Провадження № 1-і/344/67/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області відповідно до вимог ст..303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з заявою про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області відповідно до вимог ст..303 КПК України. В обґрунтування заяви зазначив, що суддя ОСОБА_4 жителька с.Микитинці зокрема слухала цивільну справу 344/11594/18 за його позовом про усунення перешкод в користуванні власним майном до ОСОБА_5 , директора «Інпромсервіс ЛТД». Він, як потерпілий по справі під час використаної декларації у справі 344/11594/18 вважає, що суддя ОСОБА_4 є безпосереднім свідком, а тому не має права приймати рішення з приводу початку досудового розслідування про фактичне використання підробленої декларації.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану заяву.

Начальник слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився.

Так, ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із скаргою на бездіяльність начальника слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 09.08.2023 року, яка перебуває у провадженні слідчого судді ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії, ст. 80 КПК України передбачає право учасників судового провадження заявити відвід, який повинен бути вмотивованим.

Згідно положень ч.1, 2 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сімї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сімї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений пунктами 1, 2,5 ч. 1 ст. 75 КПК України та ст. 76 КПК України.

Таких підстав не встановлено та заявник у своїй заяві про відвід на них не посилається.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України»).

При цьому, сама по собі заява про відвід не є безумовною підставою для відсторонення складу суду від участі у кримінальному провадженні. Позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, адже визначальним фактором є можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (п. 44 рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії»).

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, доки на підставі доказів не буде встановлена наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Обґрунтування заяви про відвід базується на думці заявника, сформованій внаслідок незгоди з процесуальними діями судді під час розгляду цивільної справи 344/11594/18. Однак, така незгода, відповідно до чинного КПК України не може бути підставою для відводу слідчого судді та не свідчить про її упередженість.

Водночас, суд в межах розгляду заяви про відвід не уповноважений надавати оцінку законності та обґрунтованості дій та постановлених іншим суддею рішень, а тому відповідні доводи не можуть бути покладені в основу рішення про відвід.

Заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені вказаними нормами КПК України, а тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1