Провадження 1-кс/127/8190/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 від 11.07.2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що відповідно до наказу начальника Державної установи «Літинська виправна колонія (№ 123)» № 215/ОС-19 від 10.12.2019 ОСОБА_4 призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Літинська виправна колонія (№ 123)».

Згідно до ч. 2 ст. 11 Кримінально-виконавчого кодексу України установами виконання покарань є: арештні доми, кримінально-виконавчі установи, спеціальні виховні установи, слідчі ізолятори у випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, ОСОБА_4 є працівником установи виконання покарань, якому наказом начальника Установи № 9 о/с від 09.02.2015 присвоєно спеціальне звання «прапорщик внутрішньої служби».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_4 являється працівником правоохоронного органу.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КВК України визначено, що режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених.

У відповідності до ч. 5 ст. 102 КВК України, засуджені, їхні речі і одяг, а також приміщення та територія колоній підлягають обшуку і огляду. Особистий обшук проводиться особами однієї статі із засудженими. Порядок проведення обшуків і оглядів визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Згідно ч. 6 ст. 102 КВК України адміністрація колонії має право, за наявністю підстав, проводити огляд громадян, їх речей, транспортних засобів, які знаходяться на території колонії, а також вилучати документи, а також предмети, вироби і речовини, зберігання і використання яких засудженим заборонено. Порядок проведення обшуків і оглядів визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

У відповідності до ч. 7 ст. 102 КВК України перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно Переліку предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено, що є додатком до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018, зберігання і користування мобільними телефонами дозволяється лише в порядку, встановленому п. 2 розділу XIV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, відповідно до якого телефонні розмови надаються засудженому за його письмовою заявою, в якій зазначаються місцезнаходження, телефонний номер абонента та тривалість розмови, факт телефонної розмови засудженого реєструється у журналі обліку телефонних розмов засуджених.

Діючи в порушення вищевказаних норм Закону, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Установи, являючись працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи наявність заборони засудженим особам зберігати і користуватися мобільним телефоном, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди, за незаконне пронесення на охороняєму територію Установи заборонених предметів мобільних телефонів та їх передачу засудженому ОСОБА_5 , прийняв пропозицію останнього та у подальшому одержав неправомірну вигоду за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 являючись працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи наявність заборони засудженим особам зберігати і користуватися мобільними телефонами, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе 18.07.2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території Установи, за адресою: АДРЕСА_1 , при особистому спілкуванні із засудженим ОСОБА_5 прийняв пропозицію щодо одержання неправомірної вигоди за незаконне пронесення на охороняєму територію Установи та передачу ОСОБА_5 в користування 6-7 мобільних телефонів.

В свою чергу, засуджений ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 через свої родичів або знайомих перерахувати частинами грошові кошти в сумі 12 000 гривень на банківські карти вказані працівником Установи.

При тому, між вказаними особами була досягнута домовленість про те, що лише після одержання обумовленої суми грошових коштів ОСОБА_4 придбає мобільні телефони, вартість яких складатиме не більше 700 гривень за 1 мобільний телефон, та у подальшому незаконно пронесе на охороняєму територію Установи та передасть в користування засудженому ОСОБА_5 .

Також за умовами, із 12 000 гривень 7000 гривень ОСОБА_4 мав залишити собі в якості неправомірної вигоди за незаконне пронесення на охороняєму територію Установи мобільних телефонів.

Крім того, відбуваючи покарання в даній Установі ОСОБА_5 був позбавлений можливості самостійно здійснювати банківські грошові перекази, у зв`язку з чим у не встановлений досудовим розслідуванням час попросив виконати банківські операції свою матір ОСОБА_6 та інших знайомих йому осіб.

Після цього, 18.07.2022 та 25.07.2022 точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, із розрахункового рахунку (IBAN) відкритого на ім`я ОСОБА_7 НОМЕР_1 , перераховано грошові кошти в загальній сумі 1 005 гривень 02 копійки, на розрахунковий рахунок (IBAN) НОМЕР_2 , відкритого на ОСОБА_4 .

Надалі, 20.02.2023, 08.03.2023, 13.03.2023, 23.03.2023, 24.03.2023, 08.04.2023 точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, на виконання вищевказаної домовленості із розрахункового рахунку (IBAN) відкритого на ім`я ОСОБА_6 НОМЕР_3 , на розрахунковий рахунок (IBAN) НОМЕР_4 відкритий на ОСОБА_4 перераховано грошові кошти в загальній сумі 10 100 гривень.

Крім того, 02.07.2023 точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, на виконання зазначених домовленостей, із розрахункового рахунку (IBAN) відкритого на ім`я ОСОБА_8 НОМЕР_5 на розрахунковой рахункок (IBAN) НОМЕР_2 відкритий на ОСОБА_4 перераховано грошові кошти в сумі 1 005 гривень 03 копійок.

