гСправа № 187/1679/23 Провадження №1-кп/0187/152/23
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , учасників кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петриківка в залі суду кримінальне провадження № 0000170 від 20.06.2023 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Єлизаветівка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середньо- технічна, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст.. 357, ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу України,-

Встановив:

17.06.2023 близько 05 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: Центральна площа, 3 с. Єлизаветівка Петриківська територіальна громада Дніпровського району Дніпропетровської області побачив жіночий рюкзак, чорного кольору, в якому знаходився зарядний пристрій марки «SAMSUNG» модель ЕР-ТА200 білого кольору з USB-провідом, бездротові навушники білого кольору розміщених в кейсі, ID паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 та банківська картка АТ «УКРСИББАНКУ» № НОМЕР_1 видану на ім`я ОСОБА_4 , які він визначив, як об`єкт свого злочинного посягання. В цей час, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Далі, реалізовуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи корисливий мотив, розуміючи при цьому, що своїми діями ОСОБА_5 здійснює таємне безоплатне вилучення майна поза волею власника, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_4 , а саме жіночий рюкзак, чорного кольору, який не має для потерпілої матеріальної цінності, в якому знаходився зарядний пристрій марки «SAMSUNG» модель ЕР-ТА200 білого кольору з USB-провідом, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи складає 180 гривень бездротові навушники білого кольору розміщених в кейсі вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи складає 419 гривень 40 копійок.

Після цього, ОСОБА_5 , з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 599 гривень 40 копійок.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Далі, 17.06.2023 приблизно о 06 годині 50 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, направлений на таємне заволодіння паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , та усвідомлюючи те, що це є важливим особистим документом, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом крадіжки заволодів паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , документ номер НОМЕР_2 виданий органом 1253, який був у рюкзаку, який належав потерпілій ОСОБА_4 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Також, 17.06.2023 близько 06 години 55 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: Центральна площа, 3 с. Єлизаветівка Петриківська територіальна громада Дніпровського району Дніпропетровської області, маючи раптово виниклий умисел на викрадення офіційних документів, переконавшись що за її діями ніхто не спостерігає, діючи на досягнення злочинного результату, з корисливих мотивів, таємно викрав банківську картку АТ «УКРСИББАНКУ» № НОМЕР_1 виданої на ім`я ОСОБА_4 , яка знаходилась в її рюкзаку та відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом. Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_5 , з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційних документів вчинене з корисливих мотивів.

В подальшому, 17.06.2023 о 07 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , вчиняючи злочин повторно, перебуваючи поблизу Єлизаветівської сільської ради, розташованої за адресою: пл. Центральна, буд. 9, с. Єлизаветівка Дніпровського району Дніпропетровської області, маючи умисел на викрадення грошових коштів з банківської картки, що належить ОСОБА_4 , переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, заздалегідь з корисливих мотивів, маючи раніше викрадений ІД паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 використав дату та місяць народження потерпілої, які є пін-кодом банківської картки АТ «УКРСИББАНКУ» № НОМЕР_1 виданої на ім`я ОСОБА_4 , за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк», який розташований за вищевказаною адресою, здійснив крадіжку грошових коштів на загальну суму 800 грн.

Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_5 , з викраденими грошовими коштами з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ними на власний розсуд, тим самим спричинив матеріального збитку ОСОБА_4 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що він дійсно при вказаних вище обставинах, у вказаний час та місці вчиняв крадіжку зазначених в обвинувальному акті речей, що належать потерпілій ОСОБА_4 . На даний час збитки нанесені його неправомірними діями, які за згодою з потерпілою ними були визначені у розмірі 3500 грн., ним відшкодовані в повному обсязі. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила факт відшкодування їй матеріальних та моральних збитків з боку обвинуваченого в розмірі 3500 грн., претензій матеріального та морального характеру до нього не має.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд пересвідчився, що позиція підсудного ОСОБА_5 , щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена та знайшла своє підтвердження в судовому засіданні поза розумним сумнівом, в зв`язку з чим його дії вірно кваліфіковано за:

ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану;

ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом;

ч. 1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційних документів вчинене з корисливих мотивів;

ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України).

ОСОБА_5 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем мешкання характеризується задовільно, офіційно не працевлаштований, однак працює виконуючи роботи по найму на сезонних роботах, не перебуває на обліку у лікаря психіатра і нарколога, інвалідом 1-ї чи 2-ї групи не являється, раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст.. 89 КК України визнається таким, що не має судимості, адже ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16.08.2023 звільнено від покарання, призначеного вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2022, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Як обставину, що згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування потерпілій завданих збитків.

Обставин, які в силу статті 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд враховує суспільну небезпечність вчинених ОСОБА_5 правопорушень та ступінь їх тяжкості, зокрема правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

З огляду на викладене, враховуючи обставини, характер, тяжкість та суспільну небезпеку, спосіб вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання за частинами 1, 3 ст.357 КК України у виді обмеження волі на мінімальний строк, за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

Із врахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При визначенні можливості звільнення від покарання з випробуванням, на підставі встановленої сукупності обставин, даних, які характеризують обвинуваченого, суд дійшов висновку, про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на максимальний строк, передбачений ст.75 КК України, та встановленням відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки на думку суду, призначення такого покарання матиме належний виховний вплив на обвинуваченого та буде сприяти його виправленню, призведе до позитивних змін в його особистості та формуванню у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи від 13.07.2023 № 2924/23 на суму 280 грн необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України, суд вважає необхідним скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області 187/1209/23 (провадження 1-кс/0187/169/23) від 26.06.2023 року.

На підставі викладеного та керуючись статтями 368-370 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку - 3 (три) роки, не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також обов`язки, передбачені п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту ухвалення вироку, а саме з 21.09.2023.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової експертизи від 13.07.2023 № 2924/23 у розмірі 280 грн. 00 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: банківську картку UKRSIBBANK, бездротові навушники білого кольору, зарядний пристрій марки «SAMSUNG» повернути потерпілій ОСОБА_4 ; ID паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 вважати повернутим потерпілій; решту доказів зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області 187/1209/23 (провадження 1-кс/0187/169/23) від 26.06.2023 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1