Справа №694/618/23
Провадження №1-кп/690/60/24
У Х В А Л А

про продовження строку запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

08 лютого 2024 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

під час відкритого судового засідання в режимі відеконференції кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 11 січня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

до Ватутінського міського суду Черкаської області із Черкаського апеляційного суду в порядку ст. 34 КПК України надійшов обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження № 0000047, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2023 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 терміном на 60 діб, мотивуючи тим, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкі кримінальні правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Заслухавши обвинуваченого та його захисника, які заперечують про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просять обрати більш м`який запобіжний захід, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи, що судове провадження не завершене до спливу вказаного строку, судом у відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, розглянуто питання доцільності продовження тримання обвинуваченому ОСОБА_3 під вартою.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується; вік та стан їх здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуються особа.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Хайредінов проти України» вказано, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 виповнилося повних 33 роки, він одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, раніше судимий. Відомостей про стан здоров`я обвинуваченого, які б унеможливлювали утримання його під вартою, учасниками кримінального провадження суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що на даний час, об`єктивно існують ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду та вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що у сукупності є підставою для продовження строку дії відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 07.04.2024 включно, оскільки вказане забезпечить його належну процесуальну поведінку та явку до суду, що сприятиме розгляду судом вказаного кримінального провадження з дотриманням розумних строків. З клопотанням про зміну міри запобіжного заходу обвинувачений та його захисник до суду не зверталися.

На підставі наведеного, керуючись ст. 31 ч.1, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора Звенигородської окружної прокуратури про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з подальшим утриманням в Черкаському слідчому ізоляторі, тобто до 07 квітня 2024 року включно.

Копію ухвали суду для виконання надіслати до Черкаського слідчого ізолятору, а також невідкладно вручити прокурору та обвинуваченому.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений 13 лютого 2024 року о 17 год. 00 хв..

Головуючий ОСОБА_1