ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №646/8061/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1531/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-за участю секретаря ОСОБА_5 ,

-прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові, в режимі відеоконференції, матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2023 року,-

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, погоджене прокурором Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №00002638 від 17.08.2022 року за ч.2 ст.111-1 КК України щодо підозрюваної ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, погоджене прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор послався на те, що слідчий суддя безпідставно не прийняв до уваги той факт, що ОСОБА_7 за місцем реєстрації та місцем мешкання відсутня, а за наслідками проведення оперативних заходів було встановлено, що вона перебуває на тимчасово окупованій території України, що є безумовною підставою для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної. Наголосив, що посилання суду на необхідність оголошення ОСОБА_7 у міжнародний або міждержавний розшук не потрібно для розгляду клопотання за її відсутності. Зазначив, що слідчим суддею не надано жодної оцінки наявності ризиків, передбачених ст.177 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За приписами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до положень ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

З мотивувальної частини ухвали слідує, що слідчий суддя дійшов до висновку про те, що прокурором не доведено можливість розгляду клопотання у відсутності підозрюваної ОСОБА_7 , а також те, що остання оголошена у міжнародний розшук або виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, що позбавляє слідчого суддю можливості розглянути клопотання за відсутності підозрюваної та обрати у відношенні неї запобіжний захід.

Разом з цим, відповідно до матеріалів провадження 07 вересня 2022 року у рамках здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, ОСОБА_7 .

Постановою слідчого в ОВС СВ УСБУ в Харківській області від 15.09.2022 р. зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002638 від 17.08.2022 р. та ОСОБА_7 оголошено у розшук. З постанови убачається, що у зазначені час та дату ОСОБА_7 для проведення процесуальних дій не з`явилася, причин своєї неявки не повідомляла, в зв`язку з чим необхідно оголосити розшук останньої на території України, здійснення якого доручити Куп`янському МРВ Управління СБ України в Харківській області.

Постановою слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області відновлено досудове розслідування. З постанови убачається, що постановою слідчого від 15.09.2023 р. ОСОБА_7 оголошено у розшук, проведення якого доручено Куп`янському РВП ГУНП в Харківській області.

Згідно даних рапорту оперуповноваженого ЗС №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області при проведенні оперативних заходів, було встановлено, що ОСОБА_7 , перебуває на тимчасово окупованій території України або на території РФ (а.с.60).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що прокурором доведено можливість розгляду клопотання у відсутності підозрюваної ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ч.6 ст.193 КПК України.

Однак слідчий суддя вищевказані норми процесуального закону залишив поза увагою, що згідно ч.1 ст.412 КПК України є істотним порушенням кримінального процесуального закону і відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.111-1 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Обґрунтованість пред`явленої підозри підтверджується: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , аркушом паперу формату А4 з назвою «посадова інструкція головного бухгалтера».

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, чи суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.111-1 КК України, за який останньому може бути призначено максимальне покарання 15 років позбавлення волі.

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме того, що вказане кримінальне правопорушення відповідно до пред`явленої підозри мало місце під час воєнного стану, який діє по всій території України з 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, а також того, що ОСОБА_7 підозрюється у колабораційній діяльності, а саме у добровільному зайняті посади, пов`язаної з виконанням адміністративно-господарських функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора, створеній на тимчасово окупованій території, на думку колегії суддів у цьому провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, а також у збереженні життів громадян України, військовослужбовців та інших осіб, які перебувають на території України.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового розслідування та судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

До того ж, відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_7 на даний час переховується від правоохоронних органів та перебуває на тимчасово окупованій території України чи на території країни агресора, що додатково підтверджує наявність ризику її переховування від правоохоронних органів та суду.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні підтверджується тим, що ОСОБА_7 разом зі свідками проживала на тимчасово окупованій території м. Куп`янськ Харківської області, особиста знайома зі свідками та може здійснювати на низ тиск та схиляти свідків до дачі неправдивих показань, як особисто так і за допомогою інших осіб.

Крім того, існує ризик вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення чи продовження цього, оскільки на даний час частина території України окупована, де ОСОБА_7 може продовжувати свою протиправну діяльність, у тому числі з урахуванням поведінки ОСОБА_7 , яка своїми діями підтримує окупаційну політику російської федерації.

За таких обставин, колегія суддів вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, з урахування вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_7 інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваною її процесуальних обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

На підставі викладеного, колегія судді вважає наявними підстави для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали відповідно до ч.3 ст.407 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, погоджене прокурором Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №00002638 від 17.08.2022 року за ч.2 ст.111-1 КК України щодо підозрюваної ОСОБА_7 задовольнити.

Обрати щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Куп`янськ Харківської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Після затримання підозрюваної ОСОБА_7 і не прізніше як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: