Справа № 308/6944/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000239 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатського області надійшов акт у кримінальному провадженні №0000239 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України (справа №308/6944/23).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2023 року головуючим суддею визначено суддю ОСОБА_1 та склад колегії суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід від 03.10.2023 з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, в якій посилається на те, що на даний час території Луганської та Донецької області є тимчасово окупованими. Зараз на тимчасово окупованій території знаходяться її батьки, які не мають можливості її покинути, правоохоронні органи не в змозі забезпечити їхню безпеку, тому вважає, що участь у цьому кримінальному провадженні може створити загрозу їх життю та здоров`ю, оскільки відомості про кримінальне провадження будуть перебувати у загальному доступі. Наявність даних обставин може в подальшому викликати сумніви в учасників справи в її неупередженості в даному провадженні. Враховуючи зазначене, вважає, що подальший розгляд справи та ухвалення судового рішення у цій справі порушуватиме право учасників кримінального провадження на розгляд кримінального провадження повноважним та встановленим законом судом, а також існують обставини, які у стороннього спостерігача можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та захисник не заперечували щодо задоволення заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід.

Заслухавши позицію учасників справи, дослідивши матеріали справи, в межах розгляду заяви про самовідвід, враховуючи доводи та обґрунтування заявленого самовідводу, суд приходить до наступного висновку.

При здійсненні правосуддя судді незалежні і керуються верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Підстави для відводу судді чітко передбачені вимогами статей 75, 76 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4 ) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Окрім того, у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою, та не допускається повторна участь судді у кримінальному провадженні (ч. 2 ст.75, ст.76 КПК України).

Так, частиною першою ст.76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Згідно ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Ключовим аспектом відводу, як цілісного інституту кримінального провадження, є упередженість судді при розгляді справи, яка перебуває у його провадженні. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Не може бути підставою для самовідводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому самовідвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Із поданої заяви про самовідвід слідує, що підставою заявлення самовідводу суддя вказує на п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Разом з тим, на переконання суду, наведені суддею ОСОБА_3 обставини в заяві про самовідвід, не є підставами визначеними у ст. ст. 75, 76 КПК України для самовідводу судді, та такими, які б викликали сумнів у її об`єктивності та неупередженості у вирішенні справи.

Будь-яких інших визначених законом підстав для самовідводу судді ОСОБА_3 в ході розгляду заяви, судом встановлено не було.

Така позиція суду базується на практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого самовідводу судді ОСОБА_8 , та про відмову в задоволенні її заяви.

Керуючись статтями 2, 21, 75, 76, 80, 107, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні за №0000239 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України (справа №308/6944/23), - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3