Справа №155/305/24
Провадження №1-кс/155/110/24
УХВАЛА

про відмову у застосуванні запобіжного заходу

14.02.2024 м. Горохів

Слідчий суддя Горохівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гумнище, Горохівського району, Волинської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, особа з інвалідністю третьої групи, українця, громадянина України, на утриманні в якого особи не перебувають, не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

дізнавача ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

УСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків, в порядку ч.ч.5, 6 ст.194 КПК України.

Своє клопотання мотивує тим, що сектором дізнання відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 06 лютого 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України.

Вказує, що ОСОБА_4 14 лютого 2024 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Також, зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 є особою, яка вчинила кримінальні правопорушення, яке підпадає під дію п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тобто домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Враховуючи те, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявні ризики, які дають підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені вимогами ч.1 ст.177 КПК України, з метою забезпечення виконання останнім покладених процесуальних обов`язків, задля запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, у зв`язку із чим дізнавач просить застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 із покладенням на нього обов`язків та обмежених заходів, визначених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: з`явитися за першим викликом до слідчого, прокурора або суду; повідомити дізнавача, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме: село Гумнище, Луцького району, Волинської області, без дозволу слідчого, прокурора, або суду; здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби у Волинській області свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України. Крім того, відповідно до ч.6 ст. 194 КПК України, заборонити наближатися на визначену відстань (не більше ніж за 10 м.) до місця, де особа яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин, а саме за адресою: АДРЕСА_1 ; заборону листування, телефонних переговорів, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто чи через третіх осіб з потерпілою ОСОБА_6 .

Заслухавши думку прокурора та дізнавача, які клопотання підтримали та просили його задовольнити, підозрюваного, який покладався на розсуд суду щодо задоволення клопотання, дослідивши письмові матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ч.1 ст.194 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, при вирішенні питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вказує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

При розгляді клопотання встановлено, що вищенаведені у клопотанні дізнавача ризики не містять переконливого обґрунтування щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Фактично дані ризики, за переконанням слідчого судді, є перебільшеними, а прокурор в судовому засіданні не довів обставин, які свідчать про необхідність застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного.

З врахуванням зазначеного, та матеріалів, якими обґрунтовує дізнавач та прокурор клопотання, слідчий суддя вважає, що долучені до клопотання докази не містять переконливих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Так, слідчий суддя вважає, що доказів, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчому судді не надано. Твердження з приводу існування таких ризиків є лише припущеннями органу досудового розслідування, що станом на день розгляду клопотання є непідтвердженими.

З огляду на зазначене, клопотання дізнавача про обрання запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

Разом з тим, ч.3 ст.194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Врахувавши наведені вище обставини у їх сукупності, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено наявність обгрунтованої підозри, але не доведено наявність хоча б одного з ризиків, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання дізнавача необхідно відмовити, однак покласти на підозрюваного, передбачений ч.3 ст.194 КПК України, обов`язок.

Керуючись ст.ст. 177-179, 194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 (м. Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

На підставі ч.3 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора та суду.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя

Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1