Справа № 752/6605/19
Провадження по справі № 1-кп/752/361/23
У Х В А Л А

"21" вересня 2023 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000281, дані про яке 28.03.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радгоспне Луганської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України,

за участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:

У квітні 2019 на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, укладеної 28.03.2019 між прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000281, дані про яке 28.03.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив звільнити його від кримінальної відповідальності з підстав закінчення строків давності та закрити кримінальне провадження. Не наполягав на судовому розгляді, розуміючи, що така підстава для закриття провадження не є реабілітуючою. Просив залишити угоду без розгляду.

Прокурор просив залишити без розгляду угоду про визнання винуватості, оскільки закінчилися строки давності. Не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Зазначив, що з моменту вчинення ОСОБА_3 інкримінованого кримінального правопорушення минуло ніж 5 років. Строк давності переривався у червні 2017, оскільки ОСОБА_3 вчинив новий злочин, за який був засуджений у лютому 2018. Між тим, з червня 2017 також минуло більше ніж 6 років. Обвинувачений неодноразово оголошувався у розшук, але вказані події мали місце вже після закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинене ним діяння. Окрім того, в судовому засідання було встановлено, що ОСОБА_3 змінив адресу проживання та не отримував судові виклики.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого, дослідивши певні матеріали судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

У квітні 2019 до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, яка укладена 28.03.2019 між прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000281, дані про яке 28.03.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Між тим, в ході проведення підготовчого судового засідання, сторони угоди - прокурор ОСОБА_4 і обвинувачений ОСОБА_3 просили залишити угоду без розгляду.

Враховуючи, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав, судому ухвалено рішення про залишення без розгляду угоди про визнання винуватості.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд встановив наступні обставини.

Згідно обвинувального акту судом встановлено, що ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так на початку 2017 року, ОСОБА_3 , перебуваючи на території Голосіївського району м.Києва, з корисливих мотивів погодився на пропозицію невстановлених осіб стати номінальним директором ТОВ «ФСВ» для чого внести у документи неправдиві відомості та подати їх для реєстрації. Для чого надав анкетні дані (ксерокопію паспорта та ІПН).

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, підписав статутні та реєстраційні документи ТОВ «ФСВ» та подав документи, які містили завідомо неправдиві відомості для державної реєстрації до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 205-1 КК України, як внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисному поданні документів, які містять завідомо неправдиві відомості, державному реєстратору, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.4 КК України злочинність та караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції Закону № 1183-VII від 08.04.2014) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три років - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, до якого відносяться діяння, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_3 (в редакції Закону № 835-VIIІ від 26.11.2015).

Згідно даних обвинувального акту, інкриміновані ОСОБА_3 дії були вчинені на початку 2017 року.

Також судом встановлено, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19.02.2018 ОСОБА_3 був засуджений за злочин, передбачений ч.1 ст.28 ч.1 ст.185 КК України, який вчинений 18.06.2017.

Відповідно до ч.3 ст.49 КК України (в редакції Закону № 1183-VII від 08.04.2014) перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Таким чином, перебіг строків давності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.205-1 КК України, вчинений ОСОБА_3 на початку 2017 року, перервався 18.06.2017 вчиненням нового злочину за ч.1 ст.28 ч.1 ст.185 КК України, який відповідно ст.12 КК України (в редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011), був віднесений до злочинів середньої тяжкості.

Тобто, початок строку давності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 205-1 КК України, має обраховуватися з 18.06.2017. Строк давності за його сплив 18.06.2020.

У період з 18.06.2017 по 18.06.2020 ОСОБА_3 нових злочинів не вчиняв, про що свідчать дані вимоги ДІТ станом на 27.10.2020.

Також з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 неодноразово оголошувався судом у розшук, зокрема ухвалами суду від 28.01.2022 і від 29.05.2023, між тим дані обставини не вплинули на переривання строків даності, оскільки відбувалися вже після закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Окрім того, в судовому засіданні, ОСОБА_3 , пояснюючи причини неявки, зазначив, що з 2019 змінив адресу проживання.

ОСОБА_3 судом роз`яснено суть обвинувачення, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з підставі закінчення строків давності та отримано його згоду на таке звільнення.

Потерпілий у даному провадженні відсутній.

Вищезазначені обставини дають суду підстави дійти до висновку про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ч.1 ст. 205-1 КК України (в редакції Закону № 835-VIIІ від 26.11.2015), п.1 ч.2 ст.284, п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, ч.1, ч.3 ст.49 КК України (в редакції Закону № 1183-VII від 08.04.2014), ч.1 ст.205-1 КК України (в редакції Закону № 835-VIIІ від 26.11.2015), суд

постановив:

клопотання обвинуваченого задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 205-1 КК України (в редакції Закону № 835-VIIІ від 26.11.2015), у зв`язку із закінченням строків давності, закривши кримінальне провадження №0000281, дані про яке 28.03.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1