СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/765/24
ун. № 759/1867/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Київ

Слідча суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_5 , про зняття арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2022 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2021 за № 0000595, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Святошинського районного суду міста Києва 24.01.2024 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_5 , про зняття арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2022 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2021 за № 0000595, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що 02.12.2022 слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва (справа № 759/17344/22, пр. № 1-кс/759/4535/22) було постановлено ухвалу про задоволення клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області в рамках кримінального провадження № 0000595 від 20.10.2021 та накладено арешт, зокрема, на земельну ділянку з кадастровим номером :04:004:5341, загальною площею 0,0829 га, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 . В обґрунтування даної ухвали, судом зазначено, що Київською обласною прокуратурою здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні. Оскільки, на думку суду, зібрані по справі докази достатні для встановлення об`єктивної істини по справі, а також з метою збереження майна, унеможливлення його відчуження та, оскільки вказане майно визнано речовими доказами, клопотання прокурора було задоволено та на низку земельних ділянок, в тому числі належну ОСОБА_5 , був накладений арешт. Дане обтяження накладене неправомірно, з моменту накладення відпали правові підстави для його застосування, і, як наслідок, воно підлягає скасуванню. На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000595 від 20.10.2021 за ч. 1 ст. 364 КК України, не завершено. При вирішенні питання про накладення арешту, суд підійшов до питання формально. Фактично, жодним чином не обґрунтувавши необхідність обмеження прав третьої особи, яка не має жодного процесуального статусу в межах даної справи, та не провівши жодної диференціації категорії чи правових підстав власності. Крім того, тривалість наявності арешту без достатніх правових і фактичних підстав порушує права ОСОБА_5 як власника майна. Арешт на майно був накладений 02.12.2022 та зі сплином часу відпали будь-які підстави для подальшого існування арешту. Подальше існування арешту на земельну ділянку не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна потреб досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованим законом і завданнями цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів. Крім того, єдиним доказом приналежності земель до лісового фонду був лист від 30.12.2021 ДП «СЛП «Київоблагроліс», де зазначається про накладення певних земельних ділянок на землі лісового фонду кварталу № 28 Києво-Святошинського агролісництва ДП «СЛП «Київоблагроліс». Проте, вказаний лист не є документом лісовпорядкування, не є планово-картографічним матеріалом лісовпорядкування та не є первинним документом, що може підтвердити певний факт або обставину. Просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду від 02.12.2022 на земельну ділянку із кадастровим номером :04:004:5341, яка належить ОСОБА_5 .

У судовому засіданні представник заявника подане раніше клопотання підтримав та просив задовольнити із зазначених й ньому підстав.

У судовому засідання прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання та зазначив, що ТУ ДБР у м. Києві та Київській області у 2020 вилучено всю документацію всіх лісгоспів і планшети. У ході виконання ухвали суду про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у ТУ ДБР у м. Києві та Київській області, не було виявлено та не надано доступ до документації і планшетів № 28 та № 32. Діючим директором ДП «СЛП «Київоблагроліс» Діденко у 2023 році розроблено нову технічну документацію і всі земельні ділянки на даний час відносяться до кварталу 40. Крім того, зазначив, що у даному кримінальному провадженні призначено експертизу. У ході досудового розслідування було накладено арешт на ті земельні ділянки, які межують із земельними ділянками, зокрема, ділянкою яка належить ОСОБА_5 . Експертиза щодо земельної ділянки, яка належить ОСОБА_5 , не призначалася.

Вислухавши думку адвоката та прокурора, дослідивши клопотання, долучені до нього додатки, а також копію постанови про призначення земельно-технічної експертизи від 28.11.2023, слідча суддя дійшла такого висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна . Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 ПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст.170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У судовому засіданні встановлено, що СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2021 за № 0000595, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2022 (справа № 759/17344/22, пр. № 1-кс/759/4535/22) задоволено клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області та накладено арешт, зокрема, на земельну ділянку з кадастровим номером :04:004:5341, загальною площею 0,0829 га, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , шляхом заборони державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, будівництва на них об`єктів нерухомості, а також забороною здійснення вирубки зелених насаджень (лісових насаджень), із забороною відділу містобудування та архітектури Обухівської районної державної адміністрації Київської області вчиняти дії по видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, із забороною Державним органам вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову земельної ділянки.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на вказане майно накладався з метою збереження речових доказів.

Задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту, слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність правових підстав, передбачених ч. 1-3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на таке майно.

Крім того, на тому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, прокурор у судовому засіданні не навів достатніх доводів на не спростував позиції адвоката, також не надав доказів на підтвердження обставин, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Надана постанова старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 від 29.09.2023 про призначення у даному кримінальному провадженні земельно-технічної експертизи не спростовує доводів адвоката, оскільки земельна ділянка із кадастровим номером :04:004:5341, загальною площею 0,0829 га, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , не є об`єктом даної експертизи.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що на даній стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що є необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку.

При цьому, слід зазначити, що прокурор, слідчий зобов`язані довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.

Слідча суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Разом з тим, такі додаткові доводи щодо необхідності продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, прокурором у судовому засіданні не наведено.

Також у відповідності з практикою Європейського суду для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання адвоката та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду надано не було, у зв`язку із чим слідча суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, дійшла до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.

Аналіз наявних у розпорядженні слідчої судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту такого майна.

Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:5341, загальною площею 0,0829 га, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами, доданими до клопотання, та адвокатом в судовому засіданні. Крім того, слідчій судді не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Таким чином, слідча суддя дійшла до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_5 майном на підставі зазначених обставин, оскільки адвокатом володільця майна доведено, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Враховуючи наведене, слідча суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2022 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2021 за № 0000595, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України (справа № 759/17344/22, пр. № 1-кс/759/4535/22), а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :04:004:5341, загальною площею 0,0829 га, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , оскільки не вбачає потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170-174, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_5 , про зняття арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2022 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2021 за № 0000595, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, - задовольнити.

Скасувати арешт майна, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:5341, загальною площею 0,0829 га, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , який накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2022 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2021 за № 0000595, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України (справа № 759/17344/22, пр. № 1-кс/759/4535/22), шляхом заборони державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, будівництва на них об`єктів нерухомості, а також забороною здійснення вирубки зелених насаджень (лісових насаджень), із забороною відділу містобудування та архітектури Обухівської районної державної адміністрації Київської області вчиняти дії по видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, із забороною Державним органам вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову земельної ділянки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити о 08 год. 00 хв. 02.02.2024 року.

Слідча суддя ОСОБА_1