Справа № 473/5833/23
Номер провадження 1-кс/473/1210/2023
УХВАЛА

"27" жовтня 2023 р. Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

За участю скаржниці ОСОБА_3 , дізнавача СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови дізнавача СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 30.09.2023 року про закриття кримінального провадження за №0000185 від 20.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України

встановив

24.10.2023 року до слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, надійшла скарга ОСОБА_3 про скасування постанови дізнавача СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 30.09.2023 року про закриття кримінального провадження за №0000185 від 20.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Скарга мотивована тим, що 20.07.2023 року ОСОБА_3 звернулася із заявою до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про те, що її колишній чоловік ОСОБА_6 , з лютого 2011 року по травень 2019 року злісно ухиляться від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 , на утримання доньки ОСОБА_7 , 2009 року народження. На підставі даної заяви СД Вознесенського РУП ГУНП у Миколаївської області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за №0000185 від 20.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України. Постановою дізнавача СД Вознесенського РУП ГУНП у Миколаївської області ОСОБА_5 від 30.09.2023 року кримінальне провадження №0000185 від 20.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Скаржниця вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки дізнавачем ОСОБА_5 , при розслідуванні кримінального провадження не дотримано вимог закону, зокрема, щодо всебічності і повноти розслідування, оскільки він не вжив достатніх дій для всебічної і повної перевірки всіх обставин справи. Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, дізнавач прийшов до такого висновку не дослідивши всі обставини справи, зокрема в даному кримінальному провадженні не було проведено всіх слідчих дій для встановлення всіх обставин кримінального провадження, результат яких має суттєве значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі. Разом з тим, дізнавач приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, під час досудового слідства не перевірив належним чином матеріальний стан ОСОБА_6 , з метою підтвердження його слів щодо скрутного матеріального стану. Також працівниками поліції не перевірено, яким майном фактично володіє ОСОБА_6 , та в яких умовах він проживає, який дохід має. Адже він має кошти на своє утримання, харчування і утримання інших своїх дітей. Що вказує на умисне приховування ним своїх дійсних доходів, крім того працівниками поліції не оглянуто матеріали виконавчого провадження де зазначено про накладення на ОСОБА_6 державним виконавцем штрафу, як міра відповідальності за несплату аліментів, вважає що ОСОБА_6 злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини а тому просить скаргу задовольнити та скасувати постанову про закриття кримінального провадження. Зазначає, що постанову дізнавача про закриття кримінального провадження від 30.09.2023 року, вона отримала 16.10.2023 року простим листом.

В судовому засіданні скаржниця ОСОБА_3 просила скаргу задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, вважала, що постанова відповідає вимогам закону та винесена після дослідження всіх обставин , які мають значення для вирішення справи.

Оглянувши та дослідивши матеріали скарги, долучені до неї документи та подані суду матеріали кримінального провадження №0000185 від 20.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В силу положень п. 3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч.1,2 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 30.09.2023 кримінальне провадження, внесене за ЄРДР за № 0000185 від 20.07.2023 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 20.07.2023 року відомості про кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000185 за ч. 1 ст. 164 КК України.

В ході досудового розслідування була допитана в якості потерпілої ОСОБА_3 , яка повідомила, що її колишній чоловік не сплачує аліменти на утримання їх спільної дитини ОСОБА_7 .

Під час досудового розслідування опитаний ОСОБА_6 , пояснив, що так, дійсно в 2011 році за рішенням Вознесенського міськрайонного суду, його зобов`язано сплачувати на утримання його доньки аліменти в розмірі частини заробітку(доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.02.2011 року.

Під час досудового розслідування було долучено до матеріалів кримінального провадження квитанції про сплату аліментів за останні три місяці.

Згідно відповіді на запит, отриманої у порядку ст. 93 КПК України з Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області заборгованість складає 58 641,08 грн.

Згідно відповіді на запит, отриманої у порядку ст. 93 КПК України, з Вознесенської філії Миколаївського обласного центру зайнятості встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на обліку як безробітній за період з: -16.09.2014 по 29.09.2014 допомогу по безробіттю не отримував та був працевлаштований до ФОН «Пташник» на посаду вантажник.

Згідно відповіді на запит отриманої у порядку ст. 93 КПК України, з Управління соціального захисту населення Вознесенської районної військової адміністрації Миколаївської області встановлено, що в період часу з 2011 по 2019 року ОСОБА_6 , на обліку в управлінні як отримувач державних соціальних допомог не перебував і не перебуває.

Згідно відповіді на запит отриманої у порядку ст. 93 КПК України з Управління соціального захисту населення Вознесенської міської ради встановлено, що в період часу з 2011 по 2019 року ОСОБА_6 , на обліку в управлінні як одержувач державної допомоги не перебував і не перебуває.

Згідно відповіді па запит отриманої у порядку ст. 93 КГІК України з КП «Вознесенське МБТІ» встановлено, що станом на 31.12.2021 р., за ОСОБА_6 , право власності на нерухоме майно не зареєстровано.

