ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/72/24
Провадження №1-кс/477/79/24
УХВАЛА

про арешт майна

17 січня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора-стажиста Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні №0000005 від 13 січня 2024 року про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2024 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора-стажиста Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000005 від 13 січня 2024 року про арешт тимчасово вилученого 12 січня 2024 року в ході огляду місця події майна, а саме: транспортного засобу, марки «Ford Transit», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору з ключами від нього; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , виданого Севастопольським МРЕВ 29 листопада 2007 року на ім`я ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що 12 січня 2024 року до чергової частини ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення поліцейського УПП в Херсонській області про те, що цього ж дня, на 173 км автодороги М-14, поблизу с. Котляреве Миколаївського району Миколаївської області було зупинено транспортний засіб, марки «Ford Transit», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , видане Севастопольським МРЕВ 29 листопада 2007 року на ім`я ОСОБА_4 з ознаками підробки. А транспортний засіб, яким керував останній не мав ідентифікаційного номеру кузова.

За даним фактом сектором дізнання ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000005 від 13 січня 2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого статтею 290 КК України.

12 січня 2024 року в ході огляду місця події на ділянці автодороги М-14, неподалік від с. Котляреве Миколаївського району Миколаївської області вилучено транспортний засіб, марки «Ford Transit», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору з ключами від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , видане Севастопольським МРЕВ 29 листопада 2007 року на ім`я ОСОБА_4 .

Постановою дізнавача від 13 січня 2024 року вказане вище майно визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Огляд проводився як невідкладний захід з метою виявлення ознак кримінального правопорушення та запобігання подальшого знищення речових доказів, які були виявлені під час огляду.

Враховуючи, що вилучене під час огляду місця події від 12 січня 2024 року майно: транспортний засіб, марки «Ford Transit», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору з ключами від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , видане Севастопольським МРЕВ 29 листопада 2007 року на ім`я ОСОБА_4 є об`єктом кримінального правопорушення та може зберігати сліди вчиненого кримінального правопорушення, та містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального правопорушення, є об`єктом кримінально протиправних дій, тобто містять ознаки речового доказу, прокурор звернувся з вказаним клопотання про накладення арешту.

У судове засідання прокурор-стажист ОСОБА_3 не з`явилася. Прокурор групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі. Просив його задовольнити.

ОСОБА_5 , як володілець вилученого майна в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.

У зв`язку неявкою учасників, фіксування судового засідання аудіо та відео технічними пристроями запису не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 13 січня 2024 року до Реєстру внесено відомості про кримінальне провадження №0000005 з попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за статтею 290 КК України за фактом керування ОСОБА_5 транспортним засобом зі слідами знищення номеру вузлів та агрегатів транспортного засобу.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 12 січня 2024 року був зупинений працівниками поліції на 173 км автодороги М14 поблизу с. Котляреве Миколаївського району Миколаївської області Під час перевірки документів у водія транспортного засобу, марки «Ford Transit», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 виявлено відсутність ідентифікаційного номеру цього транспортного засобу, а також відсутність наданого ним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у відповідних реєстрах МВС, що може свідчити про ознаки підробки наданого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

За відомостями інформаційних баз МВС України, транспортний засіб з державним номерним знаком НОМЕР_1 у відповідних реєстрах відсутній.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що зазначений вище транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію було придбано ним за усною домовленістю у ОСОБА_4 та протягом часу з його придбання він користувався указаним транспортним засобом.

Цього ж дня, на підставі добровільної згоди ОСОБА_5 в період часу з 10.00 години по 10.40 годину дізнавачем СД ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проведено огляд місця події, в ході якого вилучено транспортний засіб, марки «Ford Transit», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору з ключами від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , видане Севастопольським МРЕВ 29 листопада 2007 року на ім`я ОСОБА_4 .

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 13 січня 2024 року, транспортний засіб, марки «Ford Transit», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору з ключами від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , видане Севастопольським МРЕВ 29 листопада 2007 року на ім`я ОСОБА_4 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000005 від 13 січня 2024 року.

Постановами дізнавача СД ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 13 січня 2024 року призначено судову експертизу криміналістичного дослідження транспортного засобу та судово-технічну експертизу документу, що були вилучені 12 січня 2024 року під час огляду місця події з наданням експертам у розпорядження транспортного засобу марки «Ford Transit», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , виданого Севастопольським МРЕВ 29 листопада 2007 року на ім`я ОСОБА_4 .

Оцінивши зазначені докази, вбачається досить переконливими доводи прокурора, щодо ймовірної наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 КК України.

З метою збереження речових доказів, прокурор-стажист ОСОБА_3 15 січня 2024 року звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Главою 3 Кримінального процесуального кодексу України унормовано визначення та порядок набуття процесуального статусу сторонами та іншими учасниками кримінального провадження, а також обсяг їх прав та обов`язків.

Зокрема параграфом 5 Глави 3 КПК України визначаються особливості процесуального статусу інших учасників кримінального провадження, до яких законодавцем віднесено і третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Так, нормами статті 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа, наведений перелік прав та обов`язків такої особи, а також визначені обставини, що обумовлюють набуття особою відповідного процесуального статусу.

В свою чергу, порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно вимог частини першої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження, або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 КПК України, тобто, крім випадків, коли на речовий доказ буде накладено арешт.

Відповідно до пункту 1, 4 частини другої статті 167 Кримінального процесуального кодексу України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, або набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

За змістом статті 170 КПК України арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Частиною другою цієї ж статті передбачена можливість накладення слідчим суддею арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно частини четвертої статті 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до обставин вчинення кримінального правопорушення, речі та документи виявлені та вилучені 12 січня 2024 року у ході огляду місця події відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Зокрема транспортний засіб, марки «Ford Transit», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору з ключами від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , видане Севастопольським МРЕВ 29 листопада 2007 року на ім`я ОСОБА_4 можуть містить відомості щодо причетності ОСОБА_5 та/або ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного зі знищенням номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу. Належність вилучених речей ОСОБА_5 підтверджується матеріалами провадження, зокрема і наданими ним поясненнями.

Таким чином, для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, доведенні обставин, які відповідно до статті 91 Кримінального процесуального кодексу України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, наявні підстави для накладення арешту на вищевказане майно.

Враховуючи викладене та те, що вилучені речі та документи є речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі приховування та знищення майна, а тому з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення тимчасово вилученого майна, задовольняє клопотання прокурора про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

У кримінальному провадженні №0000005 від 13 січня 2024 року накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене 12 січня 2024 року в ході огляду місця події із встановленням заборони користування та розпорядження цим майном, а саме на: транспортний засіб, марки «Ford Transit», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору з ключами від нього; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , виданого Севастопольським МРЕВ 29 листопада 2007 року на ім`я ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7