Справа № 183/2470/23
№ 1-кп/183/1118/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000021 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.07.2015 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

- 26.03.2018 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців, із застосуванням ст. 71 КК України, частково приєднаний невідбутий строк 5 місяців за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.07.2015, до відбування 5 років позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано до відбуття покарання період тримання під вартою з 07.11.2016 до 16.06.2017. За постановою Солонянського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.12.2018 на підставі ч. 5 ст.72 України зараховано до відбуття покарання період тримання під вартою з 25.09.2017 по 03.07.2018. За постановою Солонянськогоміськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.05.2019 на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано до відбуття покарання період тримання під вартою з 25.09.2017 до 03.07.2018. Звільнений 23.09.2020 по відбуттю покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

17 грудня 2022 року приблизно о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись поблизу кафе «Бистро», розташованого по вул. Сучкова, 19А, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, підійшов до раніше знайомого ОСОБА_7 та побачив в його руці мобільний телефон марки «VivoY1S». В цей момент у ОСОБА_6 виник прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, при цьому останній переслідував мету особистого збагачення та поліпшення свого матеріального становища за рахунок чужого майна, а саме - вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій прямий умисел, перебуваючи у вказаний час та місці, ОСОБА_6 діючи повторно, із корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, попрохав у ОСОБА_7 належний йому мобільний телефон марки «VivoY1S» під приводом здійснити телефонний дзвінок, проте ОСОБА_6 заздалегідь розумів, що повертати вказаний мобільний телефон не має наміру, тим самим ввів в оману ОСОБА_7 , який не підозрюючи про протиправний намір ОСОБА_6 , передав останньому свій вказаний мобільний телефон.

Після цього ОСОБА_6 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, розмовляючи по мобільному телефону, почав відходити від ОСОБА_7 та, впевнившись, що ОСОБА_8 не спостерігає за його діями, утримуючи при собі мобільний телефон марки «VivoY1S» вартістю 2575 гривень, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим заволодів вказаним мобільним телефоном та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 2575 гривень.

Крім цього, 04 січня 2023 року приблизно о 12 годині 50 хвилин ОСОБА_6 на вул. Гетьманській м. Новомосковська Дніпропетровської області зустрів свого знайомого ОСОБА_9 , що пересувався за допомогою палиці, прямував додому та ніс коробку з жіночими черевиками для своєї співмешканки, про що розповів ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_9 провести його додому.

Того ж дня, а саме 04 січня 2023 року приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_6 знаходився на першому поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 спільно з ОСОБА_9 . В цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення вказаної коробки із взуттям.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 04 січня 2023 року приблизно о 13 годині 02 хвилини ОСОБА_6 , перебуваючи на тому ж місці, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер своїх протиправних дій, розуміючи, що діє в умовах воєнного стану, знаходячись за спиною ОСОБА_9 , розуміючи, що останній є особою з інвалідністю, взяв своєю лівою рукою його за ліву руку, різко розвернув до себе обличчям та наніс йому два удари кулаком в щелепу, від чого ОСОБА_9 не утримався на ногах та впав на підлогу, а ОСОБА_6 підняв із підлоги коробку із взуттям, яка випала з рук ОСОБА_9 , та заволодів вказаним майном.

Після цього ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця скоєння злочину втік та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду у розмірі 700 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою визнав частково, а саме визнав злочин за епізодом грабежу майна потерпілого ОСОБА_9 , а шахрайство потерпілого ОСОБА_7 ні, посилаючись на те, що обставини, викладені в обвинувальному акті за цим епізодом, не відповідають дійсності. Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 змінив свою позицію, зазначивши, що вину у пред`явленому обвинуваченні визнає повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Своїми показаннями підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Чому забрав у потерпілих жіночі черевики та мобільний телефон не знає, пояснити не може. У скоєному щиро кається, зробив для себе відповідні висновки.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, його винуватість у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України підтверджується такими доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України:

за епізодом шахрайства від 17 грудня 2022 року:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 про те, що зранку, перебуваючи біля магазину «Бистро» в м. Новомосковську, точної дати на місця не пам`ятає, до нього підійшов ОСОБА_6 та попросив у нього мобільний телефон щоб зателефонувати. На цю пропозицію він надав ОСОБА_6 телефон, потім відволікся і через якийсь час помітив, що ОСОБА_6 вже не було. Наступного дня зранку він бачив ОСОБА_6 , але той заперечував, що брав його телефон. Після цього він звернувся до поліції, які згодом передали йому його телефон. Телефон був синього кольору;

- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що він придбав у ОСОБА_6 мобільний телефон марки Vivo без додаткової гарнітури (зарядного пристрою, навушників тощо) за 800 гривень. Це було вдень, точної дати він не пам`ятає. З розмови з ОСОБА_6 він зрозумів, що телефон належить останньому. Телефон був сенсорним, вимкненим. Згодом поліція у нього вилучила цей телефон, все задокументували;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000147 від 02.02.2023, згідно з яким 17.12.2022 приблизно о 09.00 невідома особа, знаходячись поблизу кафе «Бистро» за адресою: вул. Сучкова, 19А м. Новомосковськ, шляхом обману, заволоділа мобільним телефоном, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши матеріальну шкоду останньому (ЄО № 1663 від 02.02.2023);

- рапортом старшого інспектора чергової частини Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 17.01.2023, відповідно до якого 17.01.203 о 09.45 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що заявник ОСОБА_8 повідомляє, що 17.12.2022 біля магазину по вул. Сучкова в м. Новомосковську його знайомий ОСОБА_6 взяв у нього телефон Віво світло-синього кольору у прозорому силіконовому чохлі з метою подзвонити та пішов з місця у невідомому напрямку, при цьому не віддав телефон;

- протоколом огляду предмета від 03.02.2023, з додатком до нього у виді товарного чеку комісійного продажу, в ході проведення якого було оглянуто документи, що підтверджують придбання ОСОБА_7 мобільного телефону «Vivo Y1S», яким шахрайським шляхом заволодів ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду предмета від 08.02.2023 з фототаблицями, долученими до нього, в ході проведення якого було оглянуто добровільно виданий ОСОБА_10 мобільний телефон «Vivo Y1S»;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 09.02.2023, в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_8 серед чотирьох мобільних телефонів впізнав телефон «Vivo Y1S» під № НОМЕР_1 , як такий що належить йому, та як такий, яким 17.12.2022 шахрайським шляхом заволодів ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду предмета від 09.02.2023 з фототаблицями, долученими до нього, в ході проведення якого було оглянуто мобільний телефон «Vivo Y1S», та на екрані якого було зафіксовано іmеі та електронна пошта облікового запису;

- висновком експерта від 18.02.2023 № 53, відповідно до якого ринкова (дійсна) вартість мобільного телефону марки «Vivo Y1S» синього кольору, станом на 17.12.2022 з урахуванням зносу складає 2575,00 грн.;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 03.02.2023 у виді товарного чеку комісійного продажу на мобільний телефон марки «Vivo Y1S» від 31.10.2020, який зберігається в матеріалах кримінального провадження;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 08.02.2023 у виді мобільного телефону марки «Vivo Y1S» синього кольору, іmеі1: НОМЕР_2 , іmеі2: НОМЕР_3 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

за епізодом грабежу від 04 січня 2023 року:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 про те, що вдень, точної дати не пам`ятає, приблизно о 12 годині він йшов від своєї матері по АДРЕСА_2 з коробкою із взуттям жіночими черевиками чорного кольору. По дорозі зустрів раніше йому знайомого ОСОБА_6 , який почав його проводити до під`їзду. Зайшовши в будинок біля ліфту ОСОБА_6 вдарив його рукою в обличчя, від чого він впав на підлогу. В цей час він випустив з рук коробку із взуттям. Після цього ОСОБА_6 підняв цю коробку і пішов з будинку, сказавши, що: «можеш викликати поліцію». Його дружина ОСОБА_12 побачила його лежачого на підлозі. Після цієї події він більше не бачив ОСОБА_6 і не спілкувався з ним. Додав, що має інвалідність приблизно 4 роки, про яку ОСОБА_6 знав;

- показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що вона проживає разом з ОСОБА_9 . Приблизно минулого року, точної дати і часу не пам`ятає, бачила, як її чоловік ОСОБА_9 в під`їзді лежав на підлозі. Перед цим він зателефонував їй і сказав, що йде додому від матері. Про те, що чоловік підходив додому, бачила його з вікна. Коли відчинила двері то побачила, як ОСОБА_9 лежав на підлозі, а ОСОБА_6 тікав з черевиками, тримаючи їх під рукою;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000021 від 04.01.2023, згідно з яким 04.01.2023 приблизно о 13.00 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись на першому поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , вчиняючи злочин під час воєнного стану, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрав коробку з жіночим взуттям, яке належить ОСОБА_9 (ЖЕО № 199 від 04.01.2023);

- рапортом старшого інспектора чергової частини Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 04.01.2023, відповідно до якого 04.01.2023 о 13.20 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що заявник ОСОБА_9 повідомляє, що за адресою: АДРЕСА_3 , хвилин 20 тому малознайомий чоловік ОСОБА_13 вдарив його кулаком 2 рази в обличчя та забрав у нього жіночі зимові ботинки, та втік з місця події;

