ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/555/23 Справа № 711/7629/23 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції Старікова Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар ОСОБА_4

за участі:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.10.2023, якою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гайсин Вінницької області, громадянки України, з повною вищою освітою, яка не є особою з інвалідністю, одруженої, непрацюючої, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 60 діб до 17.12.2023 включно, з визначенням розміру застави 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 402600,00 грн.

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.20.2023 клопотання слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково, застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 60 діб, тобто до 17.12.2023 року включно, з визначенням застави з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави з моменту звільнення з-під варти.

Задовольняючи дане клопотання слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, вважає доведеними стороною обвинувачення існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється.Слідчим суддею, враховано особу підозрюваної та те, що ОСОБА_6 неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, а також, на даний час, перебуває у статусі обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, кримінальні провадження стосовно останньої перебувають на розгляді в Уманському міськрайонному суді Черкаської області.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, вважаючи її необґрунтованою, просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати підозрюваній більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а в разі залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити менший розмір застави.

Вважаючи висновки суду щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необґрунтованими, в апеляційній скарзі захисник вказує, що підозрювана має постійне місце проживання, де проживає зі своїм чоловіком та сином; стороною обвинувачення проведено всі необхідні першочергові слідчі та процесуальні дії, необхідні та достатні для збору доказів вини підозрюваної; всі речові докази перебувають в розпорядженні сторони обвинувачення, тобто підозрювана не матиме змоги їх нищити чи спотворити; вірогідність впливу на свідків у провадженні малоймовірна, оскільки дані особи, яка проводила закупку наркотичних засобів змінено, а тому підозрювана не може знати хто є цією особою.

Крім того, скаржник звертає увагу на розмір застави визначений слідчим суддею вказуючи на те, що до матеріалів клопотання не долучено документів, які підтверджують наявність у підозрюваної чи членів її сім`ї дороговартісного майна. Долучено документи про наявність автомобіля ринковою вартістю близько шести тисяч доларів США, який вилучено стороною обвинувачення та який не може бути продано для внесення застави. Також під час обшуку в будинку вилучено всі наявні кошти близько 60000 грн., а інформації про наявність коштів на рахунках суду не надано. Вважає, що при визначенні розміру застави слідчим суддею не враховано матеріальне становище підозрюваної, а застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити належну процесуальну поведінку останньої.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваної, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 01.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна.

19.10.2023 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.10.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини та наркотичного засобу, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом добровільної видачі придбаних предметів у особи, залученої до проведення негласної слідчої (розшукової) дії, та спеціального технічного засобу від 27.08.2023; висновком експерта від 05.09.2023 №СЕ-19/124-23/10115-НЗПРАП; протоколом добровільної видачі придбаних предметів у особи, залученої до проведення негласної слідчої (розшукової) дії, та спеціального технічного засобу від 13.09.2023; висновком експерта від 04.10.2023 №СЕ-19/124-23/11068-НЗПРАП; висновком експерта від 06.10.2023 №СЕ-19/124-23/11070-НЗПРАП; протоколом допиту свідка від 13.10.2023; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 28.08.2023, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 07.08.2023; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 04.07.2023; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 07.08.2023; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за місцем від 17.08.2023; протоколами обшуку від 19.10.2023; висновком експерта від 20.10.2023 №КСЕ-19/124-23/12333, іншими матеріалами кримінального провадження.

Розглядаючи вищевказане клопотання органу досудового розслідування, слідчим суддею вірно встановлено, що при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу, слід виходити з обґрунтованості оголошеної їй підозри за ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна; підозрювана обвинувачується у вчиненні інших, в тому числі аналогічних, тяжких, умисних, корисливих злочинів, які перебувають на стадії судового розгляду, що в свою чергу свідчить про те, що підозрювана не здатна дотримуватись правослухняної поведінки. Слідчим суддею, враховано особу підозрюваної: вік, стан здоров`я, а також те, що підозрювана не працевлаштована та не вживає заходів для пошуку працевлаштування чи постановлення на облік в центр зайнятості як особа, що шукає роботу, немає постійного джерела доходу, не є особою з інвалідністю, на даний час підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за рахунок яких отримувала дохід від збуту наркотичного засобу, що призводило до неконтрольованого обігу наркотичних засобів. ОСОБА_6 неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, за вчинення тяжких кримінальних правопорушень, а також, на даний час, перебуває у статусі обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, кримінальні провадження стосовно останньої перебувають на розгляді в Уманському міськрайонному суді Черкаської області.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання підозрюваної ОСОБА_6 під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про обрання запобіжного заходу обґрунтовано існують і в сукупності з даними про її особу підтверджують на даному етапі кримінального провадження потребу в триманні останньої під вартою.

