Справа №: 398/3425/23
провадження №: 1-кп/398/330/23
ВИРОК

Іменем України

"27" жовтня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 12.05.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000807, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нова Прага, Олександрійського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не одруженого, який не має на своєму утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.ст. 88-90 КК України вважається особою, що не має судимостей,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2023 року близько о 17 годині 20 хвилині, ОСОБА_4 у період воєнного стану, який запроваджено відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX, Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX), Указом Президента України від 06.02.2023 № №58/2023 затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX перебував біля дитячого майданчика, що біля магазину «Файномаркет» за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, селище міського типу Нова Прага, вулиця Центральна, будинок 21, де побачив на лавці жіночу сумочку. В цей час у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на таємне викрадення майна.

Реалізуючи свій прямий умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власної наживи ОСОБА_4 наблизився до лавки на якій знаходилось майно та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та його дії мають таємний характер викрав належне ОСОБА_6 майно, а саме: жіночу сумку коричневого кольору, в якій знаходився телефон «Samsung J7NEOSM-J701F/DS», золотого кольору вартістю 641 гривень 95 копійок та речі які не представляли для ОСОБА_6 цінності: косметику, гребінець фіолетового кольору та жилетку сірого кольору.

В подальшому, ОСОБА_4 вказані речі сховав під свій одяг та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 згідно висновку експерта №2373 від 22.05.2023 року майнову шкоду на суму 641 гривень 95 копійок.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов до суду 14.07.2023 року.

В підготовчому судовому засіданні суду подано угоду про визнання винуватості, у зв`язку з чим відповідно до ч.2 та 3 ст.474 КПК України, розгляд угоди проведений судом під час підготовчого судового засідання.

27.10.2023 року між прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України, при цьому обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання.

Так, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та звільнення ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, термін якого буде визначено судом,з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання. При цьому вказав, що обвинувачений щиро покаявся у скоєному злочині, активно сприяв його розкриттю, визнав вину у вчиненому злочині.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилася. Подала прокурору письмову згоду на укладення даної угоди про визнання винуватості, не заперечує проти її затвердження судом. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин. Йому зрозумілі наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона укладена в інтересах його підзахисного з дотриманням вимог чинного законодавства. При вирішенні питання про звільнення ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України, від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, просить визначити термін 1 рік.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Укладена у цьому кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.ч.2, 4, 5 ст.469, ст.472, ч.ч. 4, 6 ст.474 КПКУкраїни, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст.474 КПК України в суді не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.4 ст.185 КК України, як таємне, викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану;

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

- міра покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, узгоджена сторонами, відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу винного, який не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працевлаштований, за місцем мешканняскарг від сусідів до органу місцевого самоврядування не надходило, на обліку в закладі з надання психіатричної та наркологічної допомоги не перебуває, перепросив у потерпілої, та остання не має претензій матеріального та морального характеру, наявність обставин, що пом`якшують покарання, до яких відносяться щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів та є справедливою.

Суд вважає, за можливе застосувати ст.75 КК України, і звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 рік та поклавши на нього обов`язки, відповідно до ч.1, 3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Отже, підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п.1 - 6 ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає за можливе затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та в ході судового слідства не застосовувалися.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 314, 373,374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 27.10.2023 року, укладену між прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню :

- телефон «Samsung J7NEOSM-J701F/DS», золотого кольору imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 з пошкодженнями дисплею, камери та потертостями на корпусі з сім картою київстар, жилетку сірого кольору, гребінець фіолетового кольору, дві резинки для волосся зеленого кольору, помаду Lipoil - що передані на зберігання згідно розписки від 23.05.2023 року потерпілій ОСОБА_6 - залишити за належністю ОСОБА_6 ,

- DVD + R диск 4.7 GB/120 min. білого кольору, на якому містяться відеозаписи із архіву селищної ради зовнішніх камер відео спостереження дитячого майданчику, що біля магазину «Файномаркет», що за адресою: АДРЕСА_2 - зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1