В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2024 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлоград кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000121 від 24.01.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпро, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

за участі прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 23 січня 2023 року, приблизно о 22 годині 18 хвилин, перебуваючи на території автостанції м. Павлоград, розпивав алкогольні напої разом з особами справа відносно яких розглянута. В цей час у ОСОБА_3 , та осіб справа відносно яких розглянута, на ґрунті особистих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, 23 січня 2023 року, приблизно о 22 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 та особа справа відносно якої розглянута, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наздогнали потерпілого ОСОБА_6 поблизу будинку N? 125 по вулиці Полтавській м. Павлоград, після чого, особа справа відносно якої розглянута, перебуваючи позаду ОСОБА_6 , завдав один удар ногою в область попереку останнього, від чого потерпілий ОСОБА_6 впав на землю.

В подальшому, ОСОБА_3 та особа справа відносно якої розглянута, керуючись злочинним умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, але не бажаючи від них відмовлятись, з метою спричинення тілесних ушкоджень, стоячи над потерпілим ОСОБА_6 , кулаками обох рук, нанесли не менше шести ударів в область голови та тулубу потерпілого.

Після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та особа справа відносно якої розглянута, з місця скоєння злочину зникли, не надавши потерпілому ОСОБА_6 медичної допомоги.

Своїми протиправними, злочинними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому латеральної стінки орбіти зліва, перелому передньої і задньої латеральної стінок гайморової пазухи зі зміщенням відламків ліворуч, перелому нижньої стінки орбіти (верхньої стінки гайморової пазухи), забійної рани правої надбрівної дуги забійної рани лівої надбрівної дуги, пара орбітальної гематоми зліва, забійної рани потиличної ділянки по центру, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені злочину визнав у повному обсязі, та суду показав, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Підтвердив факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 . Останній до нього претензій не має, він щиро кається в тім, що сталося.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винен в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Його дії кваліфікуються за ч.1 ст. 122 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше не судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, вину визнав у повному обсязі, шкоду потерпілому відшкодовано.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст. 122 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відношення останнього до того, що сталося, а саме визнання своєї вини, щире каяття, суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, та попередження вчинення нею кримінальних правопорушень.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки .

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні - відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експерта - відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні

Суддя ОСОБА_1