Справа№ 953/5514/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 ,

цивільного позивача - ОСОБА_4 ,

представника цивільного позивача - адвоката ОСОБА_5 ,

цивільного відповідача - ОСОБА_6 ,

представника цивільного відповідача - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова в залі судового засідання обвинувальний акт, направлений з Київської окружної прокуратури м. Харкова, за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000741 від 26.11.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак Запорізької області, громадянина України, який є пенсіонером, із середньою технічною освітою, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

встановив:

ОСОБА_6 , 03.03.2022 після обіду, знаходився у коридорі, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин вступив у словесний конфлікт з останньою.

У ході конфлікту ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , з метою завдання фізичного болю останній, діючи з мотивів, викликаних особистими неприязними відносинами, обумовленими сваркою, усвідомлюючи, що його дії носять суспільно - небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись у коридорі своєї квартири схопив мішок, в якому знаходився посуд та наніс ОСОБА_4 не менш п`яти хаотичних ударів в область голови та тулуба, при цьому остання прикривала свою голову обома руками.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_4 спричинені згідно висновків судово-медичних експертиз № 09-1438/2022 від 17.02.2023 та №09-279/2023 від 01.05.2023 наступні тілесні ушкодження: закриті переломи правої та лівої ліктьових кісток у дістальному метадіафізу зі зміщенням, і (кожне з них) відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) згідно ( п.2.2.1 а, б, в, і 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995).