- протоколом огляду місця події від 04.01.2023 з фототаблицею, долученою до нього, в ході проведення якого було оглянуто вхід до під`їзду будинку АДРЕСА_2 , і зафіксовано обстановку після вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2023, згідно з яким свідок ОСОБА_12 впізнала серед пред`явлених чотирьох осіб чоловіка під № 3, як такого, що 04.01.2023 приблизно о 13.00 у під`їзді будинку АДРЕСА_2 відкрито із застосуванням насильства заволодів майном ОСОБА_9 . На фотознімку під № 3 зображений ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду предмета від 06.01.2023 з фототаблицею, долученою до нього, в ході проведення якого було оглянуто вилучену у ОСОБА_6 картонну коробку, в середині якої знаходяться жіночі зимові черевики чорного кольору, якими відкрито заволодів ОСОБА_6 , які поміщено до спец. пакету № WAR1437535;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.01.2023, з долученим до нього відеозаписом, за участю потерпілого ОСОБА_9 , в ході проведення якого останній на місці події розказав і показав, як 04.01.2023 приблизно о 13.00 на першому поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_6 відкрито, із застосуванням насильства, заволодів його майном, а саме жіночими черевиками;

- постановою про визнання та долучення речових доказів від 04.01.2023 у виді вилученого у ОСОБА_6 майна, а саме коробки білого кольору з написом чорним маркером «1989 вел. 41 бси. черн.», в середині якої знаходяться жіночі черевики з прорезиненою підошвою, які не мають шнурків у кількості 2 одиниці 41 розміру до спец. пакету № WAR1437535, а після проведення експертизи поміщено до сейф. пакету № WAR1437530, яку передано на відповідальне зберігання до камери зберігання Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області;

- висновком експерта від 15.02.2023 № 48, відповідно до якого ринкова (дійсна) вартість жіночих зимових черевик вироблених із замші, 41 розміру, чорного кольору, станом на 04.01.2023 з урахуванням зносу складає 700,00 грн.;

- протоколом огляду предмета від 17.02.2023 з фототаблицею, долученою до нього, в ході проведення якого було оглянуто вилучену у ОСОБА_6 картонну коробку, в середині якої знаходяться жіночі зимові черевики чорного кольору, якими відкрито заволодів ОСОБА_6 , та які поміщено до сейф. пакету № WAR1437530.

Всі вище перелічені докази суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Усі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють одне одного, та є беззаперечними для визнання вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав у судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у:

- заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно,за епізодом від 17 грудня 2022 року;

- відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, за епізодом від 04 січня 2023 року, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Суд враховує, що обвинувачений вину свою визнав повністю, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, а також наявність відшкодованої потерпілим шкоди та думки самих потерпілих, які не наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Однак, обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд визнає рецидив злочинів, та вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю за епізодом від 04 січня 2023 року.

Крім того, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та кількість епізодів злочинної діяльності обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме, що останній, будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став та вчинив два кримінальні правопорушення, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Тому, з урахуванням особливостей вказаних кримінальних правопорушень і обставин їх вчинення, особи обвинуваченого, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, а саме нижче від найнижчої межі чи звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки такі підстави у суду відсутні, і вважає, що покарання повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Накладений арешт ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2023 необхідно скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на сім років шість місяців;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушеньшляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня його затримання з 04 січня 2023 року.

Зарахувати у строк відбуття покарання тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою з 04 січня 2023року до 28 вересня 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2023 року на вилучене 05 січня 2023 року під час затримання ОСОБА_6 майно: коробку білого кольору з написом чорним маркером «1989 вел. 41 бси. черн.», всередині якої знаходяться жіночі черевики з прорезиненою підошвою 41 розміру скасувати.

Речові докази:

- товарний чек комісійного продажу на мобільний телефон марки «Vivo Y1S» від 31.10.2020, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «Vivo Y1S», синього кольору, іmеі1: НОМЕР_2 , іmеі2: НОМЕР_3 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити за належністю потерпілому;

- вилучене у ОСОБА_6 майно, а саме коробку білого кольору з написом чорним маркером «1989 вел. 41 бси. черн.», в середині якої знаходяться жіночі черевики з прорезиненою підошвою, які не мають шнурків у кількості 2 одиниці 41 розміру, поміщені до спец. пакету № WAR1437535, а після проведення експертизи поміщено до сейф. пакету № WAR1437530, яку передано на відповідальне зберігання до камери зберігання Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути за належністю потерпілому ОСОБА_9 .

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1