Справа № 194/827/19
Номер провадження 1-кп/194/26/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2018 року за № 0002480 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кленове Сніжнянського району Донецької області, заміжньої, громадянки України, з професійно-технічною освітою, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що у неї, в серпні 2016 року (більш точної дати та часу не встановлено), з метою привласнення бюджетних коштів, виник злочинний умисел, спрямований на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, а саме до Табелів обліку робочого часу за період з серпня 2016 року по вересень 2018 року, які є підставами для нарахування та виплати ОСОБА_7 зарплати за рахунок бюджетних коштів.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді завідувача господарством Тернівського професійного гірничого ліцею, діючи умисно, з метою приховати вчинене нею привласнення бюджетних коштів, в період з серпня 2016 року по вересень 2018 року (більш точної дати та часу не встановлено), в робочий час з 08 год. до 17 год., знаходячись в приміщенні свого службового кабінету за адресою: АДРЕСА_2 , особисто, помісячно складала Табеля обліку робочого часу, де відображала недостовірні відомості про відпрацьовані робочі години ОСОБА_7 , які в подальшому подавалися для підписання інспектором ВК ОСОБА_8 та директором ОСОБА_9 , а отже набували статусу офіційного документу, що потягли за собою настання наслідків у вигляді нарахування та виплати зарплати ОСОБА_7 за фактично невідпрацьовані робочі години.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 подав до суду письмове клопотання, яке підтримав в судовому засіданні, про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала клопотання захисника про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Наслідки закриття у зв`язку із закінченням строків давності із нереабілітуючих обставин їй зрозумілі і вона наполягає на закритті провадження на даній стадії процесу.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки згідно пред`явленого обвинувачення, вчинені обвинуваченою кримінальні провадження взаємопов`язані.

Представник потерпілого щодо звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України не заперечує.

Суд, вислухавши думку прокурора, представника потерпілого, обвинуваченої, захисника, приходить до наступних висновків.

Ухвалою судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 від 29.09.2021 року було прийнято до свого провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2018 року за № 0002480 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку з проведенням повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку з закінченням повноважень судді ОСОБА_11 як судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введений воєнний стан, який продовжено Указами Президента України до цього часу.

Відповідно до ст. 6 п. 2 Конвенції захисту прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Визнати вину особи можна тільки в обвинувальному вироку суду. У справі «Грабчук проти України» ЄСПЛ визнав порушення ч. 2 ст. 6 (презумпція невинуватості) та наголосив, при закритті провадження у суді за строками давності суд не повинен висловлюватись у термінах, які не залишають сумніву щодо погляду на те, що заявниця вчинила злочин. Такі твердження суперечать презумпції невинуватості.

Частиною 4 ст. 286 КПК України встановлено, що в разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цих Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Також, згідно пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Станом на час вчинення кримінального правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_3 , санкція ч. 1 ст. 366 КК України передбачала покарання у вигляді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та відповідно до редакції ст. 12 КК України відносилось до злочину невеликої тяжкості, оскільки згідно ч. 2 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020 року, були внесені зміни до КК України, зокрема до ч. 1 ст. 366 КК України.

Крім цього, Законом № 2617-VIII внесено зміни до Загальної частини КК України, зокрема до ст.49 КК України.

На даний час редакція статті ч. 1 ст. 366 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та у відповідності до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, так як згідно ч. 4 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно ч. 1-3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, було вчинено в період з серпня 2016 року по вересень 2018 року (більш точної дати та часу не встановлено).

Так, згідно досліджених матеріалів кримінального провадження, вбачається, що ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке було вчинено 26.09.2018 року.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому, визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення чинним законодавством не передбачено.

Судом відповідно до ст. 285 КПК України ОСОБА_3 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою. Обвинуваченій також роз`яснено, що у разі якщо вона заперечує проти цього, судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Обвинувачена підтвердила, що їй зрозуміла як суть обвинувачення, так і підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, на що надала свою згоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Отже, у відповідності до ч. 2 ст. 49 КК України, підстав для зупинення перебігу строків давності не було.

З часу вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення пройшло більше трьох років, а тому на час розгляду справи в суді закінчилися строки давності, визначені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, після спливу яких настають наслідки, що передбачають звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 49 КК України є безумовною підставою і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили. Отже, посилання прокурора щодо неможливості звільнити особу від кримінальної відповідальності, оскільки кримінальні провадження в вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 взаємопов`язані, не заслуговує на увагу.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що обвинувачена розуміє права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Оскільки визначені ст. 49 КК України положення дотримано, їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Судовий розгляд в межах пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 191 КК України, слід продовжити, оскільки обвинувачена наполягає на його продовженні.

На підставі ст. 49 КК України, ст. 284, 285, 286, 288, 369-372, 376 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2018 року №0002480, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0002480, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 366 КК України закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Продовжити розгляд кримінального провадження в межах пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 191 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2018 року №0002480.

Повний текст ухвали оголошений 13.10.2023 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1