Таким чином суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, пояснив, що 27 років перебуває в шлюбі з ОСОБА_4 3 березня 2022, коли відбувся даний конфлікт, був страшний обстріл, при обстрілі він почав збирати пакет, для того, щоб піти в укриття, туди він зібрав спортивні брюки, підстилку, 200-500 г сала, пів буханки хліба, пластикову бутилу води 0.5 л, зубну пасту та зубну щітку. Коли почав збирати документи, побачив, що не має грошей, та спитав у ОСОБА_4 , де поділися гроші, на що вона сказала, що не брала. Він сказав, що буде телефонувати в поліцію, в цей момент ОСОБА_4 ударила його ногою в пахову область, де йому робили операцію, рана була свіжа і від цього удару він скрутився, відчув сильний біль. В цей момент він від сильного болю схватив те, що склав в пакет, та кинув в ОСОБА_4 один раз, звідки пошкодження у ОСОБА_4 , йому невідомо. Коли відбувався конфлікт, в цей момент зателефонував сусідці ОСОБА_8 його син, який живе в м. Богодухові, та попросив її передати йому, щоб він зателефонував сину. Сусідка відкрила двері, та побачила, що він тримав ОСОБА_4 , щоб вона не пішла з його грошима. Коли сусідка запитала, чому вони так шумлять, в чому справа, він відповів, що ОСОБА_4 вкрала в нього гроші. На запитання сусідки, які гроші та звідки вони в них, він відповів: «Долари, які він 10 років збирав на операцію», та сусідка пішла. Коли приходила сусідка і двері були відчинені, він утримував ОСОБА_4 , подвинувши тумбочку для взуття до дверей, щоб вона не пішла. Коли сусідка пішла, він повернув тумбочку на місце. Після чого він сказав ОСОБА_4 віддати йому гроші, сказав, що, якщо вона не віддасть гроші, то він зателефонує в поліцію, зробив вигляд ніби взяв телефон і хоче телефонувати в поліцію. На що ОСОБА_4 витягнула з блузки гроші та кинула їх в сторону кухні. Він пішов за грошима, ОСОБА_4 вийшла і пішла, куди, він не знає. Свою вину визнає в тому, що вимагав гроші, потрібно було не вимагати гроші, а телефонувати в поліцію, поліція б приїхала і розібралась би і всього цього не було б. Спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не визнає. Вважає, що пакет який він кинув один раз у ОСОБА_4 , не міг спричинити тих тілесних ушкоджень, повідомив, що має багато хвороб, якби він п`ять раз ударив ОСОБА_4 , він постраждав би, його захворювання не дозволили б йому нанести удари. Вважає, що ОСОБА_4 ввела суд в оману, щоб отримати кошти за матеріальні та моральні збитки. Цивільний позов не визнає. Наголошує на тому, що квитанцій за лікування ОСОБА_4 не має, моральну шкоду не визнає, адже ОСОБА_4 вкрала в нього гроші та вдарила у хворе місце.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 03.03.2022 вона знаходилась вдома, за адресою: АДРЕСА_1 , в однокімнатній, приватизованій на двох з чоловіком квартирі, в якій вони разом проживали. Після сніданку стала збирати речі, хотіла спакувати все в сумку, проте сумку забрав ОСОБА_6 , а їй залишив невеликий зав`язаний мішок під ліжком в кімнаті з посудом та чайником. Для того, щоб пакувати менше речей вона надягла під низ одежі піжаму, теплий светр, брюки, товсте пальто з капюшоном та резинові чоботи. ОСОБА_6 запропонував піти на дачу, але вона відмовилась, через перекриті дороги. Потім їй запропонували сховатися в підвалі від обстрілів. Коли вона збирались уходити, ОСОБА_6 вирішив від неї позбутись, щоб квартира дісталась йому повністю, сказав, що війна все спише. ОСОБА_6 закрив двері, відгородив її і почав вимагати, щоб вона написала розписку, що не претендує на квартиру. Запитав, навіщо вона взяла мішок, вимагав визнати, що вона принесла мішок з роботи. Двері ОСОБА_6 закрив, вона запитала, де ключі, на що ОСОБА_6 відповів, що немає ключів і запитав, куди вона йде, розпочалась сварка. В коридорі ОСОБА_6 притиснув її до дверей та три рази вдарив в голову, схопив тростину та намагався її душити, однак, вона перехватила тростину та відштовхнула її, після чого ОСОБА_6 відкинув тростину та відгородив її двома стільцями, витягнув з мішка посуд та чайник та поклав у мішок емальовану миску, каструлю, перекинув його за плечі, після чого почав бити її мішком та вимагати зізнання в тому, що вона принесла цей мішок. ОСОБА_6 довго бив її мішком по голові, з неї спав берет, вона була вся в крові, ОСОБА_6 розбив їй губи, лоб, скроневу зону, все було в крові. ОСОБА_6 відпочивав, на підставці для взуття заготовив три пляшки води дві 1.5 л та одну 1 л, що здивувало її. Вона не думала, що ОСОБА_6 може піти на вбивство. Побиття тривало близько семи годин, розпочалось приблизно об одинадцятій годині, коли вона вже вийшла, на питання ОСОБА_6 , скільки у неї грошей, сказала, що нічого не бере. Коли ОСОБА_6 бив її по голові, вона почала захищати голову руками. Коли вона вийшла з квартири з її голови та рук стікала кров, вона бачила, що дно мішка, котрим її бив ОСОБА_6 , було все в крові, її пальто позаду також було в крові. Вона просила ОСОБА_6 відпустити її, він чекав, що син приїде, але син не приїхав, світло вимкнулось, телевізор замовк. Один раз сусідка виходила в тамбур, вона просила її викликати поліцію, на що отримала відповідь: «Яка поліція, зараз війна». ОСОБА_6 не давав їй сказати ані слова, сусіди знають, який ОСОБА_6 та ніхто з ним не зв`язується.

ОСОБА_6 вимагав, щоб вона написала відмову від квартири, що вона на неї не претендує, вона сказала, щоб ОСОБА_6 писав сам, після чого ОСОБА_6 сам написав, а вона підписала. Але ОСОБА_6 сказав їй, щоб вона писала сама, бо якщо він напише, це буде не дійсно, необхідно, щоб писала вона. ОСОБА_6 запропонував піти на кухню, але вона подумала, що якщо відійде від дверей, то там ОСОБА_6 точно її вб`є, бо на кухні є ножі та все інше. Також пропонував піти в туалет або ванну кімнату, але вона просила її відпустити, звертала увагу ОСОБА_6 на те, що нічого не бере, в руках не було навіть зарядного пристрою, казала, що її руки болять, на що ОСОБА_6 , сказав, що і ноги будуть боліти. Єдине що в неї було телефон, на який телефонували, але вона боялась його дістати, думала, якщо ОСОБА_6 забере в неї телефон, тоді вже все. З квартири вона виходила задом, ОСОБА_6 пропонував їй сісти, посидіти, відпочити або повернутись.