Надалі, під час зустрічі 02.07.2023, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у приміщені Установи ОСОБА_4 підтвердив засудженому ОСОБА_5 про отримання грошових коштів в загальній сумі 12 000 гривень, які були перераховані на розрахункові рахунки (IBAN) ОСОБА_4 , для придбання мобільних телефонів та в якості неправомірної вигоди, на що ОСОБА_5 попросив придбати робочий вживаний телефон марки «Apple Iphone 7» з sim-карткою.

На прохання засудженого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 03.07.2023 у

м. Вінниця, на території м`ясного павільйону Центрального ринку, за адресою:

м. Вінниця, проспект Коцюбинського, буд. 13, придбав мобільний телефон марки «Apple Iphone 7» з sim-карткою вартістю 750 грн.

У подальшому, 11.07.2023 близько 07 год. 40 хв., ОСОБА_4 являючись працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи наявність заборони засудженим особам зберігати і користуватися мобільними телефонами, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди, використовуючи своє службове становище, незаконно, приховано проніс на охороняєму територію Установи, що за адресою: АДРЕСА_2 , мобільний телефон марки «Apple Iphone 7» та sim-карткою, який мав передати у користування засудженому ОСОБА_5 де був викритий працівниками Установи.

Таким чином, ОСОБА_4 одержав неправомірну вигоду в сумі 7000 гривень за вчинення ним в інтересах засудженого ОСОБА_5 , дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Крім цього, 13.07.2023 ОСОБА_4 добровільна видав прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 банківські картки АТ КБ «ПриватБАНК» Золота для виплат № НОМЕР_6 , АТ КБ «ПриватБАНК» Золота «Універсальна» № НОМЕР_7 , платіжні інструкції №P24A64078071D673816, №P24A88532605D814258, №P24A864808949D00983, №P24A929206590D80252, №P24A949442317D44080, №P24A994168457D03546, №P24A997688707D10673, №P24AD1560 та № P24AD8462.

Дані банківські картки та платіжні інструкції, в ході здійснення досудового розслідування визнано речовими доказами.

Згідно ст. 100 КПК речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Отже, є достатні підстави вважати, що банківські картки АТ КБ «ПриватБАНК» Золота для виплат № НОМЕР_6 , АТ КБ «ПриватБАНК» Золота «Універсальна» № НОМЕР_7 , платіжні інструкції №P24A64078071D673816, №P24A88532605D814258, №P24A864808949D00983, №P24A929206590D80252, №P24A949442317D44080, №P24A994168457D03546, №P24A997688707D10673, №P24AD1560 та № P24AD8462, які добровільно видані ОСОБА_4 були підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди, та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що досліджуються у даному кримінальному провадженні.

Вказана речові докази, мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 Кодексу існує два шляхи приєднання речей або документів в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження: надання добровільно або на підставі судового рішення.

Арешт банківської картки АТ КБ «ПриватБАНК» Золота для виплат № НОМЕР_6 , АТ КБ «ПриватБАНК» Золота «Універсальна» № НОМЕР_7 , платіжні інструкції №P24A64078071D673816, №P24A88532605D814258, №P24A864808949D00983, №P24A929206590D80252, №P24A949442317D44080, №P24A994168457D03546, №P24A997688707D10673, №P24AD1560 та № P24AD8462 необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

За таких обставин вказані банківські картки та платіжні інструкції, підлягають арешту, оскільки його незастосування може призвести до зникнення майна та настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

З огляду на викладене, слідчий просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 , не з`явилася, натомість надала суду заяву про розгляд клопотання у її відсутності, вимоги клопотання підтримала.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, тому відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглядається у його відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та вмотивованим, а тому підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Згідно п. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

В судовому засіданні встановлено, що четвертим СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 від 11.07.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

В межах досудового розслідування, 13.07.2023 ОСОБА_4 добровільно видав прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 банківські картки АТ КБ «ПриватБАНК» Золота для виплат № НОМЕР_6 , АТ КБ «ПриватБАНК» Золота «Універсальна» № НОМЕР_7 , платіжні інструкції №P24A64078071D673816, №P24A88532605D814258, №P24A864808949D00983, №P24A929206590D80252, №P24A949442317D44080, №P24A994168457D03546, №P24A997688707D10673, №P24AD1560 та № P24AD8462.

Постановою відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 від 13.07.2023 дані банківські картки та платіжні інструкції, в ході здійснення досудового розслідування визнано речовими доказами.

З досліджених матеріалів клопотання вбачається, що вилучене майно, може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, є доказом кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для арешту зазначеного майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. 107, 131, 132, 170, 171, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на банківські картки АТ КБ «ПриватБАНК» Золота для виплат № НОМЕР_6 , АТ КБ «ПриватБАНК» Золота «Універсальна» № НОМЕР_7 , платіжні інструкції №P24A64078071D673816, №P24A88532605D814258, №P24A864808949D00983, №P24A929206590D80252, №P24A949442317D44080, №P24A994168457D03546, №P24A997688707D10673, №P24AD1560 та № P24AD8462.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя