КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного судув складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду клопотання захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , про зміну ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 20.03.2023 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Також цим вироком вирішено питання щодо цивільного позову, речових доказів та процесуальних витрат.

До набрання вироком законної сили суд обрав ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

На даний вирок захисники обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

19 вересня 2023 року захисник ОСОБА_7 подала клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з 23 год. до 06 год. з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

В обгрунтування доводів клопотання захисник ОСОБА_7 зазначає, що оскаржуваним вироком суд, визнавши ОСОБА_9 винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та обравши йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, не встановив строку дії даного запобіжного заходу з одночасним обмеженням строку тримання обвинуваченого під вартою певною датою в межах 60 днів, як це передбачено ст. 197 КПК України.

Захисник вважає, що прив'язка у вироку стосовно строку тримання обвинуваченого під вартою до набрання вироком законної сили не дає чіткого розуміння строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу, оскільки в даному випадку апеляційний розгляд, а отже і набрання вироком законної сили, може затягнутися на досить тривалий час, і невизначене в часі, тривале, безальтернативне тримання обвинуваченого під вартою в такому разі може призвести до порушення гарантій, передбачених статтею 5 Конвенції.

Також вказує, що ОСОБА_9 утримується під вартою з 20.03.2023 року, тобто понад 186 днів і під час перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор» останній неодноразово звертався до адміністрації установи за медичною допомогою у зв`язку із погіршенням стану його здоров`я, зокрема 11.07.2023 року працівниками установи було доставлено ОСОБА_9 до Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Києва з метою надання спеціалізованої медичної допомоги, яку неможливо надати/забезпечити в умовах перебування у вказаній установі.

Звертає увагу, що згідно інформації Київської міської медичної частини філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» в м. Києві та Київській області Київська медична частина не має можливості надати ОСОБА_9 повноцінної спеціалізованої та високоспеціалізованої медичної допомоги в умовах СІЗО, оскільки медична частина надає виключно первинну медичну допомогу.

Отже, захисник просить врахувати стан здоров'я ОСОБА_9 , який значно погіршився в умовах СІЗО, а також те, що останній має постійне місце проживання в м. Києві, дотримувався умов раніше застосованих до нього запобіжних заходів у даному кримінальному провадженні та належним чином виконував покладені на нього обов'язки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на підтримку доводів клопотання про зміну ОСОБА_9 запобіжного заходу, думку прокурора та потерпілого, які заперечували проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 , посилаючись на відсутність підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання захисника ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що в задоволенні цього клопотання слід відмовити з наступних підстав.

За приписами ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, у тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із видів яких, згідно п.9 ч.2 ст. 131 КПК України, є запобіжні заходи.

Так, при ухваленні Голосіївським районним судом м. Києва вироку від 20.03.2023 рокустосовно ОСОБА_9 суд призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк та обрав ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.

Вирішуючи питання щодо заявленого клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, враховуючи дані про особу обвинуваченого, а також те, що останній визнаний судом винуватим у вчиненні ним тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, тяжкість призначеного йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та приймаючи до уваги наявність ризику переховуватися від суду та уникнути призначеного покарання, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Доводи клопотання захисника ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_9 має незадовільний стан здоров`я, який значно погіршився під час його перебування у слідчому ізоляторі, а також те, що згідно інформації ДУ «Київський слідчий ізолятор» медична частина установи не має можливості надати ОСОБА_9 повноцінної спеціалізованої та високоспеціалізованої медичної допомоги в умовах СІЗО, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування ОСОБА_9 під вартою за станом здоров`я, а згідно наданих захисником документів, у разі потреби останньому надається необхідна медична допомога, у тому числі шляхом його доставки працівниками установи до відповідного закладу охорони здоров`я для надання спеціалізованої медичної допомоги, яку неможливо надати/забезпечити в умовах перебування у слідчому ізоляторі.

Посилання захисника на ту обставину, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання в м. Києві, дотримувався умов раніше застосованих до нього запобіжних заходів у даному кримінальному провадженні та належним чином виконував покладені на нього обов'язки, не може бути безумовною підставою для зміни ОСОБА_9 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України,запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

З огляду на вищевикладене, клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 405, 418 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 23 год. до 06 год. з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3