04.10.2023 Єдиний унікальний номер 205/5271/23
1-кп/205/762/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000298, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгородне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно працевлаштованого в АТ «Українська залізниця» на посаді сторожа, розлученого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та недієздатний осіб не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Так, 16.05.2023, близько 14 годин 00 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в приміщенні магазину «Єгор», що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Юрія Кондратюка, 11-Г, де перебуваючи за одним із столів, розташованих в приміщенні вищевказаного магазину, побачив раніше знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у ОСОБА_3 та на ґрунті раніше неприязних відносин, раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , 16.05.2023, близько 14 години 10 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Єгор», в той момент, коли ОСОБА_5 прямував на вихід з приміщення вищевказаного магазину, піднявся із-за столу та підійшов до останнього, після чого, знаходячись у безпосередній близькості до ОСОБА_5 , стоячи з лівого боку від останнього, своєю правою рукою, наніс один удар в область лівого ока ОСОБА_5 , внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на правий бік, виставивши праву руку та став на обидва коліна. Після чого, в той час, коли ОСОБА_5 стояв на колінах, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого кримінально- протиправного умислу, не зупиняючись на досягнутому, перебуваючи навпроти потерпілого, трохи лівіше відносно нього, наніс не менше п`яти ударів обома руками, зжатими у кулаки, у область голови та обличчя ОСОБА_5 . В подальшому, ОСОБА_3 схопив ОСОБА_5 за одяг у районі шиї та виштовхнув потерпілого на вулицю із приміщення магазину «Єгор». В результаті завданих ударів ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: шести синців та двох крововиливів обличчя, забійної рани слизової верхньої губи справа, садна шиї, що спричинені від не менш ніж шести ударів тупого (тупих) твердого предмету (предметів). Виявлені тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро покаявся та погодився надати показання щодо обставин викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що він дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах та час, перебуваючи в приміщенні магазину «Єгор», на грунті неприязних стосунків з раніше знайомим ОСОБА_5 , наніс останньому своєю правою рукою один удар в область лівого ока ОСОБА_5 , потім ще наніс йому не менше п`яти ударів обома руками, зжатими у кулаки, у область голови та обличчя, після чого, він схопив останнього за одяг та виштовхнув його на вулицю із приміщення магазину.

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінальних правопорушень, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, правильно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його повне визнання своєї вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, що у відповідності до ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований в АТ «Українська залізниця» на посаді сторожа, розлучений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та недієздатний осіб не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, за місцем мешкання характеризується позитивно, особисте відношення обвинуваченого до скоєного, повне визнання своєї вини.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень йому слід призначити покарання у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті обвинувачення.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1