Провадження № 1-кп/337/87/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балки Василівського району Запорізької області, громадянина України, освіта професійна технічна, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

24.12.2022 року приблизно о 18-40 годин, ОСОБА_6 керуючи автомобілем «ЗАЗ LANOS», р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині дворового проїзду вздовж буд. 33 по вул. Воронезькій, зі сторони вул. Василя Сергієнка в напрямку вул. Воронезької в м. Запоріжжі. Під час руху, водій ОСОБА_6 зупинив керований транспортний засіб в межах дворового проїзду, в районі буд. №33 по вул. Воронезькій в місті Запоріжжі, передньою частиною в напрямку вул. Воронезької.

В цей час, пішохід ОСОБА_4 йшов по проїзній частині дворового проїзду буд. №33 по вул. Воронезькій в м. Запоріжжі, зі сторони вул. Воронезької в напрямку вул. Василя Сергієнка, таким чином пройшов повз ліву бокову частину автомобіля, після чого продовжив рух. Водій ОСОБА_6 , перед початком руху заднім ходом, діючи в порушення вимог п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, де сказано: п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також в порушення вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України, де зазначено: п. 10.9 «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він при необхідності повинен звернутися за допомогою до інших осіб», не звернувся за допомогою до інших осіб, розпочав рух заднім ходом, в результаті чого, задньою частиною кузова керованого ним транспортного засобу, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

Невиконання водієм ОСОБА_6 вимог пп. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо - транспортної пригоди. :

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді поперечного перелому правого наколінника із накопиченням крові у порожнині правого колінного суглобу, забійної рани лівої надбровної дуги, що у ОСОБА_4 кваліфікуються як тілесне ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, проте викликає тривалий розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю визнав, та пояснив суду, що він працював таксистом без офіційного працевлаштування. Перед новим роком, у вечірній час, він на автомобілі LANOS їхав по вул. Воронезькій за клієнтом, зупинився на парковці, хотів розвернути автомобіль, почав рух заднім ходом, у цей час вимкнули освітлення на вулиці, проїхав приблизно метрів п`ять заднім ходом, не побачив потерпілого, який був у темній одежі, і наїхав на нього. До них підійшов невідомий чоловік і почав надавати медичну допомогу, виклали «швидку допомогу».

У скоєному розкаюється, визнає фактичні обставини які викладені у обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_6 також пояснив, що потерпілому нічого не відшкодував, хоча і хотів, так як потерпілий поводився агресивно. Цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди визнає частково на суму в 50000 грн.

Обвинувачений просить його суворо не карати, не позбавляти його права користування транспортним засобом, так як це єдине його джерело доходу.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що він проходив по двору, прямуючи на зупинку маршрутного таксі біля магазину АТБ і ззаду його збила машина. Потерпілий впав обличчям на асфальт і не зміг більше підвестися, отримав перелом ноги і руки. Обвинувачений тільки його привіз з лікарні додому, і більше нічого не зробив, нічого не відшкодував, казав, що він із дитячого будинку, не працює, грошей не має. Також потерпілий вказав, що від травми у нього постійні болі у спині і руці, погане самопочуття, тяжко ходити. Він кожен день приймає препарати від болю, після травми постійно пересувається за допомогою палиці, хоча до травми у цьому не було потреби. Потерпілий підтримав цивільний позов на суму в 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Просить покарання обвинуваченому визначити на розсуд суду.

Окрім пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_4 , провина обвинуваченого підтверджується наданими прокурором і дослідженими в ході розгляду матеріалами, а саме:

- висновком експерта №СЕ-19/108-23/48-ІТ від 07.02.2023 року, відповідно до якого, на момент проведення огляду та експертного дослідження рульове керування, робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля «ЗАЗ LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились у працездатному стані;

- висновком експерта №СЕ-19/108-23/12-ІТ від 02.02.2023 року, відповідно до якого, в дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля «ЗАЗ LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху. Дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам пп. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, що знаходиться у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди. В дорожньо-транспортній ситуації, технічна можливість водія ОСОБА_6 уникнути дорожньо-транспортної пригоди залежала від виконання вимого пп. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху;

- висновком експерта № 3П від 02.01.2023 року, відповідно до якого поперечний перелом правого наколінника із накопиченням крові у порожнині правого колінного суглобу у ОСОБА_4 кваліфікується як тілесне ушкодження, середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, проте викликає тривалий розлад здоров`я. Забійна рана лівої надбровної дуги сама по собі кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Виявлені у потерпілого тілесні ушкодження не суперечать давності травмування, вказаній у постанові слідчого та можуть буди віднесені до 24.12.2022 року. Всі тілесні ушкодження у потерпілого утворилися за механізмом тупої травми, тобто від дії тупого предмета. Можливість виникнення виявлених тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди не виключається.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши надані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена і наданих доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила протиправне діяння, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , який раніше не судимий, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, повне визнання своєї провини, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винуватого, який офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, одружений, не перебуває під наглядом лікаря психіатра та лікаря нарколога, також враховує позицію потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні.

Відповідно до досудової доповіді Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області, дослідження інформації, що характеризує ОСОБА_6 за місцем його проживання, умов його життєдіяльності відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у вигляді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, та із застосуванням ст.75 КК України щодо основного покарання, що суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Санкція ч.1 ст.286 КК України передбачає призначення обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України, щодо додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд не вбачає.

