490/7143/23 21.12.2023
н/п 1-кп/490/747/2023
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/7143/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000979 від 19.07.2023 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українське, Іванівського району, Херсонської області, громадянина України, не одруженого, з базовою середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого: Бериславським районним судом Херсонської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 304 КК України; вироком від 01.04.2016 відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років з конфіскацією майна; звільнений 05.06.2023 по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-1X «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому було продовжено, зокрема станом на 19.07.2023 воєнний стан в Україні не припинено та скасовано не було.

Дука ОСОБА_6 19.07.2023, приблизно о 05:15, перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де виявив відкриту хвіртку - вхід на територію домоволодіння за вказаною адресою. Перебуваючи у дворі за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 побачив відчинені вхідні двері до квартири АДРЕСА_4 . У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

3 метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, їх карність, усвідомлюючи що його дії є непомітними для оточуючих, оскільки потерпіла ОСОБА_7 в цей час спала, ОСОБА_3 зайшов до квартири АДРЕСА_4 , де помітив у коридорі жіночу сумку, в якій був гаманець, дістав з вказаного гаманця кошти у сумі 120 гривень та поклав їх до кишені.

У подальшому ОСОБА_3 пройшов до приміщення кімнати, в якій на столі виявив два мобільні телефони марки «ZTE» моделі «Blade A5 2020», вартістю 1 533,25 грн., та мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy M13», вартістю 4 016,66 грн., та викрав вказане майно. Утримуючи вказане майно при собі, залишив приміщення квартири та територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 5 669,91 грн.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення. Зазначив, що дійсно 19.07.2023, близько п`ятої години, він проник на територію домоволодіння, де помітив відкриті двері до квартири; проникнувши до квартири, побачив жіночу сумку, звідки взяв грошові кошти 120,00 грн.; потім зі столу взяв два мобільні телефони «ZTE» та «Samsung»; точної адреси не знає, але погоджується, що крадіжку вчинив за адресою: АДРЕСА_5 ; з переліком та вартістю викраденого майна погоджується; у вчиненому щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_7 звернулась до суду з письмовою заявою про проведення судового розгляду у її відсутність; просила призначити покарання на розсуд суду; вимог матеріального характеру до обвинуваченого не заявляла.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Характер дій ОСОБА_3 , встановлених судом, свідчать про умисний характер дій обвинуваченого, направлений на таємне заволодіння майном потерпілої шляхом проникнення до житла. Наслідком таких умисних дій стало заподіяння матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 5 669,91 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд ураховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини вчинення кримінального правопорушення; вказані дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 01.04.2016 за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років з конфіскацією майна, звільнений 05.06.2023 по відбуттю строку покарання; у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває; раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, зокрема проти власності; має базову середню освіту, не працює, за станом здоров`я потребує лікування. Крім того, суд ураховує висновок органу пробації, згідно з яким ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення є дуже високим, ризик небезпеки для суспільства дуже високим, виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Суд ураховує приписи ст. 337 КПК України, якими передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Отже, суд не вправі з власної ініціативи вийти за межі висунутого обвинувачення, якщо це погіршує становище особи, зокрема посилання на наявність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставин, на які суд може посилатися як на такі, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Ураховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , слід обрати покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на рівні мінімальної межі покарання. Саме таке покарання відповідатиме вимогам ст. 65 КК України: є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення обвинуваченому на підставі ст. 69 КК України більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України суд не вбачає.

До обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов під час розгляду справи не заявлено.

Речових доказів, питання щодо яких має бути вирішено судом в порядку ст. 100 КПК України, немає.

Відповідно до ст. 124 КПК України, витрати на залучення експерта в сумі 1 912,00 грн. (висновок експерта від 25.07.2023 № СЕ-19/115-23/10216-ТВ); 1 434,00 грн. (висновок експерта від 25.07.2023 № СЕ-19/115-23/10265-ТВ); загальна сума витрат становить 3 346,00 грн., має бути стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст. 65, ч. 4 ст. 185 КК України, ст. ст. 124, 349, 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років;

стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 3 346,00 грн. (три тисячі триста сорок шість грн. 00 коп.).

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня приведення вироку до виконання фактичного затримання на виконання вказаного вироку.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не застосовувався.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі через Центральний районний суд міста Миколаєва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Центральному районному суді міста Миколаєва. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1