Номер провадження: 11-сс/813/1495/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2023 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000924, внесеного до ЄРДР 14.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 та накладено арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження на автомобіль марки «Infiniti-G25», р.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та мопед марки «Yamaha-JOG» без д.н.з., шасі (рама) № НОМЕР_3 .

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що вилучене майно має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні та накладання арешту необхідно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, власник майна ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконна, необґрунтована, невмотивована та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з того, що:

- слідчий суддя порушив ч. 1 ст.172 КПК України, оскільки власника майна не було належним чином повідомлено про дату, час судового засідання клопотання слідчого про накладення арешту;

- в рамках вказаного кримінального провадження власник майна не є підозрюваною. Звертає увагу, що арештованим транспортним засобом іноді користувався ОСОБА_8 .

На підставі викладеного апелент просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання прокурора про арешт майна.

Крім того, в поданій апеляційній скарзі порушується питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що з змістом оскарженої ухвали власник майна ознайомилась 21.08.2023 року.

Позиції учасників судового розгляду.

Власник майна ОСОБА_6 підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор надав заяву про розгляд скарги за його відсутності та зазначив, що заперечує проти задоволення апеляційної скарги, оскільки у вказаному кримінальному проваджені тривають експертні дослідження, що свідчить про необхідність вказаного заходу забезпечення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо дотримання власником майна строку на подання апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді може бути подано протягом п`яти днів з дня її оголошення (пункт 3 частини 2 статті 395 КПК України).

В свою чергу, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України прямо вказує - якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржена ухвала постановлена без участі власника майна, а тому строк апеляційного оскарження для нього має обчислюватись із дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 937/2679/20.

Зі змісту матеріалів кримінального провадження убачається, що оскаржена ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, а тому строк апеляційного оскарження для ОСОБА_6 обчислюватись із дня отримання копії судового рішення. Натомість, копія на адресу власника майна не направлялась, також у матеріалах справи відсутні докази щодо дати отримання копії ухвалу апелянтом. У свою чергу, у поданій апеляційній скарзі апелянт вказує, що копію оскарженої ухвали вона отримала 21.08.2023 року, натомість апеляційна скарга подана 25.08.2023 року, що свідчать про те, що строк для подання апеляційної скарги дотримано відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, тому відсутні підстави для його поновлення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 2 зазначеної норми передбачає, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Приписами ч. 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги власника майна апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, який є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Проте, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені №0000924, внесеному до ЄРДР 14.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, не дотримався вимог чинного кримінального процесуального закону.

Так, стаття 172 КПК України встановлює порядок розгляду клопотання про арешт майна, зокрема, ч. 1 зазначеної статті передбачає, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

При цьому, розгляд такого клопотання без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, можливе лише щодо майна, яке не було тимчасово вилученим та якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З матеріалів провадження вбачається, що 14.07.2023 року до Київського районного суду м. Одеси надійшли матеріали клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про арешт на майна у кримінальному проваджені №0000924, внесеному до ЄРДР 14.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 14.07.2023 року вказане клопотання надійшло в провадження слідчому судді ОСОБА_1 .

У подальшому, як вбачається з матеріалів судової справи, 17.07.2023 року прийнято рішення по суті вказаного клопотання.

Колегія суддів, аналізуючи оскаржувану ухвалу, констатує, що розгляд вказаного клопотання проведено за відсутності сторін кримінального провадження. При цьому, у мотивувальній частині, слідчий суддя посилається, що прокурор надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Натомість, в матеріалах судової справи не має жодних доказів сповіщення власника майна про дату, час та місце проведення розгляду клопотання, відповідно до порядку, який визначений статтями 134,135,136 КПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали допустився істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, розглянувши клопотання слідчого про накладення арешту на майно без належного повідомлення учасників кримінального провадження про дату, час та місце проведення розгляду, всупереч вимогам ч. 1 ст. 172 КПК України, що призвело до безпідставного обмеження їх, а також перешкодило суду ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, що, як наслідок, тягне за собою скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду клопотання слідчого іншим слідчим суддею.

В свою чергу, частина 3 ст. 415 КПК України встановлює, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали слідчого судді, як постановленої з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначення нового судового розгляду клопотання про арешт майна у суді першої інстанції іншим слідчим суддею.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, ч. 1 ст. 412 КПК України наголошує на тому, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2023 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000924, внесеного до ЄРДР 14.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000924, внесеного до ЄРДР 14.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в суді першої інстанції іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4