УХВАЛА

11 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 484/4922/19

провадження № 51-7335ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 липня 2022 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року,

встановив:

До Верховного Суду надійшла указана вище касаційна скарга, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Колегія суддів Верховного Суду звертає увагу касатора, що згідно з положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Проте у поданій скарзі захисник не вказала, яка (які) саме з підстав скасування оскаржуваних судових рішень, визначених у ст. 438 КПК, на її думку, є у цьому провадженні, не конкретизувала у чому полягають такі порушення з огляду на зміст статей 412, 413 та 414 КПК і не обґрунтувала доводів у цій частині.

Крім того, Суд вважає за необхідне зазначити, що невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК) відповідно до положень ст. 409 КПК є підставою для скасування або зміни судового рішення під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, проте з огляду на приписи статей 433, 438 КПК не є предметом касаційного розгляду.

До того ж колегія суддів звертає увагу захисника, що доводи касаційної скарги не містять обґрунтувань щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених у судовому рішенні на спростування доводів апеляційних скарг сторони захисту.

Також, Верховний Суд зауважує, що захисник ОСОБА_5 , окрім іншого, зазначає, що оперативних закупок було дві, однак результати першої не були реалізовані у виді самостійного обвинувачення, що відповідно до практики ЄСПЛ, на думку касатора, є неприпустимим. Водночас такий узагальнений виклад доводу скарги без розкриття його суті з огляду на обставини кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 та без обґрунтування у чому ж конкретно полягають порушення закону, які, на переконання скаржника, були допущені, унеможливлює визначення меж розгляду за касаційною скаргою.

Крім того, п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що в касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка її подає, до суду касаційної інстанції.

Водночас захисник не дотрималася цих приписів закону, оскільки, порушуючи питання про скасування оскаржуваних судових рішень та закриття кримінального провадження, не зазначила підставу для такого закриття, з передбачених у ст. 284 КПК, та не навела обґрунтувань доводів у цій частині, які б співвідносилися з заявленою підставою для закриття кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 433 КПК, окрім іншого, регламентовано, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судівпершої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, а тому наявність зазначених вище недоліків щодо обґрунтувань касаційної скарги та відсутність повно сформульованих вимог у касаційній скарзі ОСОБА_5 перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга захисника не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання й подання нового тексту касаційної скарги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3