Справа № 369/8390/22
Провадження №1-кп/369/1289/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за № 0001838 від 09 червня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який має вищу освіту, розлучений, працює на посаді заступника директора ТОВ «БОЯРД-ПЛЮС», інваліда 2 групи, пенсіонера, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

Києво-Святошинським районним судом Київської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0001838 від 09 червня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у якому, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2022 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який судом неодноразово було продовжено, останній раз ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2023 року до 17 грудня 2023 року, включно.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби на строк 60 днів. В обґрунтування необхідності продовження строку дії запобіжного заходу, вказав, що обвинувачений ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, тому вважає, що існують ризики того, що останній може вчинити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ухилятись від слідства та суду у цьому кримінальному провадженні.

Представник потерпілої ОСОБА_4 заперечив стосовно клопотання прокурора, вважав його таким, що задоволенню не підлягає, оскільки обвинувачений хворіє наміру ухилятися від суду він не має, тим паче в умовах оголошеного в країні військового стану.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти клопотання прокурора та просив в його задоволенні відмовити повністю. При цьому, захисник зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 хворіє, зараз стадія загострення хвороби в обвинуваченого негативна динаміка. Стверджував, що обвинувачений виконував покладені на нього обов`язки має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим, просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді нічного домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Вважав, що зазначені прокурором ризики є необґрунтованими, належним чином недоведеними в судовому засіданні та суттєво зменшились.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника у повному обсязі.

Прокурор заперечив проти клопотання сторони захисту та вважав, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби ОСОБА_5 , та клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, суд за клопотанням учасників судового провадження має право, обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тому знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинене може переховуватись від суду, тому може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою уникнення відповідальності, в умовах дії оголошеного воєнного стану в країні.

При цьому, враховуючи дані про особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, є інвалідом 2 групи, пенсіонером, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, працює, потребує медичного лікування, у зв`язку з підтвердженим діагнозом онкологія, а також думку потерпілої, яка раніше висловлювалась стосовно виду запобіжного заходу відносно обвинуваченого, про що свідчить її заява наявна в матеріалах провадження, суд дійшов висновку, що у даній конкретній справі саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, зможе запобігти спробам обвинуваченого ухилитись від суду та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, суд за результатами розгляду клопотання сторони захисту, не вбачає. Крім того, в судовому засіданні стороною захисту не надано доказів, які б свідчили про те, що обвинувачений ОСОБА_5 не має реальної можливості проходити курс лікування від захворювання в умовах дії раніше визначеного запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в нічний час доби.

Більше того, обвинувачений ОСОБА_5 не обмежений у праві реалізувати своє гарантоване право на отримання невідкладної медичної допомоги, у випадку загрози його життю та здоров`ю, з подальшим повідомленням про це уповноважених органів.

За таких обставин, вислухавши доводи прокурора, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора слід частково задовольнити та продовжити строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, у зв`язку з чим клопотання прокурора є частково обґрунтованим, а клопотання сторони захисту та представника потерпілого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 331, 376, 392 КПК України,

ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , а також представника потерпілої ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби на строк 60 днів, починаючи з 14 грудня 2023 року до 11 лютого 2024 року включно, який полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , (у період доби з 23:59 год. до 05:00 год. наступного дня).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , такі обов`язки:

- у період доби з 23:59 год. до 05:00 год. наступного дня не залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 за винятком випадків виникнення загрози життю чи здоров`ю обвинуваченого та необхідності отримання ним невідкладної медичної допомоги про що невідкладно повідомити прокурора чи суд про місце свого перебування/знаходження;

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками та експертами по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків до 11 лютого 2024 року.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого до ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області (Мінеральна, 7 А, м. Ірпінь).

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1