13.10.2023
Справа № 642/7752/23
н/п 1-кс/642/2775/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові (в режимі відеоконференції), скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000143 від 11.01.2020 за ч. 2 ст. 384 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою в якій зазначила, що 22.12.2021 слідчим Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000143 від 11.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, згідно п. 2 ч.1 ст.284 КПК України. Вважає зазначену постанову передчасною та необґрунтованою, оскільки рішення слідчого було прийнято на підставі неповно з`ясованих обставин справи. Заявник просила скасувати зазначену постанову у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого обставинам та матеріалам кримінального провадження.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила суд її задовольнити.

Слідчий надав до судового засідання заяву, в якій просив розглядати скаргу за його відсутністю та відмовити в задоволенні скарги.

Згідно до вимог ч. 3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В провадженні Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві знаходилось кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000143 від 11.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Як вбачається з обставин справи, слідчим Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві ОСОБА_5 здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000143 від 11.01.2020, розпочатого за заявою ОСОБА_4 .

Так, 22.12.2020 року слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000143.

Ухвалою слідчого судд Октябрьского районного суду міста Полтави від 06.08.2021 вказана постанова скасована.

22.12.2021 року постановою слідчого другого Слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000143 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.384 КК України.

В обґрунтування постанови зазначено, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0000143 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.384 КК України проведена низка слідчих (розшукових) дій, які необхідні для повного, всебічного та об*єктивного встановлення істини у кримінальному провадженні, зокрема проведений огляд матеріалів кримінального провадження, встановлена розбіжність між висновкам експерта № 12-17/104-А/19 від 14.05.2019 та змістом висновку комісійної судово-медичної експертизи № 97 від 18.11.2019, який покладено в основу обвинувачення ОСОБА_7 , проведений огляд веб-сайту Реєстру атестованих судових експертів Міністерства юстиції України, отримані дані щодо актового запису про смерть громадянки ОСОБА_8 , а також вказано про неможливість допиту експерта у зв*язку з її смертю, тому відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження. Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст.2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбаченихст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Частиною 5 ст.110 КПК України чітко визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:місце і час прийняття постанови;прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:зміст прийнятого процесуального рішення;місце та час (строки) його виконання;особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В ч. 1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Згідно ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

У п. 69 рішення по справі «Григор`єв проти України» заява № 51671/07 від 15.05.2012 року, «…Суд наголошує на тому, що коли особа висуває небезпідставну скаргу, то вимагається проведення ефективного офіційного розслідування, спроможного забезпечити встановлення та покарання винних осіб ... Мінімальні стандарти ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, також включають вимоги того, що таке розслідування має бути незалежним, безстороннім, а також бути предметом контролю з боку громадськості, і при цьому компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю…».

Відповідно до п. 99 рішення по справі «Савицький проти України» заява № 38773/05 від 26.10.2012 року, ЄСПЛ вказав, що «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі вести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних осіб. Це не є обов`язком досягнення результату, але є одним із засобів. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, interalia, показань очевидців та експертних висновків тощо. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають можливість встановлення у ході розслідування причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості, які також передбачаються у цьому контексті (див., серед багатьох інших джерел, рішення від 26 січня 2006 року у справі «Міхеєв проти Росії» (Mikheyev v. Russia), заява № 77617/01, п. 107 etseq., та рішення від 28 жовтня 1998 року у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (AssenovandOthers v. Bulgaria), Reports 1998-VIII, nn. 102 etseq.)…».

Виходячи зі змісту вищенаведених норм, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, суд вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження провадження №0000143 від 11.01.2020 не є достатньо обґрунтованою, слідчим не всебічно проведено перевірку по даному кримінальному провадженню, виконано не всі необхідні слідчі дії для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України.

Неповнота проведення досудового розслідування полягає в тому, що слідчим не в повному обсязі виконані вимоги ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави, якою вже була скасована попередня постанова слідчого про закриття кримінального провадження. Зокрема, не було допитано керівника експерта ОСОБА_8 з відділення №1 відділу судово-медичних експертиз трупів Харківського обласного бюро судово-медичних експертиз на базі прозектури КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І.Мещанінова» Харківської міської ради, не витребуваний графік виходів щодо встановлення знаходження експерта ОСОБА_8 на робочу місці в день проведення судово-медичної експертизи по трупу ОСОБА_9 , та не з`ясовано чи мала експерт можливість за станом здоров`я проводити судово-медичну експертизу по трупу ОСОБА_9 .

Слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова винесена слідчим без урахування усіх обставин справи, передчасно, під час досудового розслідування не проведений необхідний об`єм перевірочних дій, який був би достатнім для прийняття відповідного процесуального рішення, а тому зважаючи на вказане вважає необхідним скаргу задовольнити.

Керуючись ст.ст. 303 -307 КПК України, суд

Постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000143 від 11.01.2020 за ч. 2 ст. 384 КК України задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 від 22.12.2021 про закриття кримінального провадження №0000143 від 11.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000143 від 11.01.2020 року направити для подальшого розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 13.10.2023

Слідчий суддя ОСОБА_1