Провадження №: 1-кп/752/1856/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Київ Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000460, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч.2 ст. 286-1 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 04.04.2023, приблизно о 23 год. 15 хв., керуючи в стані алкогольного сп`яніння технічно справним автомобілем марки «LAND ROVER RANGE ROVER SPORT» р.н. НОМЕР_1 , рухався у крайній лівій смузі руху проїзної частини вул. І. Федорова у місті Києві, зі сторони вул. Антоновича в напрямку перехрестя з вул. К. Малевича.

В цей час, у першій (крайній правій) смузі проїзної частини вул. І. Федорова, яка призначена для руху в зустрічному напрямку, біля зупинки громадського транспорту «імені Казимира Малевича» стояв припаркований автомобіль марки «MITSUBISHI CARISMA» р.н. НОМЕР_2 , в салоні якого за кермом перебував його водій ОСОБА_8 .

Проїзна частина вул. Івана Федорова в місці дорожньо - транспортної пригоди має чотири смуги руху, по дві в кожному напрямку, розподілених між собою подвійною суцільною лінією дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України.

Під час руху ОСОБА_3 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 11.4 та дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України, які виявились у тому, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, який впливає на увагу і реакцію водія, а також порушує його координацію, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно та зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, розпочав керування технічно справним автомобілем марки «LAND ROVER RANGE ROVER SPORT» р.н. НОМЕР_1 в процесі якого, діючи необережно, маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою та безпечно керувати транспортним засобом в межах своєї смуги, не зміг вірно оцінити дорожню обстановку та її зміни, відволікся від керування транспортним засобом у дорозі, внаслідок чого, створюючи небезпеку для руху, загрожуючи життю та здоров`ю громадян, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3 (перетинати яку категорично забороняється), виїхав на призначений для зустрічного напрямку руху бік дороги, де поблизу зупинки громадського транспорту «імені Казимира Малевича» здійснив наїзд на нерухомий припаркований у крайній правій смузі автомобіль марки «MITSUBISHI CARISMA» р.н. НОМЕР_2 , в салоні якого за кермом перебував його водій ОСОБА_8 .

В результаті ДТП ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, зокрема: а)закрита черепно-мозкова травма; б) закрита травма живота, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 10.1, 11.4 та дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди та її наслідками.

Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч.2 ст. 286-1 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним та підтвердив вищезазначені обставини порушення ним ПДР України, які стали причиною та провели до наслідків ДТП. Пояснив, що в дійсності 04.04.2023 року був на концерті як актор, збирали кошти для військового госпіталю. Після проведення заходу вживав коктейлі. При спробі викликати драйвера, цього не вдалося зробити. Тому вирішив самостійно на власному авто доїхати додому, та сів за кермо, що було фатальною помилкою. При повороті на вул. Федорова, потягся за пляшкою з водою, тобто відволікся, авто повело і допустив зіткнення з автомобілем який був припаркований. В автомобілі, з яким допустив зіткнення, був потерпілий ОСОБА_8 , якого після ДТП, госпіталізували. Після події, працівники поліції його доставили на вул. Володимирська, пізніше було застосувано домашній арешт. Повністю визнає обставини порушення ним ПДР України, що привело до ДТП та її наслідків. У лікарні постійно відвідував потерпілого, надавав матеріальну допомогу. Усіляко сприяв слідству, щодо з`ясування обставин події. У вчиненому щиро кається. На момент завершення розгляду провадження, повністю відшкодував завдані потерпілому збитки.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначив, що 04.04.2023 року пізно ввечері зупинив автомобіль марки «MITSUBISHI CARISMA» р.н. НОМЕР_2 , на вул. Федорова в м. Києві, оскільки потрібно було здійснити телефонний дзвінок, та включив аварійку. Взяв телефон, відстебнув ремінь безпеки, і в цей час побачив світло фар попереду, а потім удар в його автомобіль. Спрацювали подушки безпеки. Більше нічого не пам`ятає, прийшов до свідомості уже в лікарні. На даний час ще лікується, можливо планується ще одна операція. Побачив світло транспортного засобу обвинуваченого десь за 100 метрів. Щодо його маневрування, то автомобіль обвинуваченого плавно здійснив сходження на його смугу руху і удар. В дійсності, ОСОБА_3 через декілька днів прийшов до нього в лікарню, просив вибачення, казав що надасть допомогу на лікування. На момент закінчення судового розгляду обвинувачений повністю відшкодував як моральну так і матеріальну шкоду. А тому претензій матеріального плану до нього немає. Щодо застосування ст. 69 КК України та штрафу, не буде заперечувати, та просить суворо не карати обвинуваченого.

Згідно висновку експерта № 042-683-2023, під час первинно відомого звернення по медичну допомогу 04.04.2023 о 23 годині 23 хвилини (під час огляду лікарем/лікарями швидкої медичної допомоги), з урахуванням даних, отриманих під час послідуючого проведення оперативних втручань та проведення інструментальних досліджень, є підстави стверджувати, що у ОСОБА_8 , клінічними лікарями були виявлені такі тілесні ушкодження:

а) закрита черепно-мозкова травма: рана (визначена клінічними лікарями як забійна, довжиною 2,0(см) у ділянці правої брови; крововиливи у м`які тканини лівої лобної ділянки; крововиливи у порожнини 3-го, 4-го шлуночків; яка (травма) супроводжувалася явищами набряку паренхіми мозку; субдуральні напластування над правої гемісферою мозочку;

б) закрита травма живота: розрив великого чепця; крововиливи у поперечноободову кишку (без порушення її цілісності); крововиливи у брижу тонкої кишки (на відстані 75(см) від ілео-цекального переходу, без порушення цілісності брижі); гематома малого чепця; розрив очеревини над низхідною частиною дванадцятипалої кишки (без порушення цілісності останньої), яка (травма) супроводжувалась розвитком внутрішньочеревного крововиливу мінімально відомим об`ємом 1500(мл);

в) закрита травма правої стопи: перелом човноподібної кісточки (зі зміщенням уламків); крайовий перелом клиновидної кістки; перелом проксимальної фаланги 2-го пальця правої стопи; перелом основи 3-ї плюснової кістки; вивих медіальної кістки правої стопи.

Критерієм судово-медичної оцінки ступеню тяжкості, кожного із тілесних ушкоджень, вказаних у п. п. а), б) даних підсумків, є критерії небезпеки для життя (відповідно, ізольовані крововиливи (*) та ушкодження органів черевної порожнини, які обумовили розвиток небезпечно-загрозливих для життя явищ - масивної внутрішньочеревної кровотечі, мінімально відомим об`ємом 1500(мл) крові)), а тому, відповідно п. п. 2.1.1/а, 2.1.2., 2.1.3/г/л/о/ "Правил", кожне із зазначених тілесних ушкоджень, відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження.

Виходячи з того, що у звичайному клінічному перебігу, відновлення порушеної анатомічної цілісності травмованих кісток правої стопи (байдуже, чи було проведено оперативне втручання чи було обрано консервативну тактику лікування) та початок відновлення порушеної функції травмованої ділянки (по місцю утворення виявлених переломів, враховуючи відому морфологію вказаних переломів, з урахуванням функціонального навантаження травмованої ділянки правої стопи, що передбачає оцінку її опорної функції тощо) у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк понад 21 добу. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я як загально визначеного судово - медичного критерію визначення ступеню тяжкості, а тому, є підстави, виявлене тілесне ушкодження, вказане у п. в) даних Підсумків, відносити до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, відповідно п. п. 1.5.2, 2.2.1/в. та 4.6. 'Правил".

Враховуючи відомі часові дані, обставини події, характер виявлених тілесних ушкоджень та окремі морфологічні складові, є підстави вважати, що виявлені тілесні ушкодження утворилися за рахунок ударної дії тупого/тупих предмету/предметів, у строк, вказаний у описовій частині Постанови, тобто, 04.04.2023 до 23 години 23 хвилини, можливо внаслідок автомобільної травми - травма водія у салоні автомобіля (**), під час зіткнення з іншим транспортним засобом.

