БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/2325/23
Провадження №1-кс/497/816/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

05.10.2023 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000096 від 02.10.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погодженого прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000096 від 02.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України за фактом умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_5 .

З поданого клопотання вбачається, що 02.10.2023 року о 14:00 годині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . знаходячись біля озера, на околиці с. Владичень Болградського району Одеської області. за допомогою вили з дерев`яною рукояткою умисно наніс один удар металевим кінцем по обличчю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив середньої тяжкості тілесні ушкодження останньому.

02.10.2023 року біля воріт свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , добровільно надала працівникам поліції вили з дерев`яною рукояткою та металевим кінцем, та пояснила, що саме цими вилами її сину ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження. які він забрав додому після інциденту з ОСОБА_6 також ОСОБА_7 зазначила, що вказані вила належать ОСОБА_6 .

Вилучені вили з дерев`яною рукояткою та металевим кінцем, є знаряддям вчиненні злочину, на якому могли зберегтися біологічні сліди. тому підлягає арешту з метою проведення певних криміналістичних досліджень.

На думку слідчого з метою всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майна, що зумовлено необхідністю збереження цього речового доказу в тому ж стані, що і на момент його вилучення згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України..

Слідчий, власник майна в судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення розгляду клопотання повідомлені належним чином, слідчий надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Слідчим відділом Болградського РВП здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000586, відомості щодо якого 02.10.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 122 КК України. Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування, у вигляді процесуального керівництва здійснюється Болградською окружною прокуратурою.

Досудовим розслідування встановлено, що 02.10.2023 року о 14:00 годині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . знаходячись біля озера, на околиці с. Владичень Болградського району Одеської області. за допомогою вили з дерев`яною рукояткою умисно наніс один удар металевим кінцем по обличчю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив середньої тяжкості тілесні ушкодження останньому.

02.10.2023 року біля воріт свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , добровільно надала працівникам поліції вили з дерев`яною рукояткою та металевим кінцем, про що складено протокол 02.10.2023 року, та пояснила, що саме цими вилами її сину ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження, які він забрав додому після інциденту з ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 зазначила, що вказані вила належать ОСОБА_6

03.10.2023 року постановою слідчого вилучене майно визнано речовим доказом та залучене до матеріалів кримінального провадження.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Зазначений строк прокурором дотримано.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За змістом ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження визначених ч. 3 ст.132 КПК України:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що існують достатні обставини, які підтверджують, що вилучене майно є речовими доказами у справі, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно, може призвести до приховування та/або зникнення речових доказів, що позбавить можливості орган досудового розслідування провести усі необхідні слідчі дії та якомога швидше завершити досудове розслідування.

Слідчий суддя вважає, що будь-які негативні наслідки для власника майна відсутні та потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна.

А відтак, необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження та накласти арешт на тимчасово вилучене майна, з метою збереження речових доказів.

Окрім цього, слідчий суддя зазначає, що не підлягає задоволенню вимога про визначення місця зберігання речового доказу, оскільки порядок зберігання доказів визначений ст. 100 КПК України. Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна слід покласти на уповноважену особу здійснювати досудові розслідування кримінальних проступків у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було добровільно видано ОСОБА_7 02.10.2023 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000096 від 02.10.2023 року, а саме на вили з дерев`яною рукояткою та металевим кінцем, шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування ним.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилученого майна покласти на ініціатора цього клопотання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена через Болградський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1