Справа № 185/7874/19
Провадження № 1-кп/185/80/23
У Х В А Л А

11 грудня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 від 27.03.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ( в режимі ВКЗ )

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив черговий відвід головуючому в справі ОСОБА_1 , мотивуючи його наявними сумнівами щодо неупередженості судді через прийняті процесуальні рішення та відсутності належної оцінки попереднім заявленим відводам.

У чергове зазначив, що його не було повідомлено про дату і час оголошення ухвали за результатами підготовчого засідання.

Прокурор зазначив про зловживання правом на відвід.

Так, ухвалою судді ОСОБА_5 . Павлоградського міськрайонного суду від 25 вересня 2023 року у задоволенні заяви обвинуваченого про відвід судді ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідно ч. 4 ст. 81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить окремого положення, яке б містило визначення зловживання процесуальними правами. Водночас, як неодноразово наголошував у своїх рішеннях Верховний Суд, заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства (ухвала від 07.02.2022 у справі № 266/108/22, від 07.11.2022 у справі № 757/9655/22-к, від 03.04.2023 у справі № 991/111/23).

У постанові Вищого спеціалізованого суду України від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначається, що оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати існування випадків зловживання процесуальними правами. Водночас, слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.

Заборона зловживання правами закріплена у ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). У розвиток цієї загальної заборони у ст. 35 Конвенції наводяться критерії прийнятності, серед яких зловживання правом на подання заяви до ЄСПЛ є самостійною підставою для визнання неприйнятною індивідуальної заяви. Як наслідок позбавлення суб`єктивного права на звернення до ЄСПЛ, що певним чином є заходом відповідальності заявника. У свою чергу, критерії зловживання правом визначаються не в Конвенції, а в рішеннях ЄСПЛ. Встановлення наявності зловживання правом ЄСПЛ в кожному конкретному випадку вирішує виходячи із прецедентів, які загалом сформували систему випадків зловживання правом.

За ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як свідчить відповідна судова практика, серед найпоширеніших видів зловживань учасниками кримінального провадження своїми процесуальними правами є дії, що полягають у повторному поданні заяви про відвід за відсутності інших підстав або нових обставин чи доказів щодо упередженості судді (рішення Верховного Суду: від 06.12.2021 у справі № 756/4855/17; від 14.12.2022 у справі № 127/9564/17; від 24.11.2020 у справі № 127/2318/18; від 06.11.2019 у справі № 300/474/17).

Попередні заяви про відвід, які подавалися обвинуваченим, були обґрунтовані упередженістю суду, доводи зводилися до незгоди із правовою позицією суду та прийнятими судом процесуальними рішеннями при розгляді судової справи.

На переконання суду, підставами повторно заявлених відводів також є незгода сторони захисту із правовою позицією суду та процесуальними рішеннями щодо тих чи інших питань. А відсутність обвинуваченого при оголошенні судового рішення за результатами підготовчого засідання є наслідком його однозначного бажання приймати участь в судових засіданнях в режимі ВКЗ.

Враховуючи вищевикладене, повторно заявлений відвід не містить інших обставин, які б вказували на існування підстав для відводу головуючого, а отже має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.

За такого, заяву про відвід, заявлену ОСОБА_3 слід залишити без розгляду.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями ст.ст. 75, 81, 369-372, 376 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Залишити без розгляду заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід головуючого судді.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1