Діагнози, які були встановлені ОСОБА_8 під час стаціонарного лікування після подій 04.04.2023 - "закрита травма грудної клітки, забій грудної клітки, забій шийного відділу хребта" достатнім об`ємом клінічних даних не підтверджені (відсутність морфологічного опису стану травмованих тканин грудної клітки, шийного відділу хребта, що позбавляє можливості оцінити характер змін, які клінічні лікарі описували як "забої"; опису функціональних порушень органів грудної клітки та шийного відділу хребта). З урахуванням вище викладеного, від судово-медичної оцінки встановлених діагнозів належить утриматися, відповідно п. п. 4.6,4.13.1 "Правил".

(*) крововиливи у порожнини 3-Го та 4-го шлуночків, з розвитком набряку паренхіми головного мозку, у сукупності є небезпечно-загрозливими для життя явищами, які без надання спеціалізованої медичної допомоги (характер цієї допомоги визначається суто клінічними лікарями) закінчується настанням смерті.

(**) під час отримання тілесних ушкоджень автомобіль (за кермом якого перебував потерпілий) міг перебувати у нерухомому стані.

Та обставина, що обвинувачений ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом та ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння, підтверджується результатом алкотестера «Драгер», та висновком експертизи № 052-21-2023.

Суд, ураховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_8 , дослідження висновків експертиз, документів, що стосуються відшкодування шкоди потерпілому, інші докази, що стосуються фактичних обставин, за погодженням з учасниками, не досліджувалися за виключенням документів, що стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього, судових витрат.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, виключно позитивно характеризується, має постійне місце проживання та роботи, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та повне, добровільне відшкодування завданого потерпілому збитку, що підтверджено в ході судового розгляду.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Підсумовуючи результати судового розгляду кримінального провадження в цілому, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, позицію потерпілого, щодо покарання висловлену ним в ході судового розгляду, особу обвинуваченого, наявність вищезазначених кількох обставин, що пом`якшують покарання та, як вважає суд, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд, керуючись ст. 69 КК України, прийшов до висновку про необхідність перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції частини 2 статті 286-1 КК України, та призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі з позбавлення права керувати транспортними засобами, враховуючи наслідки, які настали в результаті порушення ним ПДР України.

Перешкод, визначених ч.3 ст. 61 КК України, для застосування даного виду покарання до обвинуваченого, не встановлено.

Саме таке покарання, як вважає суд, буде необхідним й достатнім для виправлення особи та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Тобто, по суті, суд, аналізуючи усі обставини провадження в цілому, враховує позицію сторони захисту, щодо можливості застосування при призначенні покарання до обвинуваченого ОСОБА_3 вимог ст. 69 КК України, однак не погоджується з можливістю застосування у цьому випадку відносно обвинуваченого покарання у виді штрафу, яке, як вважає суд, не може бути співмірним вчиненому ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України, враховуючи також, що покарання у виді штрафу в силу ст. 51 КК України посідає перше місце у системі кримінальних покарань та вважається найбільш м`яким, а тому в даній ситуації, зважаючи на суспільну небезпеку злочину, в якому суд визнає особу винним, обставини його вчинення та наслідки, не може бути застосований.

Приймаючи саме таке рішення, щодо виду та міри покарання обвинуваченому, суд, крім встановлених судом об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення та його тяжкості, також враховує позицію Верховного Суду відображену в постанові від 15 червня 2023 ( справа № 170/667/21, провадження № 51-2473км22).

Суд також вважає за необхідне відмітити, що вчинення дорожньої транспортної пригоди водієм, який перебуває у стані алкогольного сп`яніння, унеможливлює також звільнення його від призначеного покарання з випробуванням відповідно до вимог ст. 75 КК України, оскільки зазначеною статтею передбачена заборона на її застосування.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту, залишити без змін, заборонивши йому в період з 00.00 годин до 05.00 годин наступного дня, залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України та, застосовуючи вимоги ст. 69 КК України, призначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 8 (вісім) років.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту, залишити без змін, заборонивши йому в період з 00.00 годин до 05.00 годин наступного дня, залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, відповідно в сумах:

6013 грн., за проведення експертизи № 042-683-2023;

3346 грн., за проведення експертизи № СЕ-19/111-23/18083-ІТ.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1