ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
22 листопада 2023 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВРЗЗС слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степок Білоцерківського (Таращанського) району Київської області, українця, громадянина України, одруженого, зі слів працюючого вантажником ПрАТ «Кондитерська Фабрика «Лагода», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
У клопотанні слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 27.09.2023 близько 10 години 30 хвилин (точний час досудовим розслідуванням не встановлений), ОСОБА_4 маючи злочинний умисел вчинити напад з метою заволодіння майном ОСОБА_7 разом з останньою, електропотягом направились з вокзалу м. Київ досмт. Глеваха Фастівського р-ну Київської області.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на напад з метою відкритого викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що їм необхідно вийти з електропотягу на станції смт. Глеваха Фастівського р-ну Київської області і в подальшому перейшовши залізничні колії направився разом з потерпілою в лісосмугу, яка розташована на відстані 1,5 км від залізничної станції смт. Глеваха в бік смт. Калинівка Фастівського р-ну Київської області. Відразу після цього ОСОБА_4 усвідомлюючи що він діє відкрито, наблизився до потерпілої ОСОБА_7 та погрожуючи, у застосуванні насильства, наказав останній перерахувати її грошові кошти із закордонної картки на картку «Монобанк», яка була прив`язана до її телефону. Далі ОСОБА_4 з метою обмеження волі пересування потерпілої та з метою подальшого переслідування останнього, застосовуючи мотузки, що мав при собі, зв`язав руки та ноги ОСОБА_8 та закрив їй рот за допомогою спідньої білизни, яка знаходилась в сумці останньої. Після чого ОСОБА_4 заволодів особистими речами потерпілої, а саме банківською карткою «РОБОБАНК» на рахунку якої знаходилось 6 євро, мобільним телефоном марки «Samsung» в якому завантажений додаток банківської картки «Монобанк» на якій знаходились грошові кошти в сумі 12 000 грн. та 200 євро, грошовими коштами готівкою 200 євро та 60 злотих, а також паспортом громадянина України та біометричним закордонним паспортом на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого усвідомлюючи, що його дії помічені та виявлені потерпілою ОСОБА_7 , з місця події зник.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Разом з цим, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу 27.09.2023 в період часу з 13 год. 00 год. по 14 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, ОСОБА_4 , перебуваючи в лісосмузі, яка розташована на відстані 1,5 км від залізничної станції смт. Глеваха в бік смт. Калинівка Фастівського р-ну Київської області, де він перебував з потерпілою ОСОБА_7 вирішив викрасти належні їй банківську картку «Монобанк», що знаходилася в телефоні потерпілої та банківську картку «РОБОБАНК».
Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з особистих мотивів викрав належні потерпілій ОСОБА_7 банківські картки «Монобанк», що знаходилася в телефоні потерпілої та банківською карткою «РОБОБАНК», які є різновидом офіційного документу, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального засобу, розпорядившись ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у викрадені офіційного документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.
Крім цього, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу 27.09.2023, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в лісосмузі, яка розташована на відстані 1,5 км від залізничної станції смт. Глеваха в бік смт. Калинівка Фастівського р-ну Київської області, де він перебував з потерпілою ОСОБА_7 вирішив викрасти належні їй посвідчуючи особу документи, а саме: паспорт громадянина України та біометричний закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з особистих мотивів викрав належні потерпілій ОСОБА_7 посвідчуючи її особу документи, а саме: паспорт громадянина України та біометричний закордонний паспорт на її ім`я, які є офіційними документами, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство, розпорядившись ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному заволодінні паспортом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.
У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Степок Білоцерківського (Таращанського) району Київської області, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, одружений, зі слів працюючий вантажником ПрАТ «Кондитерська Фабрика «Лагода», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий
27.09.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
28.09.2023 ОСОБА_4 слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України.
Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.09.2023 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 25.11.2023.
Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлений до 28 листопада 2023 року.
Слідчий зазначає, що завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не є можливим у зв`язку із тривалим терміном проведення судових експертиз, крім того необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій та виконати вимоги ст. 291 КПК України, а тому він змушений звернутися до слідчого судді з вказаним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення клопотання.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
За правилами ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст.ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).
Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що дані, що вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в доказах, що приєднані до клопотання, одночасно враховує, що означене встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу, вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, вирішенні питання про продовження строків досудового розслідування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Згідно практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У зазначеному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у провадженні доказами, їх сукупність надає підстави вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Згідно ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Втім, за практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, та зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Європейський суд з прав людини у справі «Михалкова та інші проти України» у рішенні від 13.01.2011 р. зазначив, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Слідчий суддя при розгляді клопотання приймає до уваги, що у кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів. Разом з тим у даній справі необхідно завершити проведення експертиз, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів кримінального провадження.
Сторона обвинувачення довела, що ризик передбачений пунктом 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від слідства та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тому, прогнозуючи неминучість тривалого покарання у вигляді ув`язнення, як безальтернативного покарання, він без виключення, буде переховуватись від правоохоронних органів, як спосіб уникнення від відповідальності.
Стосовно інших ризиків, передбачених пунктами 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя приймає доводи слідчого, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні. Також, беручи до уваги, що ОСОБА_4 раніше був судимий, а тому це прямо вказує на відсутність будь-яких стримуючих факторів щодо вчинення протиправних діянь, в тому числі кримінальних правопорушень. Тому, у разі перебування ОСОБА_4 на волі, наявні передумови для вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного, проаналізувавши надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний стан, здійснені слідчі і процесуальні дії, та ті, які орган досудового розслідування має здійснити, слідчий суддя приходить висновку про задоволення клопотання, також враховує принцип диспозитивності, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують тільки ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України, приймає до уваги, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, що стороною захисту не спростовані надані стороною обвинувачення докази, які дають підстави для висновку про необхідність продовження дії запобіжного заходу з метою забезпечення прав, свобод підозрюваного і одночасно з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження органом досудового розслідування.
Керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,
Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 листопада 2023 року включно.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Слідчий суддя ОСОБА_1