Коли вона вийшла, то одразу подивилась котра година, було 17:50 год., о шостій розпочиналась комендантська година. Поки вона переходила дорогу, думала, що ОСОБА_6 буде її переслідувати, її зупинили вона подумала, що це патрульні, але це виявились воєнні, один невисокого зросту та темний, схожий на турка, говорив з акцентом, а інший, високий, казав: «Бабуся, Ви вся у крові». Вона говорила по телефону з сусідкою. Високий чоловік взяв в неї телефон, поговорив, запитав в неї, де вона проживає, вона пояснила, що поряд. Військовий запропонував їй піти до неї додому та розстріляти її чоловіка за мародерство. Військові порадили їй звернутися в поліцію, сказали, що те, що з неї відбулося, є підставою для кримінальної справи, їй перетелефонували з поліції та швидкої і повідомили, що приїхати не можуть, а якщо приїдуть, то заберуть її у 4 лікарню, а звідки потрібно буде добиратися самостійно. Швидка так і не приїхала. Але ОСОБА_6 говорив їй, щоб вона не скаржилася нікому, бо ніхто їй не допоможе, залякував їй.

В неї не було документів і не було куди йти, вона пішла до ОСОБА_9 , яка зустріла її та забрала до себе додому. Медичну допомогу їй надав ОСОБА_10 , друг зятя ОСОБА_9 , який є лікарем. Після огляду ОСОБА_10 сказав їй, що на одній руці можливий перелом, на іншій забій. ОСОБА_10 надав їй першу допомогу, наклав шини на обидві руки.

18.03.2022 був сильний обстріл у зв`язку з чим було пошкоджено комунікацію та ОСОБА_9 забирав сват. Її перевезли до метро, вона знайшла там собі місце і перебувала до 27.03.2022. 27.03.2022 вона потрапила до лікарні за допомогою волонтерів де перебувала до 12.05.2022, її стан був дуже поганий, до поліції звернулась в листопаді через 6 місяців після подій. Під час лікування та після цього їй допомагав директор підприємства.

Заявлений цивільний позов підтримала у повному обсязі.

Незважаючи на повне невизнання своєї вини ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, встановлені судом обставини повністю підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в ході судового розгляду в суді першої інстанції наступними доказами, які суд вважає належними та допустимими, а саме:

- показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що в 2019 році став директором М`ясокомбінату і від того часу знайомий з потерпілою ОСОБА_4 , до цього працював на іншій дільниці підприємства та був колегою ОСОБА_4 , яка працювала прибиральницею службових приміщень. Однак, після того як став директором, вони стали більше працювати разом, бачитись і спілкуватись. Характеризує ОСОБА_4 , як дуже відповідальну особу, зауважень ніяких не було, дружня, колектив відгукується дуже добре. ОСОБА_4 розповідала йому, що її чоловік агресивний, піднімав на неї руку. Це чув не тільки від ОСОБА_4 , але і від своїх співробітників, зокрема від бухгалтерії. Наприкінці березня 2022 року йому подзвонила бухгалтер його підприємства ОСОБА_12 і повідомила, що потерпіла ОСОБА_4 знаходиться в лікарні № 17 у зв`язку з побиттям її чоловіком. Після цього він зв`язався з потерпілою ОСОБА_4 , дізнався, в якому конкретно відділенні вона знаходиться та приїхав її навідати. Коли він приїхав, побачив потерпілу ОСОБА_4 в якої на руках було два гіпса, після чого він поговорив з її лікарем, яка повідомила йому, що в ОСОБА_4 зламані обидві руки. Потерпіла ОСОБА_4 не хотіла, боялася повертатися додому, через що він попросив лікаря тримати ОСОБА_4 в лікарні якомога довше, після виписки приїхав забирати ОСОБА_4 , пропонував відвезти її додому, але вона дуже відмовлялась їхати додому, казала, що боїться чоловіка, після чого було прийнято рішення відвезти її до них на підприємство, де вона і проживає. ОСОБА_4 пояснила йому, що 03.03.2022 вдома її побив її чоловік, примушував підписувати якісь папери, чи то відмову від житлового приміщення. Її побив чоловік, вона вийшла з дому побита, змогла взяти з собою тільки телефон, в неї не було ні грошей, ні карток, тільки телефон. Вона зв`язалась зі своєю подругою та йшла до неї, в пізній час її зупинили волонтери, вона потрапила до своєї подруги. Деякий час проживала у підвалі своєї подруги, після чого її перемістили в Метрополітен на станцію Героїв Праці, де вона знаходилась ще якийсь час, їй допомагали люди, у зв`язку з тим, що в неї були травми рук, потім хтось звернув на це увагу та якісь волонтери перевезли її у лікарню № 17, де був зроблений рентген та надана допомога;

- показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що працює лікарем в дитячій поліклініці № 3. Напочатку березня 2022 року він був на Північній Салтівці в домі своїх батьків, подзвонили сусіди з сусіднього будинку, знаючи про його медичну освіту та хірургічну спеціалізацію, повідомили, що у підвалі по АДРЕСА_2 , знаходиться побита жінка. Він спустився у підвал, побачив побиту ОСОБА_4 в поганому стані, явно видно, що побиту. Моральний стан жінки був подавлений, вона плакала. ОСОБА_4 сказала, що її побив чоловік сумкою з каструлями. Він подивився на неї, на руки, на обличчя, намагався провести огляд тіла, побачив синці. На обличчі потерпілої ОСОБА_4 були синці, травми. Характер травм був нанесений по всьому, тілу з цього зробив висновок, що травми були отриманні в результаті побиття. Запитав, що конкретно болить, які є скарги, звернув увагу, що боліло в різних місцях, проте більш за все страждають руки. Почав прощупувати руки, в районі передпліччя, від кісті до ліктя, спочатку прощупав ліву руку, відчув під пальцями зміну побудови кістки, нерівності. Припустив, що це перелом, рентгена не було, однак в силу знань та досвіду допустив таке припущення, що в даному випадку дуже точно можливий перелом. Прощупав другу руку в певних місцях, змін в побудові кістки не було, але в деяких місцях були посиленні больові відчуття при натисненні, що говорило про те, що можлива тріщина кістки або сильний забій. Він наклав шини на обидві руки, адже в лівій на сто відсотків був впевнений в переломі, права можливо була поламана, але для перестраховки були накладені шини, адже під час бойових дій виїхати було неможливо. До того, як відбулася ця ситуація, кожну ніч сусідні будинки грабували, він був свідком наслідків пограбування, телефонував власнику та в поліцію, на що отримував відповідь від поліції: «Ми туди не виїжджаємо, ми туди не поїдемо, там війна». Кожну ніч він телефонував в поліцію, в результаті зв`язався з Київським районним відділком, навіть з начальником Київського районного відділку, проте отримав відповідь: «Якщо вони там будуть ми приїдемо, але якщо їх там не буде, нащо ми будемо їхати». В цій ситуації він вирішив дзвонити в поліцію немає сенсу, тим більше не він повинен був дзвонити, а потерпіла. Він приходив, через один-два дні, жінка, з котрою жила потерпіла ОСОБА_4 мазала її мазями, щоб розходилися синці. Потім потерпіла ОСОБА_4 виїхала на станцію метро Героїв Праці, потім попала до лікарні. Після цього він з потерпілою ОСОБА_4 зустрічався на підприємстві нижче вулиці Морозова, говорив з нею. Як лікар повідомляє, що сама собі потерпіла не могла нанести такі пошкодження, при падінні отримати травми також не могла, адже мала травми з усіх сторін тіла, навіть на спині;

- показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що він займався волонтерством на станції метро Героїв Праці, в другій половини березня 2022 йому показали ОСОБА_4 зі зламаними руками, в метро була тяжка обстановка, більше двох тисяч людей, не вистачало спальних місць, та не було на чому спати, повністю усім забезпечити не могли. Було прийнято рішення відвезти потерпілу ОСОБА_4 до лікарні, так вони познайомились в кінці березня, на початку квітня. Коли привезли ОСОБА_4 , зробили рентген, виявили на одній руці два переломи та перелом на іншій руці. Після рентгену виявилося, що документів немає і потрібно було вирішувати, що робити з ОСОБА_4 . Умови в метро були тяжкі для проживання, він зустрівся з завідуючою лікарні, переконав, що ОСОБА_4 потрібно покласти до лікарні. Він був переконаний, що травми ОСОБА_4 отримала в результаті обстрілів або попадання під обстріл, те що травми були отриманні на сімейному ґрунті виявилося під час опитування лікарем. Під час огляду та опитуванні ОСОБА_4 був присутній, чув, що ОСОБА_4 пояснила, що травми наніс чоловік. Потім постало питання відсутності документів, він наполягав на госпіталізації, завідуюча лікарні дала розпорядження покласти ОСОБА_4 до лікарні. Щодо поліції питання підіймалося, але вони не приїхали, причини не пам`ятає, можливо, обстріл. Два-три рази він телефонував ОСОБА_4 , дізнавався, чи щось потрібно. Він 20 років працював за фармацевтичним напрямком, у зв`язку з чим зіткався з різними лікарями, але медичної освіти немає. Бачив, що на руки ОСОБА_4 накладені дві дощечки, припускав, що можливий сильний забій рук або перелом. Те що це перелом виявив після проведеного в лікарні рентгену;

- показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що на початку березня 2022 року була у дітей за адресою: АДРЕСА_2 . Ввечері 03.03.2022 вона з потерпілою ОСОБА_4 розмовляла по телефону та вона запросила її до себе, ОСОБА_4 прийшла вся в крові, руки були усі сині, обличчя в крові. ОСОБА_4 казала, що її побив чоловік, подробиці не розповідала. Після приходу помилась, змила кров та лягла спати і до ранку не вставала. Зять викликав швидку, швидка не приїжджала. ОСОБА_4 не хотіла їхати на швидкій, мала пригнічений стан. Зранку прийшов ОСОБА_10 , приніс їжі, вона спілкувалась з ОСОБА_10 і його батьками, які живуть неподалік і він приходив кожний день. На той момент часто спускалися в підвал у зв`язку з російською агресією. Два тижні ОСОБА_4 прожила у неї, потім її забирав зять, а ОСОБА_4 висадили біля метро Героїв Праці;

- даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 01.03.2023, та фототаблиць до нього, згідно яких 01.03.2023 в період з 16.25 год. до 16.45 год. слідчим СВ ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_15 за участю потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведено слідчий експеримент, в ході якого, на пропозицію слідчого вказати механізм нанесення їй тілесних ушкоджень з боку її чоловіка ОСОБА_6 , що мали місце 03.03.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , потерпіла ОСОБА_4 добровільно погодилася і показала, що 03.03.2022 коли вона прокинулась і почала збирати свої речі, щоб їхати до знайомої, то біля свого ліжка побачила мішок, в якому була дерев`яна каструля, чайник керамічний, емалірована миска та якісь склянки, вона зрозуміла, що це речі її чоловіка ОСОБА_6 і відставила даний мішок до його речей. Через деякий час між ними стався конфлікт, під час якого ОСОБА_6 взяв даний мішок, виклав з нього склянки, чайник, залишив дерев`яну каструлю, в яку поклав металеву миску і закрив кришкою, після чого мішок взяв у руки, перекинув через плече. Притиснув її до дверей, став перед нею і почав своєю головою наносити удари по її голові, по лобу, всього наніс три удари, після чого вона його відштовхнула від себе. Потім ОСОБА_6 взяв дві табуретки і поставив перед нею, щоб вона не змогла вийти і, взявши мішок, у котрому була дерев`яна каструля з металевою мискою, перекинув через плече і почав наносити їй мішком удари по голові, від ударів вона закривалася своїми руками, тобто тримала їх зігнутими у ліктях перед собою. Крім того, наносив їй удари даним мішком в області живота та ребер. Скільки всього ударів по голові і по тулубу він їй наніс, вона сказати не може. Конфлікт між ними тривав з 10.30 год. по 17.50 год. Після того як вона вийшла на вулицю, зустріла поліцейських, яким повідомила про те, що сталося (а.с. 89-96);