Відповідно колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, що слідчим суддею не обґрунтовано необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у контексті наявності ризиків, для запобігання яким обирався запобіжний захід, адже слідчим суддею повно досліджено кожен з доводів сторони обвинувачення та заперечень підозрюваної і сторони захисту, що вбачається із змісту оскаржуваної ухвали.

Таким чином, посилання в апеляційній скарзі захисника підозрюваної на наявність постійного місця проживання та те, що вона проживає з чоловіком і сином, а стороною обвинувачення проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії та речові докази перебувають у розпорядженні сторони обвинувачення, мають бути відхилені, адже тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В противагу доводам апеляційної скарги з матеріалів справи вбачається, що підозрювана обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, у сфері обігу наркотичних засобів та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років позбавлення волі з конфіскацією, відносно ОСОБА_6 наразі у суді перебуває 5 кримінальних проваджень, у яких вона обвинувачується в злочинах, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, а також вона раніше була судима, всі ці факти вказують на стійке неприйняття підозрюваною загальновизнаних у суспільстві правил поведінки та моральності і характеризує її як особу, що становить підвищену суспільну небезпеку.

Всі доводи апеляційної скарги захисника були предметом дослідження слідчого судді, а отже рішення слідчого судді прийнято на основі всебічно з`ясованих обставинах, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

При цьому, слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості. У даному випадку цей інтерес полягає у розкритті кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо можливості зменшення розміру застави, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається, зокрема, у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

В рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішеннях суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцям засобів для гідного людяного проживання».

Визначений слідчим суддею у даному провадженні розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваної та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_6 з огляду на наявність у неї у власності автомобіля Mazda CX-7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску.

Слідчим суддею належно обґрунтовано застосований судом розмір застави, зокрема, вказано на те, що згідно вимоги про судимість, відносно ОСОБА_6 в період з 2019 по 2022 роки до Уманського міськрайонного суду Черкаської області було скеровано п`ять обвинувальних актів за обвинуваченням останньої у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, з обранням підозрюваній запобіжного заходу з визначенням застави (а.с.62-63). Проте, ОСОБА_6 знову підозрюється у вчиненні умисних, корисливих, тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, що свідчить про те, що належних висновків вона для себе не зробила, на шлях виправлення не стала, злочинну діяльність не припиняла навіть після пред`явлення їй обвинувачення за аналогічними злочинами.

За викладених обставин слідчий суддя визначив заставу у більшому розмірі, ніж передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. З такими висновками слідчого судді погоджується й апеляційний суд.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді, при розгляді питання щодо обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою вищезазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано належним чином. Так, слідчим суддею були заслухані пояснення слідчого, прокурора, підозрюваної та її захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, які були оцінені слідчим суддею в сукупності та стали підставою для прийняття відповідного судового рішення.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання підозрюваної ОСОБА_6 під вартою з можливістю внесення застави, оскільки стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про обрання запобіжного заходу обґрунтовано існують і в сукупності з даними про її особу підтверджують на даному етапі кримінального провадження потребу в триманні ОСОБА_6 під вартою. При цьому, розмір застави, визначений слідчим суддею, здатен забезпечити виконання ОСОБА_6 , покладених на неї обов`язків з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого вона підозрюється, даних про особу підозрюваної та її майнового стану.

Підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваної ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 199, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.10.2023 про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 60 діб до 17.12.2023 включно, з визначенням розміру застави 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 402600,00 грн. залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді