Справа № 953/3006/23
№ провадження 1-кп/646/355/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ;

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002310 від 10.07.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування посилався на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення й те, що наразі існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, не зможуть забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора, просив зобов`язати прокурора уточнити виклад обставин зазначених у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу, а саме наявність яких ризиків є підставою для продовження строку запобіжного заходу та якими матеріалами підтверджуються ризики, а також обгрунтування неможливості визначення розміру застави про що надав письмове клопотання.

Інші захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , кожен окремо, підтримали думку захисника ОСОБА_6 , просили відмовити в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки клопотання необгрунтовано, ризики не доведені, просили обрати запобіжний захід у вигляді цілодового домашнього арешту або альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, з покладенням обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію своїх захисників, заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ознайомившись з викладеною позицією учасників судового провадження, суддя приходить до наступного.

ОСОБА_4 02.11.2022 об 11 год. 05 хв. затриманий, в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України. 02.11.2022 йому повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 111-2 КК України.

ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та раніше змінену за ч.4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

03.11.2022 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, із строком застосування до 30.12.2022 включно.

26.12.2022 року постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури строк досудового розслідування кримінального провадження № 0002310 від 10.07.2022 продовжено до трьох місяців, тобто до 02.02.2023.

27.12.2022 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова підозрюваному ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, із строком застосування до 02.02.2023 включно.

27.01.2023 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова строк досудового розслідування кримінального провадження №0002310 від 10.07.2022 продовжено до шести місяців, тобто до 02.05.2023.

27.01.2023 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова підозрюваному ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, із строком застосування до 27.03.2023 включно.

22.03.2023 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова підозрюваному ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, із строком застосування до 02.05.2023 включно.

27.04.2023 року суддею Київського районного суду м. Харкова обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, із строком застосування до 25.06.2023 включно.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.06.2023 року відносно ОСОБА_4 продовжено застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 17.08.2023 року включно.

Після чого запобіжний захід відносно ОСОБА_4 неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.10.2023 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07.12.2023 (включно).

Ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.06.2023, 14.08.2023, 09.10.2023 про продовження запобіжного заходу були предметом апеляційного оскарження, обставини, викладені в апеляцйних скаргах не знайшли свого підтвердження, внаслідок чого ухвалами Полтавського апеляційного суду від 15.08.2023, 26.09.2023, 21.11.2023 апеляційні скарги залишені без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

ОСОБА_4 через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, усвідомлюючи, що деяка частина території окупована державою агресором, може переховуватись від суду, зокрема на території рф чи тимчасово окупованих частинах території України, або виїхати за межі території України через державний кордон, оскільки є пенсіонером (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що обвинувачений може виїхати за межі території України та переховуватися від суду.

ОСОБА_4 достовірно розуміє суть злочинів та передбачену за їх скоєння кримінальну відповідальність, має реальну можливість впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, в тому числі тих, яким відомо про вчинення злочинів, оскільки обвинувачений є депутатом місцевої ради, а також одним з найбільших підприємців в регіоні, що свідчить про наявні в нього ресурси та засоби, які можна використати для впливу на свідків, серед яких і наймані працівники підприємств, в яких ОСОБА_4 є та був керівником на час вчинення злочину, різними способами (залякування, надання матеріальних цінностей в обмін на зміну показань тощо) (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Окрім цього, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, а також бойових дій в передмісті м. Харкова та Харківській області, може спонукати ОСОБА_4 до втечі до іншого міста, населеного пункту, або навіть до іншої країни, щоб переховуватися від суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

При продовженні запобіжного заходу судом враховано також вік обвинуваченого, сімейний стан, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу обвинуваченого, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

Також слід зазначити, що продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення останнім незаконного впливу на свідків та запобігання вчинення інших кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено, а стороною захисту в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для продовження запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від суду, незаконного впливу на свідків, свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наведені прокурором у підготовчому судовому засіданні підстави продовження строку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування на даний час не змінилися.

Судовий розгляд з об`єктивних причин неможливо закінчити до спливу терміну запобіжного заходу, а отже, виникає необхідність продовження строку вказаного запобіжного заходу оскільки судом було встановлено, що вищезазначені ризики існують. Жодних обставин, які б свідчили про зменшення вищеперелічених ризиків та можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу не встановлено.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Також, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Виходячи з наведеного є всі підстави задовольнити клопотання прокурора та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого доцільним є продовження строку обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на 60 днів, тобто до 22.01.2024 року (включно).

