Провадження № 1-в/204/1484/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представників установи ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи і моніторингу наркотиків МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 липня 2019 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів №945 від 04.10.2023 року, зазначено, що аналіз динаміки психічного стану пацієнта вказує на те, що під впливом фармакотерапії та реабілітаційних заходів з листопада 2022 року відмітилось покращення психічного стану: в клінічній картині захворювання емоційні розлади у вигляді коливань настрою від підвищеного до пониженого згладились. Галюцинаторно-маячна симптоматика не поновлювалась. Мислення характеризувалось різноплановістю, непослідовністю, своєрідністю суджень. Формально усвідомлював наявність у себе хронічного психічного захворювання. До скоєного суспільно небезпечного діяння відносився полегшено. Настанови на подальше лікування, відмову від вживання алкоголю та психоактивних речовин в майбутньому залишались нестійкими. 3 травня 2023 року психічний стан набув стабільності: в клінічній картині захворювання загострення психопродуктивної симптоматики не спостерігалось. Поведінка була упорядкованою, настрій рівним, без суттевих коливань. Агресивних та аутоагресивних дій не чинив. Вірно оцінював скоєне суспільно небезпечне діяння, висловлював формальний жаль. Сформувались стійкі лікувальні настанови та настанови на відмову від вживання наркотичних речовин та алкоголю у майбутньому. Відповідно до шкали HCR-20 ризик насильства у майбутньому середній. За таким станом пацієнт на теперішній час особливої небезпеки для оточуючих не становить. Таким чином, ОСОБА_7 , за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та проведення реабілітаційних заходів може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

В судовому засіданні представник установи підтримав вказану заяву, просив задовольнити, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів №945 від 04.10.2023 року.

Пацієнт ОСОБА_7 надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності, у заяві вказав, що з висновком комісії лікарів-психіатрів згоден.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 і просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .

Вислухавши думку учасників процесу, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що заява представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

У відповідності до ч.2 ст.514 КПК України, Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Згідно ч.3 ст.514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 липня 2019 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, а саме: ч.2 ст.307 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. ОСОБА_7 знаходиться на лікуванні в Дніпровської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» з 04.09.2019 року по теперішній час. Діагноз: Шизоафективний розлад, змішаний тип, не повна ремісія. Код згідно з чинним переглядом МКХ - 10 F 25.2.

