Справа № 931/751/23
Провадження № 1-кп/931/66/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000771 від 22 липня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любохини Старовижівського району Волинської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, з середньою освітою, розлученого, згідно ст. 89 КК України несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи з 07.12.2017 року на превентивних обліках Національної поліції за категорією «сімейний насильник» та будучи особою, яка раніше неодноразово вчиняла домашнє насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , з якою спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 17 липня 2022 року, 27 серпня 2022 року та 22 листопада 2022 року, та був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП, постановами Локачинського районного суду Волинської області від 21 липня 2022 року, 15 вересня 2022 року та 16 лютого 2023 року, належних висновків не зробив та продовжив систематично вчиняти домашнє насильство. Зокрема, ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», від 07 грудня 2017 року №2229-VIII, умисно та безпричинно, 20 липня 2023 року, в обідню пору, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , з якою спільно проживає, а саме, вчинив умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, словесних образ, шарпані за одяг, вигнанні з будинку, приниженні її честі та гідності, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої, що є в безпосередньому причинно - наслідковому зв`язку з домашнім психологічним насильством.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо колишньої дружини, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

15 листопада 2023 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно з якої останній беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, вибачився перед потерпілою, та сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди йому призначається покарання за ст.126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин. Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В угоді про примирення зазначена дата її укладення та вона підписана сторонами, захисником.

Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, потерпілої, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Судом роз`яснені обвинуваченому, потерпілій наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Потерпіла, обвинувачений та захисник обвинуваченого в судовому засіданні просили суд затвердити угоду про примирення, прокурор не заперечувала.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та перевіривши угоду про примирення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, та повністю підтвердив обставини його вчинення. У вчиненому щиро розкаявся, зазначаючи, що примирився із потерпілою, погоджується на призначення узгодженого покарання.

В даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому, потерпілій правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , і призначення останньому узгодженого покарання за ст.126-1 КК України у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Суд вважає, що вказане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення як ним, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 394, 468, 469, 471, 473-476 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладену 15 листопада 2023 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Локачинський районний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1