Справа № 466/1085/23
Провадження № 1-кп/466/464/23
У Х В А Л А

30 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі колегії суддів :

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження терміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та щодо обвинуваченого за ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_10 ,-

в с т а н о в и в :

На розгляді Шевченківського районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000081 про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України.

В процесі розгляду вказаного обвинувального акту, від прокурора поступили клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_9 ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 .

Свою позицію прокурор мотивує тим, що останні обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, їх вік та стан здоров`я дозволяють застосування запобіжного заходу у виді позбавлення волі. Обвинувачені можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначає, що в інший спосіб неможливо забезпечити їх належну процесуальну поведінку, так як вказані особи обґрунтовано підозрюються у вчиненні тяжких злочинів, в складі злочинної організації. Окрім того, не зменшились та продовжують існувати ризики, що були підставою для обрання таких запобіжних заходів. Як альтернативний запобіжний захід, прокурор просить, на виконання вимог ст. 182 КПК України, визначити розмір застави.

В судовому засіданні захисники та обвинувачені просили суд відмовити в задоволенні клопотань з тих підстав, що прокурор не довів існування ризиків, що можуть свідчити про їх намір ухилитись від суду. У разі, якщо ж суд прийде до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу, то просили або зменшити розмір застави, який є непомірним, або обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження з приводу заявленого клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до положень, викладених в ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною першою статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, а частиною другою статті 183 КПК України визначені випадки, коли може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка являється частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, визначено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 04.09.2023р. ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03.11.2023р. включно.

Отже, запобіжний захід до обвинувачених застосовано за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «К.Г. проти Німеччини»).

Згідно з постановою № 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує покарання, яке може бути призначене у разі визнання обвинувачених винними у вчинені інкримінованих їм злочинів, тяжкість злочинів, дані про особи останніх.

Так, вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої ОСОБА_8 , суд враховує наявні дані про вік обвинуваченої, її стан здоров`я, те, що вона не працює і не має офіційного джерела доходів, її матеріальне становище та місце мешкання, ризик повторення протиправної поведінки.

При вирішенні питання про продовження строку утримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , колегія суддів також враховує обставини вчинення ним кримінальних правопорушень. Зокрема те, що ОСОБА_9 не одружений, не має на утриманні дітей. У обвинуваченого відсутні будь-які джерела доходу та постійне місце проживання у м. Львові. Крім того, він раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності.

Згідно наявних в розпорядженні суду даних щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , останній раніше неодноразово судимий, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, не має офіційного джерела доходу. Наведене в сукупності із обставинами вчинення кримінальних правопорушень, зазначених у обвинувальному акті, свідчить про наявність реальних ризиків можливості ухилення від суду та можливості вчинення нових злочинів.

Не має, згідно представлених органом досудового розслідування даних , постійного місця проживання і обвинувачений ОСОБА_6 , який також раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів. У нього відсутні міцні соціальні зв`язки, джерела офіційного доходу. Вказані обставини свідчать про відсутність гарантій того, що ОСОБА_6 , у разі зміни запобіжного заходу, буде дотримуватись належної процесуальної поведінки.

Що стосується анкетних даних, наявних в розпорядженні суду відносно обвинуваченого ОСОБА_18 , то останній раніше неодноразово судимий, не має міцних соціальних зв`язків, ніде не працює та не має офіційних джерел доходу.

Зазначене свідчить про високу ймовірність існування ризиків того, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, побоюючись настання кримінальної відповідальності у випадку доведеності їх винуватості.

Окрім того, матеріали судового провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 під вартою. Стороною захисту не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість їх перебування під вартою за станом здоров`я.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, у справі «Летельє про Франції» Європейський суд з прав людини вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лабіта проти Італії", тримання під вартою є виправданим у певному випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважає над повагою до особистої свободи; національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який превалює над загальною нормою про повагу до свободи людини.

Також, колегія суддів враховує, що ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин , поряд з іншим і в місцях позбавлення волі, у складі злочинної організації. В умовах оголошеного в країні воєнного стану згадані злочини становлять загрозу суспільству. Тобто дана категорія справ викликає великий публічний інтерес.

Таким чином, суд вважає, що наразі існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Вищенаведені обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання обвинувачених під вартою.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі обвинувачених , а й характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні яких вони обвинувачуються, виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни обвинуваченим запобіжного заходу, як про це просять самі обвинувачені та їх захисники, на більш м`який, це не забезпечить запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

В даному випадку, колегія суддів також враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, суд вважає виправданим тримання обвинувачених під вартою та недостатнім застосування щодо них більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Стороною захисту не спростовано належними та допустимими доказами, що наведені прокурором ризики відпали, та обвинуваченим можливо обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

На виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. Застава і є тим альтернативним запобіжним заходом, який слід застосувати до ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 для забезпечення їх належної процесуальної поведінки. На даний час відсутні підстави для зменшення її розміру.

Керуючись ст. 376 КПК України, колегія суддів, -

постановила :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням розміру застави в сумі 496 200 ( чотириста дев`яносто шість тисяч двісті ) грн., строком на 60 діб, до 29 грудня 2023 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким, що якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з визначенням розміру застави в сумі 496 200 ( чотириста дев`яносто шість тисяч двісті ) грн., строком на 60 діб, до 29 грудня 2023 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким, що якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Продовжити обвинуваченому за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_9 термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в 180 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 466 020( чотириста шістдесят шість тисяч двадцять ) грн., строком на 60 діб, до 29 грудня 2023 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Продовжити обвинуваченому за ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в 200 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 536 800 ( п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот ) грн., строком на 60 діб, до 29 грудня 2023 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з визначенням розміру застави в сумі 99 240 ( дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок ) грн., строком на 60 діб, до 29 грудня 2023 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинувачену ОСОБА_8 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена вважатиметься такою , що якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Скерувати ухвалу для виконання.

На ухвалу протягом семи днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 03 листопада 2023 року, о 09 год. 50 хв.

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2