справа № 361/8497/23
провадження № 1-кп/361/1142/23
ВИРОК

Іменем України

12 грудня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002656 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Жерева Іванківського району Київської області, освіта середня, офіційно не працюючий, має на утримані малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2023 року приблизно о 19 годині 52 хвилини ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в приміщенні веранди житлового будинку на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , де у нього виник умисел на незаконне на заволодіння легковим автомобілем марки «ВАЗ» моделі «210994-20» номерний знак НОМЕР_1 , який належного ОСОБА_6 , який знаходився поблизу паркану вказаного домоволодіння.

В цей же день, 01 серпня 2023 року, приблизно о 19 годині 53 хвилини, з метою реалізації свого злочинного та протиправного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи в приміщенні веранди будинку, що знаходиться на території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 взяв з тумби ключі від автомобіля марки «ВАЗ», моделі «210994-20», номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , та сівши на водійське сидіння, з використанням ключів до даного автомобіля, не маючи дозволу власника на експлуатацію даного транспортного засобу та всупереч волі останнього, привів в дію двигун автомобіля та почав його рух, після чого, на даному автомобілі залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, та завдавши своїми діями майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 на суму 83 010, 00 грн. (вісімдесят три тисячі десять гривень).

Згодом, ОСОБА_5 , рухаючись за кермом вказаного вище автомобіля, не впоравшись з його керуванням, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого пошкодив належний ОСОБА_6 автомобіль та заподіяв останньому майнової шкоди у сумі 35 510, 45 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот десять гривень сорок п`ять копійок).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому діянні визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 01.08.2023 р., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, заволодів автомобілем марки «ВАЗ», моделі «210994-20», номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, який належить ОСОБА_6 та в той же день, керуючи даним автомобілем потрапив у ДТП. У вчиненому щиро розкаявся, запевнив суд, що став на шлях виправлення, прохав суд суворо його не карати та не позбавляти волі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений частково відшкодував йому завдану шкоду в сумі 5000 гривень, на суворості покарання обвинуваченому він не наполягає.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміє обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються.

Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд не визнає обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, в порядку ст. 67 КК України, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, оскільки прокурор не довів таких обставин, а наведена з цього приводу інформація в обвинувальному акті є лише декларативною. Тому, на думку суду, ОСОБА_5 слід виключити таку, як вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, оскільки відсутні будь-які докази які б підтверджували вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення саме з використанням умов воєнного стану.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, а також те, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину у вчиненні інкримінованого діяння визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , 2008 р.н., частково відшкодував завдані збитки потерпілому, про що свідчить відповідна розписка, а також думку потерпілого ОСОБА_6 , який не суворості покарання обвинуваченому не наполягає, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання із застосуванням положень ст.75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на проведення експертизи.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України в період випробувального терміну покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати 4780 (чотири тисячі сімсот вісімдесят) гривень за проведення судово-товарознавчої експертизи та 2686 (дві тисячі шістсот вісімдесят шість) гривень за проведення судово-дактилоскопічної експертизи, а всього 7648 (сім тисяч шістсот сорок вісім) гривень.

Речові докази:

- автомобіль марки «ВАЗ», моделі «210994-20», номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 ; ключі від автомобіля марки «ВАЗ», моделі «210994-20», номерний знак НОМЕР_1 , передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком чинності, залишити останньому;

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi», чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити останньому;

- спецпакет №4158019, до якого поміщено 8 слідів папілярних узорів та первинне пакування; спецпакет №4158018, до якого поміщено одну дактилокарту; паперовий конверт №1, до якого поміщено змив з керма автомобіля; паперовий конверт №2, до якого поміщено змив з коробки передач, передані на відповідальне зберігання до камери речових доказів Броварського РУП ГУНП в Київській області, після набрання вироком чинності, знищити;

- диск DVD+R «Verbatim» 4,7 GB, 120 min, 16x speed vitesse velocidad (№PAP6 31 WJ230433531), залишити в матеріалах кримінального провадження № 0002656.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1