В обґрунтування необхідності зміни ОСОБА_7 виду примусових заходів медичного характеру у висновку комісії лікарів-психіатрів №945 від 04.10.2023 року зазначено, що аналіз динаміки психічного стану пацієнта вказує на те, що під впливом фармакотерапії та реабілітаційних заходів з листопада 2022 року відмітилось покращення психічного стану: в клінічній картині захворювання емоційні розлади у вигляді коливань настрою від підвищеного до пониженого згладились. Галюцинаторно-маячна симптоматика не поновлювалась. Мислення характеризувалось різноплановістю, непослідовністю, своєрідністю суджень. Формально усвідомлював наявність у себе хронічного психічного захворювання. До скоєного суспільно небезпечного діяння відносився полегшено. Настанови на подальше лікування, відмову від вживання алкоголю та психоактивних речовин в майбутньому залишались нестійкими. 3 травня 2023 року психічний стан набув стабільності: в клінічній картині захворювання загострення психопродуктивної симптоматики не спостерігалось. Поведінка була упорядкованою, настрій рівним, без суттевих коливань. Агресивних та аутоагресивних дій не чинив. Вірно оцінював скоєне суспільно небезпечне діяння, висловлював формальний жаль. Сформувались стійкі лікувальні настанови та настанови на відмову від вживання наркотичних речовин та алкоголю у майбутньому. Відповідно до шкали HCR-20 ризик насильства у майбутньому середній. За таким станом пацієнт на теперішній час особливої небезпеки для оточуючих не становить. Таким чином, ОСОБА_7 , за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та проведення реабілітаційних заходів може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Також, в судовому засіданні встановлено, що згідно п.24 вказаного висновку комісії лікарів-психіатрів №945 від 04.10.2023 року, з часу госпіталізації був доступний формальному мовному контакту, тримався зі зниженою дистанцією, з переоцінкою свосі особистості. Мова була дещо прискорена. Мислення, темп психічної діяльності були прискорені. Критика до свого стану, поведінки, способу життя була порушена. Скоєним не обтяжувався, заявляв, що йому подобався такий спосіб життя. 3 бравадою розповідав про усі групи наркотиків, які вживав протягом життя, посміхаючись при цьому. Не усвідомлював свого стану, необхідності лікування. Протягом наступного місяця перебування в закладі психічний стан пашента змінився. Настрій був пригнічений, висловлював суїцидальні думки, був тривожний, занепокоєний госпіталізацією, цікавився, скільки йому тут перебувати. Наявність переважно зниженого настрою, підвищеної втомлюваності, зниження активності, інгересу до звичної діяльності, тривоги свідчило про депресивний стан пацієнта, що підтверджувалось і при опитуванни за шкалою тривоги та депресії РНQ-9, у зв?язку з чим пацієнту призначався антидепресант золокc, який пацієнт отримував протягом 3-х місяців. 3 грудня 2019 року стан пацієнта змінився і відмічалась маніакальна фаза перебігу захворювання. Під час бесід був багатослівний, мова була прискорена, настрій був підвищений. Заявляв, що «хотілось кудись бігти, щось робити, займався підприємницькою діяльністю, купував-перепродував, натепер таке саме відчуваю». Надалі психічний стан характеризувався емоційно-вольовими порушеннями з емоційною нестійкістю, дратівливістю, нерівномірністю психічної діяльності, поверхневою оцінкою своєї діяльності. Наявність розладів сприйняття заперечував, поведінкою не виявляв. Маячні ідеї, суїцидальні думки не виказував. Критичні функції були порушені. 3 березня 2020 року клінічна картина захворювання характеризувалась депресивною симптоматикою зі зниженим настроєм, ослабленням спонукань до діяльності та загальним зниженням активності. Психопродуктивної симптоматики поведінкою не виявляв. Критичні функції були порушені. 3 жовтня 2020 року в клінічній картині захворювання відмічалась маніакальна фаза перебігу захворювання. Мали місце дратівливо-піднесений настрій, підвищена балакучість, дієвість та активність. Критичні функції залишались грубо порушеними. Під впливом лікування, з жовтня 2021 року, стали згладжуватись грубі афективні порушення. Продуктивна психосимптоматика не поновлювалась. Зберігались коливання настрою. В березні 2022 року спостерігався короткочасний епізод з тривожністю, напруженістю, метушливістю, що потребувало корекції призначень, на фоні якої стан пацієнта покращився. На вкрай формальному рівні визнавав наявність у себе хронічного психічного розладу, однак не міг пояснити його прояви. Усвідомлення скоєного не було, жалю не висловлював. 3 листопада 2022 року під впливом фармакотерапії та реабілітаційних заходів в клінічній картині захворювання емоційні розлади у вигляді коливань настрою від підвищеного до пониженого згладились. Галюцинаторно-маячна симптоматика не поновлювалась. Мислення характеризувалось різноплановістю, непослідовністю, своєрідністю суджень. Формально усвідомлював наявність у себе хронічного психічного захворювання. До скоєного суспільно небезпечного діяння відносився полегшено, казав: «я ж тільки продавав наркотики, нікому нічого не зробив..., не думав, що мене «закриють»...». Настанови на подальше лікування, відмову від вживання алкоголю та психоактивних речовин в майбутньому залишались нестійкими. З травня 2023 року в клінічній картині захворювання загострення психопродуктивної симптоматики не спостерігалось. Поведінка була упорядкованою, настрій рівним, без суттєвих коливань. Агресивних та аутоагресивних дій не чинив. Вірно оцінював скоєне суспільно небезпечне діяння, висловлював формальний жаль. Сформувались стійкі лікувальні настанови та настанови на відмову від вживання наркотичних речовин та алкоголю у майбутньому.

В судовому засіданні також встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 травня 2023 року продовжено застосування примусового заходу медичного характеру, призначених ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 липня 2019 року, відносно ОСОБА_7 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. Ухвала не оскаржувалася та набрала законної сили. Тобто, згідно вказаної ухвали суду, станом на 19 травня 2023 року пацієнт ОСОБА_7 страждає на хронічне психічне захворювання, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психічної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Враховуючи викладені обставини, суд робить висновок, що незважаючи на те, що психічний стан здоров`я ОСОБА_7 хоча і покращився та залишався стабільним, а саме: загострення психопродуктивної симптоматики не спостерігалось. Поведінка була упорядкованою, настрій рівним, без суттєвих коливань. Агресивних та аутоагресивних дій не чинив. Вірно оцінював скоєне суспільно небезпечне діяння, висловлював формальний жаль. Сформувались стійкі лікувальні настанови та настанови на відмову від вживання наркотичних речовин та алкоголю у майбутньому. Однак, таке покращення не є тривалим і не може свідчити про можливість проведення реабілітаційних заходів в умовах спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом, а тому слід відмовити у задоволенні заяви Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст.369-372, ст.ст.512, 514 КПК України, ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 04 липня 2019 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1