справа № 361/6320/22
провадження № 1-кп/361/700/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів :

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка Броварського району Київської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, інвалідності не має, неодруженого, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, п. 12, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111, п. 12, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111, п. 12, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування якого спливає 05.11.2023.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане через канцелярію суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів обвинуваченому ОСОБА_6 з посиланням на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, враховуючи усвідомлення обвинуваченим ОСОБА_6 міри покарання, яке йому загрожує в разі визнання судом його винуватим (від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна), перебуваючи на волі останній може з метою уникнення від кримінальної відповідальності здійснити спробу втечі за кордон або до будь-якої з окупованих територій нашої держави; незаконно впливати на свідків та потерпілих, на яких він, перебуваючи на волі та фактично проживаючи в одному населеному пункті, може здійснити вплив або тиск у даному кримінальному провадженні з метою викривлення їх показань під час допиту в судовому засіданні задля подальшого випрасовування його та таким чином уникнути кримінальної відповідальності; ймовірність вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може повторно вчиняти кримінальні правопорушення або продовжити вчинення кримінального правопорушення за епізодом ст. 111 КК України. До того ж, в Святошинському районному суді м. Києва та Шевченківському районному суді м. Києва перебувають більше двох обвинувальних актів стосовно ОСОБА_6 , що дає підстави говорити, що останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

Запобігання до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних засобів не зменшить наявність вказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, не унеможливить вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вказаних ризиків, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 при вирішенні даного клопотання поклалися на розсуд суду.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, в матеріалах справи наявні заяви потерпілих про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши доводи прокурора, позицію обвинуваченого та його захисника, судприходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 07.09.2023 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 днів по 05.11.2023 включно.

Враховуючи стадію судового розгляду даного кримінального провадження, складність справи та об'єм обвинувачення, суд приходить до висновку, що воно не буде завершено до спливу строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного обвинуваченому ОСОБА_6 .

Відповідно до частин 1, 2 та 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Досліджуючи питання наявності ризиків для продовження строку дії запобіжного заходу, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_6 обвинувачується, суд зазначає таке.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, оскільки останній обвинувачується у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, санкцією яких передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, при цьому ОСОБА_6 не одружений, утриманців не має, не працює, тобто не має міцних соціальних зв'язків, які б утримували останнього від спроби втечі. За вказаних обставин суд має ґрунтовні підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 , усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його судом винним, може переховуватись від суду, намагаючись таким чином уникнути кримінальної відповідальності.

Також продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконного впливу на свідків, так як йому відомі анкетні дані свідків, їх місця мешкання, а отже перебуваючи на волі він може шляхом погроз, вмовлянь, чи іншим способом незаконно вплинути на них з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, при цьому ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того не зменшився та продовжує існувати ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 не працевлаштований, не має законних джерел отримання доходу, обвинувачується у скоєнні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів; характер пред`явленого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_6 злочинів за епізодами ст. 289 та ст. 115 КК України, де останній без вагань застосував зброю, тобто він має навички використання зброї та без вагань може застосувати її до будь-кого з учасників кримінального провадження; не має міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий, водночас на розгляді в Святошинському районному суді м. Києва, Дніпровському районному суді м. Києва та Шевченківському районному суді м. Києва перебувають кримінальні провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні ряду умисних корисливих кримінальних правопорушень, що дає підстави вважати, що останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень та може продовжити вчиняти дії, спрямовані на проведення підривної діяльності проти України, зазначені ризики виключають можливість іншої міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а тому на даній стадії кримінального судочинства в якості запобіжного заходу його належить утримувати під вартою.

Суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується в тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до розділу І КК України належить до злочинів проти основ національної безпеки України, в той час, коли відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв'язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який продовжувався та триває на даний час, що свідчить про високу суспільну небезпечність даного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою, а отже будь-який інший запобіжний захід, не пов'язаний з триманням під вартою не є можливим згідно з процесуальними нормами КПК України.

Враховуючи викладене, зважаючи на існуючий під час воєнного стану неабиякий суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції від 04.11.1950 «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Враховуючи положення абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України, суд не призначає обвинуваченому застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 176, 178, 183, 197, 331, 371-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 31.12.2023 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3