У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172 від 16 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в якому останній просить накласти арешт на транспортний засіб «Audi» моделі «80», д.н.з. НОМЕР_1 , що вилучений у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду місця події, за адресою: автомобільна дорога «Холмовець-Дюла», Берегівського району, Закарпатської області.

Клопотання обґрунтовано наступним.

Слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, за процесуального керівництва Ужгородської окружної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000172 від 16 листопада 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за межі України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Надалі, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання свого злочинного умислу щодо незаконного переправлення осіб через держаний кордон України з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , розробили протиправний механізм переправлення осіб через державний кордон України відповідно до якого, особи призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, перетинають кордон поза межами пункту пропуску до країн Європейського Союзу осіб (призовного віку 18 - 60 років).

З метою реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підшукали осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України з метою виїзду до країн Європейського Союзу, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Встановлено, що 17.11.2023 близько 20:54 год. на мобільний телефон ОСОБА_6 за номером НОМЕР_2 з мобільного телефону за номером НОМЕР_3 зателефонувала невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка повідомила, що 18.11.2023 близько 04:30 год. забере останнього з готельного комплексу «Шервуд» (Барський маєток), що за адресою м. Ужгород, вул. Об`їзна, 28.

Надалі, 18.11.2023 до готельного комплексу «Шервуд» (Барський маєток), що за адресою м. Ужгород, вул. Об`їзна, 28 прибув транспортний засіб марки «Рено» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який наказав ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , який в той час знаходився в цьому ж готельному комплексі, сідати до транспортного засобу, в якому в той час знаходився

ОСОБА_7 , після чого останні почали рух в напрямку населеного пункту Онок Берегівського району Закарпатської області.

В подальшому, того ж дня, близько 06:25 год. вищевказані четверо осіб прибули до м. Виноградів, де зупинились на автомобільній мийці.

Через деякий час, близько 07:30 год. 18.11.2023 ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вийшли із вказаного транспортного засобу та пересіли до транспортного засобу Ауді 80 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який під`їхав до вказаної автомобільної мийки та почали рух в напрямку населеного пункту Теково Берегівського району Закарпатської області.

Через деякий час, перед населеним пунктом Теково Берегівського району Закарпатської області водій ОСОБА_4 звернув направо, по ґрунтовій дорозі, до лісистої місцевості, в напрямку течії річки Тиса.

Надалі, близько 08:24 год., 18.11.2023 ОСОБА_4 , під`їхавши до берегу річки Тиса, навпроти населеного пункту Теково Берегівського району, Закарпатської області, висадив вищевказаних осіб, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 та пересадив на надувний човен, який знаходився на березі річки, під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особи.

В подальшому, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 пересіли до надувного човну під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особи, який знаходився на березі річки Тиса, та попрямували до населеного пункту Гетиня Берегівського району Закарпатської області.

Попливши деякий час, близько 09:00 год. 18.11.2023 вищевказані особи висадились на протилежному березі річки Тиса, поблизу населеного пункту Гетиня Берегівського району Закарпатської області, де в той час їх очікував ОСОБА_4 на транспортному засобі Ауді 80 д.н.з. НОМЕР_1 , який посадив ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 до свого транспортного засобу та попрямував до населеного пункту Чорнотисов Берегівського району Закарпатської області.

Надалі, близько 09:36 год. 18.11.2023 транспортний засіб Ауді 80 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , разом із пасажирами ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 зупинились навпроти магазину, що по вулиці Головній в с. Чорнотисов Берегівського району Закарпатської області.

Близько 09:47 год., того ж дня, до вказаного транспортного засобу підійшов ОСОБА_5 який повинен був виконувати функцію провідника, та сів на переднє пасажирське сидіння, після чого транспортний засіб Ауді 80 д.н.з. НОМЕР_1 із вказаними пасажирами почав рух в напрямку населеного пункту Холмовець Берегівського району Закарпатської області, що знаходиться в безпосередній близькості до лінії державного кордону України з Румунією, при цьому, прямуючи по дорозі, ОСОБА_5 здійснював інструктаж ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 щодо способу незаконного перетину державного кордону України, а ОСОБА_4 , виконуючи відведену йому функцію, здійснював доставку вказаних осіб до безпосередньої близькості до лінії державного кордону України.

Через деякий час, близько 10:10 год. 18.11.2023 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 викрито та затримано працівниками правоохоронних органів безпосередньо під час вчинення кримінального правопорушення.

18.11.2023 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст.208 КПК України.

Цього ж дня, слідчим СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_11 , в період часу з 10:52-11:312 год., перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, а саме автомобільній дорозі «Холмовець-Дюла», Берегівського району, Закарпатської області, було проведено огляд місця події, вході якого було виявлено автомобіль «Audi» моделі «80», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому рухався підозрюваний ОСОБА_4 .

Після закінчення слідчої дії, вищевказаний транспортний засіб у підозрюваного ОСОБА_4 було вилучено та поміщено на спеціальний майданчик ГУНП в Закарпатській області.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 транспортний засіб «Audi» моделі «80», д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_12 , АДРЕСА_1 та фактичним користувачем являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 .

18.11.2023 постановою слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 , транспортний засіб «Audi» моделі «80», д.н.з. НОМЕР_1 , який вилучено визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор стверджує, що вилучений транспортний засіб має значення для кримінального провадження, а також для встановлення всіх обставин вчинення злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного здійснення досудового розслідування. Вони можуть містити сліди вчинення злочину.

Враховуючи вищенаведене, та з метою встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, а також враховуючи, що вищеперераховані речі, мають значення речових доказів, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, прокурор просить задовольнити подане клопотання та накласти арешт.

У судове засідання слідчий не з`явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання. Однак, захисником підозрюваного ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_13 подано клопотання про розгляд без їх участі, у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно просять відмовити.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як випливає з матеріалів клопотання, Ужгородським районним управлінням поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2023 за №0000172.

Згідно протоколу огляду місця події, 18.11.2023 року на відкритій ділянці місцевості, а саме автомобільній дорозі «Холмовець-Дюла», Берегівського району, Закарпатської області, було проведено огляд місця події, вході якого було виявлено автомобіль «Audi» моделі «80», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому рухався ОСОБА_4 .

Слідчим суддею встановлено, що 18.11.2023 року о 10 год. 51 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19.11.2023 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.332 КК України, а саме: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Постановою слідчого від 18.112023 року вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У межах розслідування даного провадження в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів, яким транспортний засіб «Audi» моделі «80», д.н.з. НОМЕР_1 , що вилучений у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду місця події, за адресою: автомобільна дорога «Холмовець-Дюла», Берегівського району, Закарпатської області.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів, а також те, що даний автомобіль є знаряддям вчинення кримінально протиправних дій, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172 від 16 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб «Audi» моделі «80», д.н.з. НОМЕР_1 , що вилучений у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду місця події, за адресою: автомобільна дорога «Холмовець-Дюла», Берегівського району, Закарпатської області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1