Також, під час підготовчого судового засідання досліджена інформація, яка міститься в висновку експерта №08-36/2023 комісійної судово-медичної експертизи, яка проведена на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.04.2023, за клопотанням захисника адвоката ОСОБА_5 , з якої вбачається, що з урахуванням встановленого під час експертизи анамнезу, мається необхідність в додатковому ультразвуковому дослідженні серця ОСОБА_4 (доплерокоронарографії) для визначення стану вінцевих артерій, а також ультразвукового дослідження органів черевної порожнини для уточнення діагнозу та можливої корекції тактики лікування.

Захисник адвокат ОСОБА_5 на підтримку свого першочергово клопотання та з врахуванням дослідженого висновку експертизи та рекомендацій, просив суд з`ясувати щодо можливості проведення додаткових медичних досліджень ОСОБА_4 в умовах слідчого ізолятору, інші учасники: захисник адвокат ОСОБА_6 , захисник адвокат ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_4 , також підтримали зазначене клопотання, прокурор ОСОБА_3 покладався на розсуд суду.

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 14.06.2019 № 1769/5, яким затверджено «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально- виконавчої служби України», передбачено надання медичного обслуговування ув`язненим особам в слідчих ізоляторах. Надання ув`язненим і засудженим невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року №239/5/104.

Згідно до пункту 2.3 Розділу II «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 року, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п. 2.8 Розділу П цього Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Керівництво СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я.

Крім того, відповідно до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №1348/57572 від 15.08.2014 року, з урахуванням результатів обстеження та встановленого діагнозу лікар медичної частини негайно призначає засудженому курс лікування в обсязі, передбаченому стандартами та нормативами медичної допомоги у сфері охорони здоров`я, клінічними протоколами надання медичної допомоги.

Відповідно до ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі. Держава має право забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (п.72 рішення від 18.12.2008р. по справі «Ухань проти України», заява №30628/02).

На підставі вищевикладеного, з метою недопущення порушення прав особи на отримання необхідної та достатньої медичної допомоги, суддею приймається рішення про зобов`язання уповноважених осіб медичної частини та начальника установи повідомити суд про можливість організувати проведення необхідного додаткового медичного обстеження ОСОБА_4 , а саме: ультразвукового дослідження серця (доплерокоронарографія) для визначення стану вінцевих артерій, а також ультразвукового дослідження органів черевної порожнини для уточнення діагнозу та можливої коррекції тактики лікування в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» або із залученням необхідних лікарів-спеціалістів з орієнтовного переліку закладів охорони здоров`я відповідно до Порядку, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 № 239/5/104.

Крім того, захисником адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про витребування з Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області завірених належним чином копій матеріалів кримінального провадження, розпочатого за фактом здійснення артилерійського обстрілу з боку окупаційних військ рф, що мав місце 17.01.2023, внаслідок якого знищено приміщення СТОВ «Мрія», у якому зберігалась сільськогосподарська продукція пшениця, приблизною масою 5000 тон, оскільки зазначена інформація важлива для розгляду клопотання про скасування арешту з майна.

Зазначене клопотання було підтримано іншими учасниками судового розгляду: захисником адвокатом ОСОБА_6 , захисником адвокатом ОСОБА_7 , обвинуваченим ОСОБА_4 , прокурор ОСОБА_3 також не заперечував щодо заявленого клопотання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд розглядає клопотання учасників судового провадження про витребування певних речей і документів.

Таким чином, з врахуванням процесуального законодавства та позиції учасників судового розгляду, вбачається, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 206, 314 - 316, 331, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продоження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на 60 днів, тобто до 22.01.2024 року (включно).

Строк дії ухвали до 22.01.2024 року (включно).

Ухвала в цій частині підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Зобов`язати завідувача Харківської міської медичної частини № 27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях ОСОБА_8 повідомити суд чи мається можливість організувати проведення медичного обстеження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: ультразвукового дослідження серця (доплерокоронарографія) для визначення стану вінцевих артерій, а також ультразвукового дослідження органів черевної порожнини для уточнення діагнозу та можливої коррекції тактики лікування в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» або із залученням необхідних лікарів-спеціалістів з орієнтовного переліку закладів охорони здоров`я відповідно до Порядку, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 № 239/5/104.

Витребувати з Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області завірені належним чином копії матеріалів кримінального провадження, розпочатого за фактом здійснення артилерійського обстрілу з боку окупаційних військ рф, що мав місце 17.01.2023, внаслідок якого знищено приміщення СТОВ «Мрія», у якому зберігалась сільськогосподарська продукція пшениця, приблизною масою 5000 тон, а саме:

-Копію витягу з ЄРДР про початок досудового розслідування за вказаним фактом;

-Копію протоколу огляду місця події з відповідними додатками у вигляді фототаблиць;

-Копію протоколу допиту представника потерпілого СТОВ «Мрія» - ОСОБА_9 ;

-Копії протоколів допитів свідків, які підтверджують вказаний факт.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та оголошено 29.11.2023 о 15-15 год.

Суддя - ОСОБА_1