Вирок

Іменем України

20.11.2023 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Львова, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Франківського районного суду м.Львова від 25.06.2020 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , 21.09.2021 року, близько 18:45 год., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2, діючи умисно, повторно, таємно викрав велосипед марки "Bulls Bush" вартістю 10000,00 грн., який належить ОСОБА_6 , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, не визнав, обставини, наведені в обвинувальному акті заперечив, однак в подальшому під час дослідження матеріалів кримінального провадження вину визнав повністю, надав детальні показання про мотиви та обставини вчинення кримінального правопорушення, просив суворо не карати. Показав суду, що 21.09.2021 року, перебуваючи у м.Львові по вул.У.Кравченко викрав велосипед, який стояв біля магазину.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала суду, що вона працює у магазині, біля якого потерпілий часто залишав свій велосипед. 21.09.2021 року потерпілий зайшов до магазину та після того, як вийшов з нього, помітив, що його велосипед викрали, в результаті чого викликав працівників поліції. Моменту викрадення велосипеда потерпілого вона не бачила.

Попри визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненому, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України також доведена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 , про вчинене кримінальне правопорушення від 21.09.2021 року;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості до якого внесені 22.09.2021 року за №0000241, у зв`язку з тим, що 21.09.2021 року близько 18:45 год. невідома особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу, викрала велосипед марки "Bulls Bush" чим спричинила ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму близько 10 000 грн.;

- дорученням начальника СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 15.12.2021 року про проведення досудового розслідування №0000241;

- постановою начальника СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 15.12.2021 року про призначення слідчого у кримінальному провадженні №0000241;

- повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 28.12.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України;

- протоколом огляду місця події від 21.09.2021 року, а саме ділянки місцевості, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 з фототаблицею до такого;

- відеозаписом із камери відеоспостереження Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду предметів від 22.12.2021 року, а саме CD-R диску, на якому містяться відеозаписи із камер відеоспостереження, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заявою ОСОБА_4 від 22.12.2021 року про добровільне надання особистих речей для долучення до матеріалів кримінального провадження №0000241;

- протоколом огляду предметів від 22.12.2021 року, а саме особистих речей ОСОБА_4 - кофти білого кольору, штанів камуфляжних, ранця сірокго кольору із візерунком вишиванка синього кольору;

- протоколом проведення слідчого експеременту, провединим слідчим ВРЗЗС ССВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 28.12.2021 року, з метою відтворення обстановки та обставин подій, які мала місце 21.09.2021 року, а саме крадіжки велосипеда за адресою: АДРЕСА_2 , з відеозаписом до такого;

- вироком Франківського районного суду м.Львова від 25.06.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ОСОБА_4 шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком та покарання призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 27.05.2019 року призначено остаточне покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 3 (три) роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Оцінюючи здобуті у кримінальному провадженні та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, суд зазначає, що вищевикладені докази встановлюють факти, які мають значення для кримінального провадження, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та отримані у порядку, встановленому КПК України.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 21.10.2011 року у справі «Коробова проти України», відповідно до якої при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», який ґрунтується на достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновках.

Як встановлено судом, визнавальні показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, несуперечливими, узгоджуються з дослідженими безпосередньо в судовому засіданні письмовими доказами.

З урахуванням наведеного, дії обвинуваченого ОСОБА_4 судом кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує, що відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин та наявність пом`якшуючих обставин, якими суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння ним у розкритті злочину.

Окрім цього, суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який відповідно до довідки №3571д від 24.12.2021 року на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, відповідно до довідки №5354 від 23.12.2021 року на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, відповідно до характеристики директора ЛКП "Сигнівка" Іванюра характеризується задовільно, скарг на такого не поступало, раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення під час встановленого вироком суду випробувального терміну.

З урахуванням обставин вчиненого та даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно із ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно ч. 3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статях 71, 72 цього Кодексу. При цьому, невідбутою частиною покарання за попереднім вироком, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 26 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання», треба вважати покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням. За сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, виходячи зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.

Вироком Франківського районного суду м.Львова від 25.06.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ОСОБА_4 шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком та покарання призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 27.05.2019 року призначено остаточне покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 3 (три) роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України

Даний злочин ОСОБА_4 вчинив 21.09.2021 року, тобто під час встановленого судом іспитового строку.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив даний злочин в період іспитового строку, суд приходить до висновку, що остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Підстав для застосування приписів ст.174 КПК України немає.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.370, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 25.06.2020 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до фактичного виконання.

Речовий доказ - CD-R диск, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження, що розташовані на будинку за адресою: АДРЕСА_2 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази - кофта білого кольору, штани камуфляжні, ранець сірого кольору із візерунком вишиванка синього кольору - вважати повернутими обвинуваченому ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1