справа № 361/903/24
провадження № 1-кс/361/134/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київської області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000695 від 30.08.2023 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України, про застосування строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2024 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київської області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000695 від 30.08.2023 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України, про застосування строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 18.01.2023 ОСОБА_5 , знаходячись на території міста Бровари, Київської області, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, помітив платіжну банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_7 , який загинув в авіакатастрофі на території м. Бровари 18.01.2023, під час якої зазначена картка була втрачена, та в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний та протиправний умисел на привласнення вказаної банківської картки з метою заволодіння грошовими коштами, доступ до яких здійснюється з її використанням.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на території міста Бровари, усвідомлюючи, що вказана банківська картка, а також грошові кошти, доступ до яких здійснюється з її використанням є чужою власністю, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на привласнення офіційного документа та корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї карти у власних протиправних корисливих цілях, а саме заволодіння коштами розміщених на банківському розрахунковому рахунку НОМЕР_2 , який в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХІІ від 2 жовтня 1992 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-ІII від 7 грудня 2000 року, Закону України «Про платіжні послуги» № 1591-ІХ від ЗО червня 2021 року та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, приховав вищевказану карту, чим привласнив офіційний документ тим самим позбавив власника картки можливості використовувати її за призначенням.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному привласненні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 30.01.2023 року, у період часу з 08 год. 50 хв. до 16год. 13 хв. після того як привласнив платіжну банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належала загиблому ОСОБА_7 та з використанням якої здійснюється доступ до грошових коштів розміщених на банківському розрахунковому рахунку НОМЕР_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів, шляхом зняття готівкових коштів з привласненої ним банківської картки потерпілого, не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2402-ІХ, який неодноразово продовжувався та діє на всій території України до цього часу, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше приваленену банківську карту, емітентом якої є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» № НОМЕР_1 , з номером рахунку НОМЕР_3 , неодноразово, шляхом зняття готівки або сплати за товар, таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_7 кошти на загальну суму 20477 гривень 03 копійок, розпорядившись коштами на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди в сумі 20477 гривень 03 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зникли і продовжують існувати, які існували на момент обрання запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти пред`явленої йому підозри та задоволення клопотання, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 . Вказувала, що ОСОБА_5 вину свою визнав у повному обсязі відшкодував потерпілій заподіяну шкоду про що у матеріалах клопотання є копія її заяви, на виклики слідчого для проведення слідчих дій з`являється, та від їх проведення не ухиляється, тому не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила застосувати до нього запобіжного заходу - особисте зобов`язання.

Заслухавши клопотання, врахувавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

У провадженні СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області знаходиться кримінальне провадження №0000695 від 30.08.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Одним із елементів, які формують правову підставу для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність підстав вважати, що особа об`єктивно підозрюється у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Підозра обґрунтована доказами зібраними в ході проведення слідчих та оперативно - розшукових дій, копії яких додані до клопотання.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини вчинення кримінального правопорушення та обставин, необхідних для встановлення істини у кримінальному провадженні, в тому числі, інформацію щодо часу місця та обставин подій, які відбувались під час вчинення злочину та мають значення, які не відомі органу досудового розслідування.

Наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором не доведено, що свідчить про їх необґрунтованість.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте, не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На переконання слідчого судді достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, за вказаного вище обґрунтування, є домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на що вказує поведінка підозрюваного, а саме визнання ним вини у повному обсязі, відшкодування потерпілій заподіяної шкоду про що у матеріалах клопотання є копія її заяви (а.с. 80), з`явлення на виклики слідчого для проведення слідчих дій, та від їх проведення не ухиляється.

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 309,376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київської області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000695 від 30.08.2023 року, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 строком на 2 місяці з моменту винесення ухвали - 30.01.2024 року по 30.03.2024 року, включно, з 18.00 год. до 06.00 год..

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- не відлучатись з м. Бровари, Київської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

Дозволити ОСОБА_5 у період воєнного стану в Україні під час повітряної тривоги покидати місце проживання для перебування у найближчому до місця проживання укритті.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваній, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, і може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 31.01.2024 року о 15.00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1