Згідно відповіді на запит отриманої у порядку ст. 93 КПК України з Територіального сервісного центру №4844 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області встановлено, що станом на 11.08.2023 за гр. ОСОБА_6 , транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно відповіді на запит отриманої у порядку ст. 93 КПК України з Державної податкової служби України встановлено, що ОСОБА_6 за період з 1 кварталу 2011 по 2 квартал 2012 отримав дохід за цивільно-правовим договором, і дохід у вигляді заробітної плати, дохід від продажу рухомого майна, за період з 3 кварталу 2012 по 2 квартал 2014 відсутня інформація про доходи; за період з 3 кварталу 2014 по 2 квартал 2017 отримав дохід у вигляді заробітної плати; за період з 3 кварталу 2017 по 2 квартал 2018 відсутня інформація про доходи; за період з 3 кварталу 2018 по 2 квартал 2019 отримав дохід у вигляді заробітної плати.

Крім цього, 29.09.2023 було додатково опитано ОСОБА_6 , який пояснив, що дійсно, з 1 кварталу 20 і 1 по 2 квартал 2032 року він працював торговим представником в м. Кропивницький, але з заробітної плати в нього не списувались кошти на сплату аліментів, чому саме він пояснити не може, в тім зазначив, що в той час він підтримував дружні відносини з колишньою дружиною і регулярно допомагав фінансово, тобто сплачував аліменти. Що стосується доходу за продаж рухомого майна, то дійсно він продавав автомобіль який був в його використанні, але власником автомобіля він не був. Також з 3 кварталу 2014 по 2 квартал 2017 він працював у ФОП « ОСОБА_8 » на посаді вантажник і з його заробітної плати регулярно щомісячно відраховувались кошти на сплату аліментів.

Відповідно до коментарю до ст. 164 КК України під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості Із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за шість місяців відповідних платежів.

Ухилення від сплати аліментів і ухилення від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей утворюють цей склад злочину лише у випадку, коли воно є злісним. Поняття злісності належить до оціночних категорій і має бути визначено у кожному конкретному випадку. Про злісний характер ухилення можуть свідчити тривалість ухилення, продовження ухилення після попередження про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності з боку судді чи державного виконавця, неодноразові звернення потерпілого чи інших осіб до винної особи з цього приводу тощо.

Не може визнаватися злісним ухиленням від сплати аліментів чи злісним ухиленням від утримання дітей, яке хоча і тривало значний проміжок часу чи мало систематичний характер, але було вимушеним з боку особи, на яку такий обов`язок покладено законом чи рішенням суду. До таких випадків слід відносити несплату аліментів особою через неможливість знайти роботу, через хворобу, невиділення із сімейного бюджету коштів, необхідних для придбання одягу неповнолітній дитині чи для лікування непрацездатної дитини у зв`язку з їх відсутністю тощо.

Злочин визнається закінченим з моменту, коли зазначене у цій статті ухилення набуло злісного характеру.

За позицією дізнавача СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області в ході до судового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , вище перераховані дії не вчиняє, так як офіційного доходу він не має, змін місця проживання чи місця роботи в нього не відбувалося, тим самим, злісно ОСОБА_6 , не ухиляється від сплати аліментів, оскільки у зв`язку з відсутністю в нього постійного доходу, останній не має можливість сплачувати аліменти на постійній основі. Крім цього в матеріалах досудового розслідування наявна інформація про те, що ОСОБА_6 , сплачує аліменти згідно свого фінансового становища. Оскільки суб`єктивною стороною даного злочину є прямий умисел, який в діях ОСОБА_6 , відсутній, таким чином, дізнавач прийшов до висновку, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Таким чином, в силу положень ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути у тому числі, про відмову у задоволенні скарги.

Злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів), про яке йдеться в ч. 1 ст. 164 КК, - це тривале, систематичне і наполегливе ухилення боржника від виконання свого обов' язку, вчинення ним будь-яких діянь, спрямованих на невиконання рішення суду, як-от: приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця тощо.

Злочин має матеріальний склад і є закінченим з моменту настання наслідків: виникнення заборгованості із сплати коштів у розмірі, що сукупно складає суму виплат за шість місяців відповідних платежів.

Суб`єктивна сторона цього злочину передбачає прямий умисел і, як правило, має корисливі мотиви.

Суб`єкт злочину - спеціальний, тобто особа, записана як матір або батько у Свідоцтві про народження дитини, або особи, прирівняні до статусу батьків: усиновлю- вачі, вітчим, мачуха, особа, що взяла дітей на постійне виховання, або на утримання за умови, що обов`язок платежу аліментів покладений на цих осіб рішенням суду.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 не ухиляється від сплати аліментів, оскільки у зв`язку з відсутністю в нього постійного доходу, останній не має можливість сплачувати аліменти на постійній основі, крім цього в матеріалах досудового розслідування наявна інформація про те, що ОСОБА_6 , сплачує аліменти згідно свого фінансового становища.

Таким чином, слідчим суддею на підставі матеріалів кримінального провадження не встановлено доказів скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.164 КК України, а саме злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена ??відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що в процесі проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000185 від 20.07.2023 дізнавачем СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 були належним чином дослідженні всі обставини кримінального провадження та безпосередньо дослідженні, з наданням оцінки дізнавачем, показанням, речам і документам, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження № 0000185 від 20.07.2023 із правовою кваліфікацією за ч.1 ст.164 КК України. Тому відсутні правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 та скасування даної постанови про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись п.4 ч.2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя

постановив

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови дізнавача СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 30 вересня 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000185 від 20.07.2023 року із правовою кваліфікацією за ч.1 ст.164 КК України.

Ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.307 КПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 01 листопада 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1