- висновком експерта Комунального закладу охорони здоров`я Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації №09-1438/2022 від 17.02.2023, початої 28.12.2022, закінченої 17.02.2023, згідно підсумків якої: на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_4 з урахуванням наданої медичної документації, та даних рентгенобстеження експерт прийшов до наступних висновків: 1.2. У ОСОБА_4 мали місце: закриті переломи правої та лівої ліктьових кісток у дистальному метадіафізу зі зміщенням, які утворилися ввід травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удару-стиснення. Згідно даним методичної документації строк травми у ОСОБА_4 може бути встановлений по строку первинного звернення та обстеження 27.03.2022. Для встановлення більш точного терміну травми у ОСОБА_4 необхідно провести контрольну рентгенографію кісток правого та лівого передпліччя без гіпсових пов`язок, для уточнення змін у зоні переломів. За ступенем тяжкості закриті переломи правої та лівої ліктьових кісток у ОСОБА_4 (кожне з них) відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) згідно (п.п.2.2..а,б,в і 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995) (а.с. 84-85);

- висновком експерта Комунального закладу охорони здоров`я Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації №09-279/2023 від 16.03.2023, початої 16.03.2023, закінченої 01.05.2023, згідно підсумків якої: на підставі даних додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_4 з урахуванням наданої медичної документації, та даних консультативного висновку консультанта-рентгенолога експерт прийшов до наступних висновків: 1.2.3. у ОСОБА_4 мали місце: закриті переломи правої та лівої ліктьових кісток зміщенням, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удару-стиснення. Згідно даним медичної документації строк травми у ОСОБА_4 може бути встановлений по строку первинного звернення та обстеження - 27.03.2022. Для встановлення більш точного терміну травми у ОСОБА_4 необхідно провести контрольну рентгенографію кісток правого та лівого передпліччя без гіпсових пов`язок, для уточнення змін у зоні переломів. Надані цифрові рентгенограми №34673 від 9.03.2023. на ОСОБА_4 , які проконсультовані консультантом-рентгенологом ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 . За даними цифрових рентгенограм №34673 від 9.03.2023 на ім`я ОСОБА_4 встановити більш точний строк травми не є можливим. За ступенем тяжкості - закриті переломи правої та лівої ліктьових кісток у ОСОБА_4 (кожне з них) відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) згідно (п.п.2.2.1а,б,в і 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МРХ України від 17.01.1995). Особливості предметів, якими спричинені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 в цих ушкодженнях не відобразились. Для відповіді на питання №5 постанови про призначення судово-медичної експертизи даних немає, в зв`язку з відсутністю характеристик дерев`яної каструлі та металевої миски, але можна сказати, що ці предмети відносяться до групи тупих твердих предметів. Характер переломів правої та лівої ліктьових кісток у ОСОБА_4 вказує на утворення їх при прямому впливі тупих твердих предметів (ударів); даних на користь утворення їх при падінні з висоти власного зросту, як з судово-медичної точки зору, так і за даними матеріалів кримінального провадження немає. Характер та локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 не є типовими для самоспричинення. Тілесні ушкодження у ОСОБА_4 могли утворитися за обставинами та механізмом, на які вона вказує в протоколі слідчого експерименту від 01.03.2023 за її участю, і ці дані не суперечать об`єктивним судово-медичним даним (а.с. 97-99).

Отже, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними та допустимими доказами для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Дослідивши і перевіривши надані в ході судового розгляду показання потерпілої та свідків, які також є процесуальними джерелами доказів, суд дійшов висновку, що ці показання є конкретними та узгоджуються з сукупністю інших доказів, які судом покладено у вирок.

Потерпіла та свідки були попереджені судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів і підстав сумніватися у показах даних осіб суд не вбачає.

