не встановив підстав для зменшення розміру застави.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ч. 3 ст. 407, ст. 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 181 680 грн. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4