Справа № 465/4759/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/915/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 18 липня 2023 року, -

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

встановила:

цією ухвалою задоволено клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України, на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.

Звільнено ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 296 КК України на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження №00002027 від 01.08.2019 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України - закрито.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2023 року виправлено описку в ухвалі Франківського районного суду м. Львова 18.07.2023 року по судовій справі №465/4759/19 про обвинувачення ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та правильно вважати по батькові обвинувачена « ОСОБА_10 ».

Згідно ухвали Франківського районного суду м. Львова від 18 липня 2023 року, у провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00002027 від 01.08.2019 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що вона 13.05.2019 року в період часу з 19:30 год. по 22:00 год. перебуваючи у приміщенні магазину «Темп», що по вул. Є. Коновальця, 50 у м. Львові, спільно з ОСОБА_11 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, грубо порушили громадський порядок, висловлюючись нецензурною лайкою, почала образливо чіплятися до працівників даного закладу та клієнтів, розбивати наявний на столах посуд, перекидати квітники з вазонами, тим самим, зірвали робочий процес магазину «Темп» та спричинили матеріальної шкоди ТзОВ «Таісія» на суму 3210,00 гривень.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України, як вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, вчиненого групою осіб, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом (хуліганство).

Мотивуючи своє рішення суд в ухвалі зазначив, що обвинувачена ОСОБА_8 раніше не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності, інкриміноване кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, та, згідно примітки до ст.45 КК України, корупційним кримінальним правопорушенням - не вважається, що, у своїй сукупності, складає низку основних умов звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Обвинувачена ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаялась, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг від мешканців будинку за місцем її проживання на неї не поступало, розлучена, на обліку в КНП ЛОР «Львівської обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває, знаходиться на обліку КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» з 10.10.2016 року по даний час з приводу: біополярний ефективний розлад, поточний легкий депресивний розлад, помірної важкості, інваліда ІІ групи, дана група була встановлена 21.12.2022 року, представник потерпілого ТзОВ «Таісія» будь-яких претензій(в томі числі матеріальних) до обвинуваченої не має, крім того, кримінальне правопорушення вчинила у 2019 році(минуло понад чотири роки) і до часу розгляду справи в суді не вчинила нового кримінального правопорушення, тобто після вчинення кримінального правопорушення пройшов тривалий проміжок часу, протягом якого обвинувачена не вчиняла протиправних діянь. Таким чином посткримінальна поведінка обвинуваченої є позитивною.

На дану ухвалу прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та скерувати справу на новий судовий розгляд до Франківського районного суду м. Львова.

В обґрунтування вказує, що суд не зазначив, у чому полягає зміна обстановки, що обумовила втрату суспільної небезпечності як діянням, так і особою, що його вчинила. Обставини, такі як позитивна характеристика, вчинення злочину нетяжкого злочину вперше, щире каяття не можна вважати обставинами, що вказують на зміну обстановки, наслідок якої обвинувачена перестала бути суспільно небезпечною, а лише такими, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання. Окрім цього, деякі із зазначених вище обставин (позитивна характеристика за місцем проживання, відсутність судимості) вже були наявними на момент вчинення злочину, а не виникли після його вчинення.

Вважає, що суд першої інстанції не встановив обставин, які свідчать про зміну обстановки, а саме таких об`єктивних змін умов життєдіяльності особи, які позитивно і суттєво впливають на неї і свідчать про те, що вона не вчинятиме кримінально караних діянь у майбутньому, не навів їх в ухвалі, відтак звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, є безпідставним.

На апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 захисник обвинуваченої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подала заперечення, просить ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 18 липня 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку захисника та обвинуваченої, які заперечили проти апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_8 , правильність кваліфікації її дій за ч.2 ст. 296 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на зібраних і досліджених в судовому засіданні доказах, а також вказані обставини не оспорюються і в поданій апеляційній скарзі, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягають.

Водночас, колегія суддів, вважає, доводи наведені прокурором про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності є безпідставними.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вчинене ОСОБА_8 діяння втратило суспільну небезпечність та й сама обвинувачена перестала бути суспільно небезпечною особою, оскільки відпали обставини, що сприяли вчиненню нею кримінального правопорушення. Обстановка, яка оточувала обвинувачену на момент вчинення злочину, змінилася таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення нею в подальшому нового кримінального правопорушення.

При цьому, суд врахував, що обвинувачена ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаялась, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг від мешканців будинку за місцем її проживання на неї не поступало, розлучена, на обліку в КНП ЛОР «Львівської обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває, знаходиться на обліку КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» з 10.10.2016 року по даний час з приводу: біополярний ефективний розлад, поточний легкий депресивний розлад, помірної важкості, інваліда ІІ групи, дана група була встановлена 21.12.2022 року, представник потерпілого ТзОВ «Таісія» будь-яких претензій(в томі числі матеріальних) до обвинуваченої не має, крім того, кримінальне правопорушення вчинила у 2019 році(минуло понад чотири роки) і до часу розгляду справи в суді не вчинила нового кримінального правопорушення, тобто після вчинення кримінального правопорушення пройшов тривалий проміжок часу, протягом якого обвинувачена не вчиняла протиправних діянь. Таким чином посткримінальна поведінка обвинуваченої є позитивною.

Висновок суду першої інстанції узгоджується з позиціями, які міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі №569/20/14-к, провадження № 51-2661км18 та від 04 лютого 2021 року у справі № 953/21593/19, провадження № 51-5619км20.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом п.2 ч.1 ст. 372 КПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з мотивувальної частини із зазначенням: суті питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Частиною 1 статті 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Окрім того, положеннями ст.62 Конституції України, які також знайшли своє відображення у ст.17 КПК України, закріплено презумпцію невинуватості особи, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Отже, зі змісту наведених норм закону слідує, що суд у своєму рішенні не може використовувати формулювання, які б вказували на винуватість осіб, що не є обвинуваченими у кримінальному провадженні та стосовно яких не проведено судовий розгляд.

Встановлено, що матеріали щодо ОСОБА_11 виділено в окреме кримінальне провадження.

Разом з тим, суд в мотивувальній частині ухвали, безпідставно вказав, що ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що вона 13.05.2019 року в період часу з 19:30 год. по 22:00 год. перебуваючи у приміщенні магазину «Темп», що по вул. Є. Коновальця, 50 у м. Львові, спільно з ОСОБА_11 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, грубо порушили громадський порядок, висловлюючись нецензурною лайкою, почала образливо чіплятися до працівників даного закладу та клієнтів, розбивати наявний на столах посуд, перекидати квітники з вазонами, тим самим, зірвали робочий процес магазину «Темп» та спричинили матеріальної шкоди ТзОВ «Таісія» на суму 3210,00 гривень, тим самим, наперед вирішивши питання про доведеність вини ОСОБА_11 у цьому злочині, чим порушив принцип презумпції невинуватості щодо них.

Відповідно до ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд, фактично, не врахувавши те, що матеріали кримінального провадження щодо вини ОСОБА_11 виділено в окремі провадження і щодо нього відсутні обвинувальні вироки, які набрали законної сили, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відтак, слід вважати що ОСОБА_8 вчинила злочин за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України.

У відповідності до ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

В супереч наведеному, суд першої інстанції звільняючи ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності виніс ухвалу судового засідання.

З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково, оскаржувану ухвалу слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 296 КК України на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки. Кримінальне провадження за ч.2 ст. 296 КК України щодо ОСОБА_8 закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 18 липня 2023 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України, на підставі ст. 48 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 296 КК України на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження за ч.2 ст. 296 КК України щодо ОСОБА_8 закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4