Посилання сторони захисту на те, що автомобіль являється єдиним джерелом доходу ОСОБА_6 , єдиною можливістю забезпечення сім`ї, і майбутнього відшкодування шкоди потерпілому, а також те, що ОСОБА_6 , у зв`язку зі збройною агресією являється внутрішньо переміщеною особою, суд сприймає критично у зв`язку з ненаданням суду будь яких належних і достовірних доказів про це.

Представником потерпілого ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_5 в інтересах потерпілого було подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 , у якому просить суд стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 200000 грн. та розмір матеріальної шкоди у розмірі витрачених коштів на придбання ліків, матеріалів для лікування та реабілітації під час лікування та реабілітації на час розгляду позову.

В обґрунтування цивільного позову, окрім іншого, зазначено, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_4 проходив лікування у травматологічному відділенні, на лікування ним було втрачені кошти на придбання ліків, відповідно до призначення лікаря. Однак до теперішнього часу він ще не пройшов реабілітацію та вимушений ходити з пацею та витрачати кошти на придбання ліків за призначенням лікаря тому немає можливості визначитись з вартістю матеріальної шкоди.

У відношенні ОСОБА_4 було скоєно злочин, що потягло моральні переживання та душевні страждання. Оскільки об`єктом скоєного злочину є його здоров`я і злочин є закінченим, то, очевидно, що в результаті протиправної поведінки ОСОБА_6 його здоров`я було пошкоджено. Наслідки отриманих травм для потерпілого: отримав тілесні ушкодження у вигляді поперечного перелому правого наколінника із накопиченням крові у порожнині правого колінного суглобу, забійної рани лівої надбровної дуги. Наслідком є сильний фізичний біль, який не припинявся тривалий час, навіть зараз потерпілий не може ходити без палиці. Майже повна втрата можливості:самостійного пересування. Обмеження функції руху, неможливість працювати по дому та на земельній ділянці, порушенінормальні життєві зв`язні через неможливість продовження активного життя, порушенні стосунки з оточуючими людьми.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав просив його задовольнити, вказавши, що обвинувачений взагалі нічого йому не відшкодував.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 був визнаний обвинуваченим ОСОБА_6 частково, а саме на суму 50000 грн.

Суд, дослідивши матеріали, які стосуються заявленого цивільного позову, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому вказаним законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Матеріали справи містять договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АР/3358651) від 17.10.2022 року укладений між страхувальником автомобіля марки «ЗАЗ LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 та ПрАТ «Страхова Компанія «Еталон», яким встановлено страхову суму за шкоду заподіяну життю і здоров`ю у розмірі 320000 грн.

Відповідно до наданого суду свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «ЗАЗ LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності обвинуваченому ОСОБА_6 .

Судом не встановлено, а сторонами не надано суду доказів, що саме автомобіль марки «ЗАЗ LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 який належить на праві власності обвинуваченому ОСОБА_6 , має відношення до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АР/3358651) від 17.10.2022 року.

Також суду не надано, зі сторони цивільного позивача, будь якого документального підтвердження розміру матеріальної шкоди, розміру витрачених коштів на придбання ліків, матеріалів для лікування та реабілітації.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду по справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), викладеної у постанові від 15 грудня 2020 року, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Шкода, завдана потерпілому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок вчинення ОСОБА_6 протиправного діяння, є доволі значною, а грошова компенсація хоч і не поверне втраченого часу і здоров`я, але хоч якимось чином відшкодує глибину тих моральних збитків, яких потерпілий зазнав внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_6 . Зазначені події призвели до моральних страждань потерпілого, постійних болісних відчуттів та страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, який тривалий час вимушений лікуватися, та вимагає від потерпілого додаткових зусиль для організації свого життя.

За таких обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що з урахуванням поведінки обвинуваченого, який не здійснив дій щодо відшкодування шкоди, з урахуванням обставин, викладених у вироку, цивільний позов потерпілого підлягає задоволенню на суму 70000 грн.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Арешт, накладений на автомобіль «ЗАЗ LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , як на речовий доказ, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2022 року, підлягає скасуванню в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України.

Запобіжний захід судом не обирався.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

По справі були проведені три експертизи №СЕ-19/108-23/48-ІТ від 07.02.2023 року, №СЕ-19/108-23/12-ІТ від 02.02.2023 року, № 3П від 02.01.2023 року.

Згідно довідок про витрати на проведення експертиз, вартість експертизи №СЕ-19/108-23/48-ІТ від 07.02.2023 року, складає 2265,36 грн., та вартість експертизи №СЕ-19/108-23/12-ІТ від 02.02.2023 року, складає 2265,36 грн., загальна вартість експертиз складає 4530,72 грн., яка і підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Визнати винуватим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити покарання у вигляді 1(одного) року обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1(один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 ) грошові кошти в сумі 70000(сімдесят тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) в дохід держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 4530(чотири тисячі п`ятсот тридцять) грн. 72 коп.

Скасувати арешт з автомобіля «ЗАЗ LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , накладений за кримінальним провадженням ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2022 року.

Речовий доказ: автомобіль «ЗАЗ LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 (постанова від 29.05.2023 року, розписка) залишити ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: