Справа № 646/4116/23
Провадження № 1-кп/646/537/2023
У Х В А Л А

іменем України

20.09.2023 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

та обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду у м. Харкові кримінальне провадження № 0000851 від 14.10.2022 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Краснокутського району Харківської області, громадянина України, освіта вища, працюючого ФОП, одруженого, несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 111-1 КК України, внесеному в ЄДРДР за № 0000851 від 14.10.2022 року.

У вересні 2023 року захисник звернувся до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло в певний період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.

Клопотання обґрунтовано тим, що 14.08.2023 року ухвалою суду було відмовлено в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, залишено без змін міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжено строк дії до 11.10.2023 року включно, без визначення застави.

Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини та вимоги процесуального закону зазначив, що на теперішній час відсутня інформація про те, які саме дії виконував ОСОБА_5 , в яких би вбачались ознаки інкримінованого злочину; які саме дії виконував задля стійких робочих та ідеологічних зв`язків із представниками держави-агресора, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави - агресора; що ОСОБА_5 поширював висловлювання, виражені у формі закликів до підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та/або окупаційною адміністрацією держави-агресора. Обвинувачення щодо отримання надприбутку ґрунтується виключно на припущеннях, жодного доказу стороною обвинувачення надано не було.

З огляду на це, захисник стверджує, що подальше утримання під вартою обвинуваченого не є виправданим, оскільки обвинувачене є не обґрунтованим, відсутня суспільна небезпека самого обвинуваченого, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні. Окрім того, обвинувачений не судимий, є фізичною особою-підприємцем, має міцні соціальні зв`язки, позитивну ділову та особисту репутацію, родину, з якою мешкає у м. Харкові, медичні захворювання.

Під час судового розгляду захисник подане ним клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені у ньому.

Обвинувачений клопотання захисника підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу. Обґрунтував свою позицію тим, що у клопотанні захисника відсутні підстави для зміни запобіжного заходу. Крім того, захисником не доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України зменшились, а за такихобставин, на думку прокурора, клопотання захисника є безпідставним.

Суд, вислухавши думки з`явившихся учасників судового розгляду та перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розд. ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому гл. 18 цього Кодексу (ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Під час розгляду клопотання захисника про зміну запобіжного заходу судом встановлено, що 14.08.2023 року ухвалою суду було відмовлено в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу, залишено без змін міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжено строк дії до 11.10.2023 року включно, без визначення застави.

Як вбачається з ухвали суду, підставою для її постановлення було встановлення судом існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК, таких як: ризик переховування від суду, ризик незаконного впливу на свідків.

Детальні мотиви суду в обґрунтування висновків щодо: доведеності існування ризиків; запобіжного заходу, який слід застосувати до обвинуваченого, наведені в ухвалі суду від 14.08.2023 року, а тому, суд не вважає за необхідне повторювати їх знову у цій ухвалі.

Судом також встановлено, що ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 07.09.2023 року ухвалу суду від 14.08.2023 року залишено без змін.

Постановлячи ухвалу, колегія суддів погодилась з висновками суду щодо наявності ризиків переховування обвинуваченим від суду, можливості його незаконного впливу на свідків. Також Апеляційна інстанція встановила, що такі доводи суду є обґрунтованими, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, конкретні обставини провадження та дані про особу обвинуваченого, в тому числі його сімейний та майновий стан, стан здоров`я, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду також погодилася із необхідністю застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначенням застави, позаяк застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні судового розгляду, в тому числі щодо належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 131 КПК України).

Зі змісту ст. 194 КПК України вбачається, що запобіжний захід може бути застосований до особи виключно у випадку, якщо доведено обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд вважає, що для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, остання повинна довести те, що обставини, наведені у ст. 194 КПК України та які враховувались судом при застосуванні запобіжного заходу, зникли або ж суттєво зменшилась їх вага.

Натомість, розглянувши клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, суд дійшов висновку, що стороною захисту не доведено відсутність обставин, зазначених у ст. 194 КПК України.

Захисником також не наведено належним чином обґрунтованих доводів, які б спростували висновки, до яких дійшов суд під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою.

Посилання сторони захисту на те, що обвинувачений не судимий, є фізичною особою-підприємцем, має міцні соціальні зв`язки, позитивну ділову та особисту репутацію, родину, з якою мешкає у м. Харкові, медичні захворювання, на думку суду не може бути самостійною підставою для зміни запобіжного заходу. Така позиція суду обумовлена тим, що під час визначення обвинуваченому виду запобіжного заходу, суд, з думкою якої погодилась і апеляційна інстанція, дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, існування яких встановлено судом.

Інших суттєвих для справи обставин, які б не були предметом судового розгляду під час вирішення питання про зміну запобіжного заходу та в апеляційному суді під час перегляду ухвали, захисник не наводить.

Крім того, зважаючи на стадію судового провадження, суд не досліджує питання обґрунтованості обвинувачення, адже наразі суд не вправі оцінювати докази сторони обвинувачення з точки зору їх достатності, належності і допустимості для встановлення доведеності чи недоведеності винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Попереднє висловлення судом думки щодо винуватості обвинуваченого, викликало б сумнів у сторін щодо неупередженості суду.

При цьому суд звертає увагу на положення ч. 1 ст. 338 КПК України, згідно яких, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Беручи до уваги зазначені обставини, суд дійшов висновку, що на теперішній час ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків, продовжують існувати. Тому, суд не погоджується з твердженнями захисника, що у цьому кримінальному провадженні ризики з плином часу зменшилися або взагалі перестали існувати.

Суд доходить висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу, тому, у задоволенні клопотання захиснику слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 318, 372, 375, 376 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя -