Справа № 442/6877/23
Провадження № 1-кп/442/387/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000449 від 30.05.2023 відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, не військовозобов`язаного, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_2 , перебуваючи на профілактичному обліку в Дрогобицькому РВП ГУ НП у Львівській області, як кривдник, 28.05.2023 приблизно о 19:00 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», маючи умисел на вчинення психологічного насильства та заподіяння психологічних страждань, ображав свого малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за цією ж адресою, нецензурною лайкою, принижував його та погрожував фізичною розправою. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння фізичних страждань, передбачаючи такі наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до малолітнього сина ОСОБА_7 та умисно наніс йому один удар долонею руки в обличчя справа, один удар в плече зліва та натиснув двома пальцями на очні яблука, чим завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 заподіяв малолітньому синові психологічні страждання у вигляді наступних психотравмуючих факторів: страху, відчаю, безнадії, ситуативної тривожності, порушення соціальної рамки, легкої депресивної ситуативної симптоматики, почуття вини.

Вказані дії ОСОБА_2 є умисними та систематичними, оскільки до цього він був двічі притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме:

-постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.08.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні 17.07.2022 домашнього насильства щодо сина ОСОБА_5 та накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн., який не сплачено;

-постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.12.2022 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні 20.11.2022 домашнього насильства щодо сина ОСОБА_5 та накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн., який не сплачено.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив умисне систематичне психологічне та фізичне насильство щодо свого малолітнього сина ОСОБА_5 , що призвело до психологічних та фізичних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що приживає зі своєю колишньою дружиною, яка є інвалідом І групи, та трьома дітьми, в т.ч. і сином ОСОБА_7 , який росте "проблемною" дитиною, хоча і є найбільш роботящим серед його дітей. Він офіційно не працевлаштований, перебивається тимчасовими заробітками, оскільки змушений доглядати за дружиною, яка не взмозі самостійно пересуватись. Не заперечив свою причетність до подій, які мали місце 28.05.2023 та повністю згідний з викладеним в обвинувальному акті обвинуваченням. Зазначив, що на даний час примирився з сином, має намір займатись його вихованням та обіцяє не вчиняти щодо сина ОСОБА_7 жодного насильства. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні малолітній потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що з матір`ю та батьком, братом і сестрою, проживає в одній квартирі за адресою АДРЕСА_2 . Батько вчиняв відносно нього домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, проте, після того, як він подав до органів поліції заяву про кримінальне правопорушення, ставлення батька до нього змінилося, зокрема, останній добре себе поводить та припинив його ображати. Просить не позбавляти волі батька.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_2 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними.

При таких обставинах суд вважає, що дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, оскільки він вчинив умисне систематичне психологічне та фізичне насильство щодо свого малолітнього сина ОСОБА_5 , що призвело до психологічних та фізичних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить повне визнання своєї вини та щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який визнав себе винним повністю, розкаюється, обіцяє більше не вчиняти подібного.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_2 можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Окрім того, враховуючи, що ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство щодо дитини, суд вважає за доцільне, у відповідності зі ст. 91-1 КК України застосувати до нього обмежувальний захід у вигляді обмеження спілкування з дитиною та направлення для проходження програми для кривдників.

Разомз тим, на підставі ч. 3 ст. 76 КК України, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити попередній особисте зобов`язання.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На підставі ч. 2 ст. 76 та п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_2 обмежувальний захід на строк у три місяці у вигляді обмеження спілкування з дитиною ОСОБА_5 та направлення для проходження програми для кривдників.

На підставі ч. 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_2 додатково покласти обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1