Провадження № 1-кс/461/10/24
УХВАЛА

08.01.2024 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів,

встановив:

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000187 від 17.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , як заступнику директора ІНФОРМАЦІЯ_2 , вмінено у вину вимагання та отримання неправомірної вигоди за вчинення дій по укладенню угоди оренди приміщень із ОСОБА_5 .

Відповідно до показань ОСОБА_5 , він мав намір займатися підприємницькою діяльністю від ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а саме зберігати автомобільні шини. Для цього йому необхідно було орендувати приміщення. Разом з тим, як вбачається із інформації ІНФОРМАЦІЯ_4 , ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ніякої діяльності не проводило і не проводить.

У свою чергу, за твердженням захисника, у матеріалах кримінального провадження, відсутні будь-які документи, що підтверджують діяльність ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Запитувані документи, за твердженням заявника, будуть використані як докази у кримінальному провадженні для підтвердження невинуватості ОСОБА_4 .

У зв`язку із викладеним, з метою забезпечення повноти досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000187 від 17.07.2023 року, просить винести ухвалу про надання адвокату ОСОБА_3 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ № 000699 від 14.08.2017) тимчасового доступу до речей та документів (з можливістю зробити їх копії), які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до податкової звітності ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з січня 2020 року по даний час, а також до переліку працівників, які перебували чи перебувають у трудових відносинах із даним ТОВ у зазначений період.

Захисник подав клопотання про слухання справи за його відсутності.

Володілець інформації (уповноважений представник) у в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Статтею 26 КПК України також встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Зокрема, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Таким чином, виходячи з наведених вище процесуальних положень, перешкод для розгляду клопотання не встановлено.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, серед іншого, тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до положень ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до статті 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно статті 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Відповідно до положень ч.ч. 5-7 статті 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 162 КПК України, вищевказана інформація містить охоронювану законом таємницю, а саме є конфіденційною інформацією, в тому числі така, що містить комерційну таємницю.

Частиною 6 ст.163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Системний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що застосування до ухвал слідчого судді про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду.

Таким чином, розглядаючи подане клопотання, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В обґрунтування поданого клопотання заявником подано копію протоколу допиту свідка ОСОБА_5 , повідомлення Старости Артасівького старостинського округу Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області від 22.12.2023 №27 щодо ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та текстовий документ з відміткою «КОПІЯ», засвідчений адвокатом, у якому наведено дані щодо Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Жодних інших документів, окрім тих які засвідчують повноваження захисника, до клопотання не долучено

Оцінюючи зміст даних документів, в контексті обґрунтованості клопотання, враховую наступне.

Матеріали клопотання не містять належних відомостей про вжиття заявником заходів передбачених ст. 93 КПК України, відповідно до яких сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

В ході розгляду клопотання встановлено, що запитувані дані відносяться до інформації, що містить охоронювану законом таємницю, а саме є конфіденційною інформацією, в тому числі така, що містить комерційну таємницю.

Крім того, заявник належним чином не обґрунтував неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, зокрема шляхом отримання відповіді на адвокатський запит від володільця даних. Більше того, матеріали клопотання не містять належних доказів на підтвердження того, що такі дані взагалі наявні у володільця наведеного заявником.

Слід також відзначити, що у клопотанні належним чином не обґрунтовано те, задля чого заявнику потрібна податкова звітність суб`єкта підприємницької діяльності та персональні дані його працівників, в той час як свідок ОСОБА_5 , за твердженням самого ж адвоката, лише мав намір займатися підприємницькою діяльністю від зазначеного ТОВ.

Варто також відзначити, що твердження заявника про те, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи, що підтверджують діяльність ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » також не підтверджено жодними доказами, адже до клопотання не долучено жодного документу на підтвердження того, що стороні захисту відкриті усі матеріали кримінального провадження.

В цьому контексті слід відзначити наступне.

Водночас, згідно ч. 1 ст. 222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Згідно положень ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Відкриття матеріалів досудового розслідування, що містяться в інформаційно-телекомунікаційній системі досудового розслідування, здійснюється шляхом надання доступу до них або надання електронних копій таких матеріалів, засвідчених в установленому порядку. Надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів. У документах, які надаються для ознайомлення, можуть бути видалені відомості, які не будуть розголошені під час судового розгляду. Видалення повинно бути чітко позначено. За клопотанням сторони кримінального провадження суд має право дозволити доступ до відомостей, які були видалені.

Крім того, твердження заявника про те, що запитувані документи будуть використані як докази у кримінальну провадженні для підтвердження невинуватості ОСОБА_4 також не знайшло свого підтвердження в процесі розгляду клопотання, адже встановлено, що належного обґрунтування з цього приводу клопотання не містить.

Подане клопотання не містить належних доводів та мотивів щодо того, що потреби сторони захисту виправдовують такий ступінь втручання у діяльність юридичної особи, про який йдеться у клопотанні. Не можна не відзначити і те, що клопотання стосується персональних даних осіб, причетність яких до кримінального правопорушення, яке розслідується, не встановлена.

Водночас, можливість використання як доказів відомостей, що містяться у речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів також належним чином не обґрунтована. Зокрема, у клопотанні не зазначено, чому сторона захисту не може отримати запитувану інформацію у спосіб визначений ст. 93 КПК України і чому така інформація необхідна в запропонованому обсязі, тобто повинна містити дані щодо податкової звітності та працівників суб`єкта такої діяльності.

Більше того, незрозумілим є походження текстового документу з відміткою «КОПІЯ», засвідченого адвокатом у якому наведено дані щодо Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Зокрема, незрозуміло копією якого документа вона являється.

Не можна залишити поза увагою і те, що у клопотанні не зазначено чому захист зробив висновок про те, що наведена у клопотанні інформація перебуває саме у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не іншого органу виконавчої влади.

Згідно положень ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Таким чином, держава покладає на слідчого суддю обов`язок судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження та осіб яких воно може стосуватися.

Принцип верховенства права виходить, зокрема, з того, що втручання органів виконавчої влади у права окремих осіб повинно перебувати під ефективним контролем, який звичайно має забезпечуватися судовою системою, у всякому разі, як останньою інстанцією; судовий контроль надає найкращі гарантії незалежності, неупередженості і належної процедури.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що матеріалами клопотання та долученими до нього документами не підтверджено, що потреби сторони захисту виправдовують такий ступінь втручання у діяльність володільця документів та інформації, про який ідеться у клопотанні, адже не доведено те, що такі документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи, вони самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, а тому приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.159-165КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1