Справа № 204/9663/23
1-кп/204/1155/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000146, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Новопідгородне Межівського району Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, не є особою з інвалідністю, на утриманні неповнолітніх осіб або осіб похилого віку не має, працюючого електрослюсарем підземним в ПАТ ШУ «Покровське», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2023 року, приблизно о 18 год. 21 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі своєю знайомою - ОСОБА_5 та знайомим - ОСОБА_6 , перебували біля продовольчого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований біля буд. АДРЕСА_2 . Того ж дня, 14 березня 2023 року о 18 год. 22 хв. до входу в приміщення продовольчого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » підійшов ОСОБА_7 , з яким у ОСОБА_4 раніше був конфлікт на ґрунті особистих неприязних стосунків. Побачивши ОСОБА_4 , у ОСОБА_7 раптово виник умисел, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій кримінально протиправний намір та доводячи його до кінця, на грунті неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою завдання тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_4 один удар долонею правої руки в область лівої щоки, тим самим спричинивши останньому тілесні ушкодження. В результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесне ушкодження у вигляді садна шкіри лівої щічної ділянки, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров?я, тобто ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, кваліфікуються, як вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_8 , подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_9 , представник неповнолітнього потерпілого - захисник ОСОБА_10 не заперечували проти розгляду обвинувального акта у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності, про що надали до суду відповідну заяву.

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, раніше не судимий, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

З урахуванням викладеного,суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе при призначенні покарання у вигляді штрафу. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують покарання останньому. Призначення іншого виду покарання суд вважає недоцільним. Підстав для призначення обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженню обвинуваченому не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст.369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: оптичний диск DVD-R диск з відеозаписом з камери відео спостереження з продовольчого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який долучено до матеріалів кримінального провадження №0000146 залишити в матеріалах кримінального провадження №0000146 знищити.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1