Справа №366/2868/23
Провадження №1-кс/366/474/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Іванків клопотання слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження №0001728 від 17 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м.Мелітополь Запорізької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2023 року слідчим суддею отримано вказане клопотання, яке відповідає вимогам статті 184 КПК України. В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні групи слідчих відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001728 від 17.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.09.2023 року, близько 09 години 45 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи корисливий умисел та мету незаконного збагачення, за рахунок чужого майна, перебуваючи поблизу магазину, який орендує ФОП « ОСОБА_8 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , помітила біля входу вищевказаного магазину манекен на якому знаходилось жіноче пальто «Альпака», білого кольору та в останньої, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, виник умисел на направлений на таємне викрадення чужого майна.

Після чого, того ж дня, близько 09 години 50 хвилин, ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на вчинення таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, перебуваючи поблизу магазину, який орендує ФОП « ОСОБА_8 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , викрала з манекену жіноче пальто «Альпака», білого кольору, вартістю 1800 грн. (одна тисяча вісімсот гривень), чим спричинила потерпілій ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на суму 1800 гривень.

Після чого ОСОБА_6 місце вчинення кримінального правопорушення з вищевказаним майном залишила та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а тому відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України останній є тяжким злочином.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами (доказами), а саме:протоколом огляду місця події, яким зафіксована матеріальна обстановка на місці вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду добровільно виданих речей гр. ОСОБА_6 , показами свідків зафіксованими в протоколах допитів, протоколами пред`явлення речей та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українка, громадянка України, уродженка м. Мелітополь Запорізької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима.

Враховуючи вищевикладене, обставини вчинення кримінального правопорушення, відомості які характеризують особу підозрюваного, а також об`єкт на який направлено злочинне посягання (проти власності), у кримінальному провадженні існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 , з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, а також виконання завдань кримінального провадження необхідно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є, а саме:

- відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 , будучи не заміжньою, не маючи постійного джерела доходів (праці), не маючи на території Іванківської ОТГ Вишгородського району Київської області стійких соціальних зв`язків - може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, оскільки остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185Кримінального кодексу України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років,атому під тяжбою отримання покарання, остання може переховування від органів досудового розслідування та суду,чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України;

- відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 ,у зв`язку з тим, що останній, відповідно матеріалів, доданих в обґрунтування клопотання, відомо про місце постійного проживання свідків, остання підозрюється у вчиненні умисного злочину, остання може з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, негативно впливати на потерпілих та свідків, примушувати останніх змінити наданні ними покази або взагалі відмовитися від її надання,що негативно вплине на повне та неупереджене досудове розслідування;

- відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі,в тому числі з застосуванням іншого альтернативного (не пов`язаного з триманням під вартою) запобіжного заходу, в умовах воєнного стану та військової агресії збройних сил Російської федерації, не маючи постійного місця роботи, джерела доходів, може вчинити інші кримінальні правопорушення у сфері власності.

Таким чином, підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,відомостей, які характеризують її особу, відсутність стійких соціальних зв`язків, відсутність постійного джерела доходів, її вік, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити одну з дій, передбаченихп.п. 1, 3та5ч.1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Також, при вирішенні вказаного питання необхідно прийняти до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від суду і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.

Сукупність вказаних обставин є достатньою для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти наявним ризикам і досягти мети, передбаченої ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку із зазначеним у клопотанні, слідчий, за погодженням із прокурором, просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням її у Державній установі «Київській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрювана та її захисник заперечували проти клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник, заперечуючи проти задоволення клопотання, зазначив, що ризики про які зазначає слідчий та прокурор не підтверджуються та повторюються. Просив застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено, що в провадженні групи слідчих відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001728 від 17.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 17 вересня 2023 року близько 10 год. 06 хв. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні магазину, за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, в умовах військового стану, вчинила таємне викрадення жіночого 1пальта, чим своїми умисними та протиправними діями спричинила потерпілому матеріальну шкоду на суму викраденого майна.

Згідно протоколу від 17 вересня 2023 о 21 год. 50 хв. слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області в порядку статті 208 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18 вересня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України.

На підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази:

витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №50001728 від 17 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України;

витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №50001733 від 18 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України;

витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №50001732 від 19 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України;

заяву ОСОБА_8 від 17 вересня 2023 року про притягнення особи до відповідальності;

протокол огляду місця події від 17 вересня 2023 року з ілюстративними таблицями;

протокол допиту потерпілого ОСОБА_8

копія свідоцтва про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_8 ;

копія договору оренди №201/СО/КІ/КЛВ/ІВА від 1 жовтня 2022 року;

протокол огляду місця події від 17 вересня 2023 року з ілюстративними таблицями;

копією постанови про визначення речей, предметів та документів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 17 вересня 2023р.;

копія пояснень ОСОБА_6 від 17 вересня 2023 року;

копія протоколу затримання ОСОБА_6 особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17 вересня 2023р. з ілюстративною таблицею;

копія повідомлення про підозру від 18 вересня 2023р. відносно ОСОБА_6 ;

копія повідомлення про підозру від 19 вересня 2023р. відносно ОСОБА_6 ;

копія повідомлення про підозру від 19 вересня 2023р. відносно ОСОБА_6 ;

Дослідивши надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий та прокурор у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається із клопотання, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На сьогодні у кримінальному провадженні №0001728, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, розпочато та проводиться досудове розслідування та існує необхідність у проведенні ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, що потребує додаткового часу.

На думку слідчого судді, наведене свідчить, що слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні довели обставини, передбачені пунктом 1 частиною першою статті 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачені пунктами 2, 3 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою (пункти 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України), який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків, враховуючи особу ОСОБА_6 , не має достатнього стримуючого стороннього впливу та вагомих гарантій, які б переважали настання згаданих ризиків, дисциплінували її поведінку. Під час розгляду клопотання відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_6 під вартою, немає.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За викладених обставин у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою на даному етапі досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, разом з тим вказаний запобіжний захід в умовах воєнного стану.

Неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_6 , пов`язана з тим, що такі запобіжні заходи будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Так, домашній арешт до ОСОБА_6 як просив захисник, є необґрунтованим та безпідставним, з урахуванням доводів прокурора про неможливість домашнього арешту, оскільки остання є Внутрішньо переміщеною особою, та тимчасово мешкала у модульному містечку смт.Іванків, однак була виселена через вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що підозрювана ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховується від органу досудового розслідування та суду, будучи незаміжньою, не маючи постійного джерела доходів, не маючи на території Іванківської ОТГ Вишгородського району Київської області стійких соціальних зв`язків, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, враховуючи вкрай напружену ситуацію, пов`язану з введенням воєнного стану в країні,

Отже, клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження №0001728, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

При цьому суд зазначає, що строк тримання під вартою 60 днів рахується з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 , а саме з 17.09.2023 року з 21:50.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Ураховуючи наявність обставин, передбачених частиною четвертою статті 183 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе не визначати підозрюваній ОСОБА_6 заставу у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-199, 203-211, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту її фактичного затримання, тобто з 17 вересня 2023 року до 15 листопада 2023 року, включно, та утримувати її у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України .

Копію ухвали вручити підозрюваній, захиснику та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1