Підстави ставити під сумнів вказані вище показання, висновки експертів відсутні, всі вони узгоджуються між собою, є належними, допустимими, достовірними доказами, та не викликають сумнівів у суду.

Дослідивши у змагальній процедурі й зіставивши зазначені докази, оцінивши їх в аспекті ст.94 КПК з точки зору належності, допустимості й достовірності, а також з`ясувавши передбачені ст.91 вказаного Кодексу обставини, що належать до предмета доказування, суд вважає, що ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку доводять факт вчинення обвинуваченим кримінально-караного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_6 .

Суд, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, вважає вину ОСОБА_6 у вчиненні йому інкримінованого кримінального правопорушення встановленою та доведеною у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку; вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, відомості про обвинуваченого, обставини, що обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером, із середньою технічною освітою, згідно посвідчення «Ветерана праці» серії НОМЕР_1 від 12.04.2012, ОСОБА_6 є ветераном праці, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно виписок із медичних карт амбулаторного, стаціонарного хворого, ОСОБА_6 має захворювання (а.с. 111, 112, 113, 114, 115).

ОСОБА_6 є осудним, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває (т.1 а.с. 103, 104).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке віднесено до нетяжких кримінальних правопорушень, проти життя та здоров`я особи, конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність визнаних судом обставин, які обтяжують покарання, а саме, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КК України, у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, про які зазначено вище, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції його від суспільства, та можливість його виправлення без відбування покарання, тому суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_6 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, і призначає покарання з іспитовим строком, із застосуванням ст. 76 КК України, із покладенням обов`язків. Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, дійшовши висновку про можливість призначення обвинуваченому основного покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 75 КК України щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд не вбачає підстав до застосування положень ст. 69 КК України щодо призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

В межах даного кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 , в якому вона просила стягнути з ОСОБА_6 2300 грн. 00 коп., оскільки вказана суму була нею витрачена на лікування. Діями ОСОБА_6 їй також була заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює у 50000 грн. 00 коп. (а.с. 8).

21.08.2023 до канцелярії суду надійшла уточнений цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, та стягнення матеріальної шкоди, в якому вона просить: прийняти та долучити до матеріалів справи № 953/5514/23 уточнений цивільний позов; стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завдану внаслідок злочинних дій у розмірі 2 300 грн.; стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду, завдану внаслідок злочинних дій у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. (а.с. 44-46).

На обґрунтування уточненого цивільного позову зазначає, зокрема, що ОСОБА_6 має відшкодувати їй 2 300 грн. матеріальної шкоди у зв`язку з тим, що дану суму вона використала для лікування ушкоджень здоров`я, які були спричинені обвинуваченим. Для відновлення свого порушеного права та лікування тілесних пошкоджень цивільним позивачем було сплачено грошові кошти у сумі 2 300 грн. Крім того, ОСОБА_6 має відшкодувати їй 50 000 грн. моральної шкоди у зв`язку з тим, що потерпіла оцінює власні втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, заподіяних їй незаконними діями обвинуваченого. Протиправними діями обвинувачнного моральному здоров`ю потерпілій спричинено значної шкоди, тому, що впродовж всього періоду намагання поновити порушені права життя цивільного позивача було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого нею понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які потерпіла могла б реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ органів державної влади, щоб добитися належного захисту своїх порушених прав. Через дії обвинуваченого вона значний час не мала можливості проживати у власній квартирі, проживаючи у метро та бомбосховищі. Окрім цього великого сорому вона зазнала і чере те, що вона, будучи побитою найріднішою людиною власним чоловіком, мала звертатися по допомогу до сторонніх осіб, як знайомих їй особисто так і до сторонніх та незнайомих осіб. Враховуючи присутність психологічно травмуючого фактору, неправомірних дій обвинуваченого, користуючись принципами розумності та справедливості, розмір моральної шкоди дорівнює 50 000 грн. Визначену суму моральної шкоди вважає мінімальною компенсацією за перенесені душевні страждання, які вона понесла. На підставі наведеного, враховуючи обставини справи, доводи викладені в обґрунтування розміру заподіяної шкоди, з урахуванням страждань, змушених змін у її житті та порушенням нормального способу життя, а також з урахуванням обставин, встановлених при розгляді кримінального провадження, розмір завданої відповідачем майнової шкоди (матеріальних збитків) становить суму в розмірі 2 300 грн. та моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень.

