печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001825 від 25.09.2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001825 від 25.09.2020 року.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, вказує, що арешт було накладено необґрунтовано, без достатніх правових підстав, без ретельної перевірки та встановлення всіх обставин справи. Крім того зазначає, що стороною обвинувачення пропущено строк звернення до суду із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

У судове засідання особа, яка звернулася із клопотанням не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином. Проте, адвокат подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В заяві поданій до суду слідчий ОСОБА_5 проти клопотання заперечував, судове засідання просив проводити без його участі.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0001825 від 25.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 240-1, ч. 2 ст. 240-1, ч. 3 ст. 240-1, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/8978/22-квід 23 лютого 2022 року, накладено арешт на автомобіль марки Land Rover Range Rover 4197, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 та ключі запалення до даного автомобіля, які належать ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів провадження, 01.06.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 1 ст. 240-1, ч. 2 ст. 240-1 КК України.

Санкція ч.ч. 1, 2 ст. 255 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 255 КК України, являються особливо тяжкими злочинами.

Санкція ч.ч. 1, 2 ст. 255 КК України, передбачає як обов`язкове додаткове покарання конфіскацію майна.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2033 при накладенні арешту слідчий суддя вказував на достатність підстав вважати, що на вказане майно слід накласти арешт, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання,та таке обмеження є співрозмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що наведені адвокатом доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження доводів викладених у клопотанні.

Доказів, що в органу досудового розслідування відпала потреба у накладеному арешті, слідчому судді не надано.

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту на вказане майно, оскільки він накладений обґрунтовано з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001825 від 25.09.2020 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1