Провадження № 1-кс/752/6255/23
У Х В А Л А

Іменем України

09 серпня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши клопотання начальника відділення № 4 слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою : АДРЕСА_2 (підсобне приміщення), б офіційно не працюючої, не судимої, у кримінальному провадженні № 0002228 від 28.07.2023р., -

В С Т А Н О В И В:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання начальника відідленян № 4 слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НПу м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002228 від 28.07.2023р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відносно ОСОБА_5 .

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що, 25.07.2023 приблизно о 23:00 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшли до лавки, що розташована на вулиці поблизу будинку АДРЕСА_3 , з метою розпиття алкоголю. В цей момент на вказаній лавці сиділа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка також розпивала алкогольні напої. В подальшому, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпочалась обопільна бесіда, під час якої вони вживали розпивали алкоголь. В один момент ОСОБА_5 пішла до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 (підсобне приміщення), де спільно проживає з ОСОБА_8 . У ході подальшого спілкування з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 запропонував їй піти до його місця проживання з метою подальшого розпиття алкоголю. На дану пропозицію ОСОБА_9 погодилася.

Прибувши за місцем проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 продовжили розпивати алкогольні напої. У свою чергу ОСОБА_5 перебувала поруч з ними.

У момент розпиття алкоголю між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали виникати інтимні стосунки, під час яких ОСОБА_9 розпочала знімати з себе верхній одяг.

Побачивши це, в ОСОБА_5 на грунті ревнощів до ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_9 .

Діючи умисно, протиправно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_5 підійшла до неї та нанесла один удар рукою в область її обличчя. Внаслідок цього між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 розпочалася обопільна бійка, під час якої ОСОБА_5 схопила обома руками за шию ОСОБА_9 та із застосуванням фізичної сили почала душити її протягом декількох хвилин до моменту поки остання перестала чинити опір.

Зрозумівши те, що ОСОБА_9 не чинить опір та не подає видимих ознак життя, ОСОБА_5 відпустила її та відійшла в бік.

Через декілька хвилин ОСОБА_9 почала подавати ознаки життя, а саме почала здійснювати хриплі подихи. У свою чергу ОСОБА_5 , розуміючи, що не довела свого злочинного умислу, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_9 , взяла в руки ремінь, підійшла до неї та накинула його їй на шию. Після цього, з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_9 , до кінця, ОСОБА_5 почала душити вказаним ременем шию останньої до моменту поки вона не перестала подавати ознаки життя.

У подальшому ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій, разом з ОСОБА_8 покинули місце вчинення злочину.

26.07.2023 у вечірню пору доби ОСОБА_5 та ОСОБА_8 повернулися на місце вчинення злочину з метою приховання слідів його вчинення, а також з метою приховання трупа ОСОБА_9 .

Перебуваючи на місці вчинення злочину, а саме за адресою: м. Київ, просп. Науки, 20, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 помістили тіло ОСОБА_9 в клітчасту сумку. Після цього, ОСОБА_8 зателефонував до своєї знайомої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сказав їй, щоб вона прийшла до його місця проживання. По прибуттю ОСОБА_10 ОСОБА_8 повідомив їй, що в сумці знаходиться тіло ОСОБА_9 .

Далі, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 взяли вказану сумку з тілом ОСОБА_9 та направилися до гаражів, які розташовані у дворі будинку АДРЕСА_2 , де викопали яму та захоронили в ній тіло ОСОБА_9 .

07.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У клопотанні зазначається, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенню, передбаченому ч.1 ст. 115 КК України, підтверджується сукупністю доказів, доданими до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Захисник просив розглянути можливість обрати більш м`який запобіжний захід замість тримання під вартою, а саме особисте зобов"язання, та заявив клопотання в порядку ст. 206 КПК України.

Підозрювана підтримала думку захисника.

Розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу та клопотання в порядку ст. 206 КПК України, заслухавши учасників процесу, оцінивши всі обставини, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, Слідчим відділом Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002228 від 28.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З клопотання слідчого та доданих матеріалів встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

07.08.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 в інкримінованому її кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується доказами в їх сукупності.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суд з прав людини від 21.04.2011року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» під терміном «обгрунтована підозра» необхідно розуміти, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У рішенні №14310/88 від 23.10.1994 року по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обгрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, та на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, приходить до висновку про обгрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_11 , до вчинення інкримінованого її кримінального правопорушення.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчиненні кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_11 до вчинення інкримінованого її кримінального правопорушення.

Розглянувши питання існуючих ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає в тому, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років.

Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Іллійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того слідчим суддею враховуюється, що підозрювана не має постійного місця проживання, офіційно не працевлаштована, неодружена, не має міцних соціальних зв`язків.

Щодо ризику впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання потерпілого і свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб. Вказане доводить, що можливість впливу на свідків є досить ймовірною.

Разом з тим, на думку слідчого судді, ризик того, що підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є недоведеним прокурором, а тому не береться до уваги при вирішенні клопотання.

Беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, аналізуючи наведене в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищеназваним ризикам і тому слідчий суддя вважає за необхідне обрати стосовно ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховуються вимоги ст. 183 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи викладене вище, наявність обгрунтованої підозри, ризиків передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів та враховуючи наслідки, які настали в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання без визначення розміру застави.

Щодо клопотання захисника в порядку ст. 206 КПК України.

У клопотанні захисник зазначає, що у ході конфіденційного побачення підзахисна ОСОБА_11 повідомила, що її затримали співробітники поліції 07.08.2023 року приблизно о 21 год. 00 хв., за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_2 (підсобне приміщення). Протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК слідчим не було надано. Адвокат на затримання не залучався. Ухвала слідчого судді про дозвіл на затримання теж відсутня. Відповідно до повідомлення про підозру злочин був вчинений 25.07.2023р., кримінальне провадження зареєстроване 28.07.2023р., з чого слідує, що ОСОБА_5 не могла бути затримнаа в порядку ст. 208 КПК України, оскільки підстави, зазначені в ч. 1 ст. 208 КПК України відсутні.

У судовому засіданні захисник та підозрювана просили звільнити підозрювану з-під варти негайно.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання захисника, вказавши, що таким чином підозрювана в такий спосіб намагається уникнути відповідальності.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. ст. 42, 208 КПК України підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Слідчий суддя згідно зі ст. 3 КПК України здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайного звільнення з-під варти особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Однак, оскільки матеріали не містять доказів на підтвердження доводів щодо незаконного утримання підозрюваної під вартою, слідчий суддя відмовляє в задоволенні скарги в порядку ст. 206 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 206, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання задовольнити.

2. Скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України залишити без задоволення.

3. Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, в межах досудового розслідування, тобто до 07.10.2023 року, до 10:45 год, включно, без права внесення застави.

4.Взяти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в приміщенні залу судового засідання.

5. Початком відліку строку дії запобіжного заходу вважати з моменту винесення ухвали суду, тобто з 09.08.2023р. 10:45.

6. Повний текст ухвали слідчого судді буде складено та оголошено в приміщенні суду протягом 5 діб.

7. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1