Заявлений уточнений цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення (а.с. 44-46), підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно повідомлення Медичного директора з якості медичного обслуговування КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17» Харківської міської ради ОСОБА_17 від 16.08.2023 №880, ОСОБА_4 : 27.03.2022 зверталася до цілодобового травматологічного пункту лікувального закладу, після чого в той же день була госпіталізована до травматологічного відділення де проходила лікування з 27.03.2022 по 05.04.2022; з 05.04.2022 по 29.04.2022 проходила лікування у відділенні тимчасово розгорнутому для надання медичної допомоги хворим на COVID-19; з 02.05.2022 по 12.05.2022 проходила лікування у терапевтичному відділенні (а.с. 47).

Цивільним позивачем надано копію виписки (дублікат) з медичної карти стаціонарного хворого №3396 від 27.03.2022, виданої 16.08.2022, згідно якої ОСОБА_4 прописано лікування: накладення гіпсових лонгет. Медікаменти: кетанол 2.0 в/м при болях до 3 р/д. Асептичні перев`язки (а.с. 48).

Згідно виписки (дублікат) із медичної карти стаціонарного хворого №3564 від 27.03.2023, виданої 15.08.2022, ОСОБА_4 проведено лікування: постільний режим, омез, фленокс, лазолекс, віт С, р-н Рінгеру. Рекомендовано: спостереження у сімейного лікаря за місцем проживання; ксарелто 10 мг 1 р/д 30 днів; пангастро 40 мг 1 таб 1 р/день 1 місяць (а.с. 49).

Згідно дублікату виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4197 від 12.05.2022, ОСОБА_4 проведене лікування: корвітин, рибоксин+глюкоза 5%, еплепрес, аскорбінова кислота. Рекомендації: спостереження у сімейного лікаря, кардіолога за місцем мешкання; клопідогрель 75 мг 1 таб на ніч 30 днів; бісопролол 2,5 мг 1 р/д вранці; еналаприл 5 мг 1 р/д у вечорі; аторвастатин 40 мг 1 р/д у вечері (а.с. 50).

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підстави для задоволення уточненого цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 2300 гр. 00 коп. відсутні, оскільки такий розмір спричиненої шкоди потерпілою жодним чином необґрунтований, не надано жодного доказу на підтвердження заявленої суми заподіяної матеріальної шкоди.

При цьому, згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, передбачені ст. 1167 ЦК України, полягають у її відшкодуванні особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди", обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої, аналізуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу потерпілої, яка є пенсіонеркою, з урахуванням страждань, змушених змін у її житті та порушенням нормального способу життя, а також з урахуванням обставин, встановлених при розгляді кримінального провадження, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди в сумі 30000 грн., і дану суму шкоди суд вважає обґрунтованою і доведеною, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до часткового задоволення цивільного позову та стягує з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у сумі 30000 гр. 00 коп. (тридцять тисяч гривень 00 копійок).

З підстав зазначених вище, в іншій частині цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволенню не підлягає.

Судові витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки у відповідності до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з представником уповноваженого органу з питань пробації.

Заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1 ) на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 30 000 гр. (тридцять тисяч) гривень.

В іншій частині в задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відмовити.

Речові докази: оригінал довідки № 2900 від 27.03.2022 з КНП «Міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17» ХМР, оригінал виписки від 05.04.2022 з медичної карти стаціонарного хворого № 3396 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оригінал виписки від 12.05.2022 з медичної картки стаціонарного хворого № 4197 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , два DVD-R диска ТМ «Alerus» з цифровими рентгенограмами ID: НОМЕР_2 , ID: НОМЕР_3 , ID: НОМЕР_4 , що передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити в її розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1