Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/779/2023 Справа № 641/1933/23
УХВАЛА
09 червня 2023 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на видаткову частину рахунку НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АТ «Акцент-Банк» із забороною розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на вказаному рахунку та грошовими коштами, які в подальшому можуть надходити на даний рахунок в розмірі 5359 грн. за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету та зобов`язати посадових осіб АТ «Акцент-Банк» на момент накладення арешту вказати залишок грошових коштів на вказаному розрахунковому рахунку.
В ході досудового розслідування встановлено, що 22.02.2023 до ЧЧ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області з Департамента кіберполіції Управління протидії Кіберзлочинам в Харківській області надійшли матеріали за заявою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій остання просить вжити заходи, щодо невстановленої особи, яка шахрайським шляхом заволоділа її грошовими коштами у сумі 5359 грн. 14.03.2023 року у інтернет магазині за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 заявниця оформила замовлення, 15.03.2023 року з мобільного телефону НОМЕР_2 , у месенджері «Телеграм» заявник отримала повідомлення для оплати, після чого 15.03.2023 року самостійно перерахувала грошові кошти у розмірі 5359 грн. на банківську карту «А-Банк» НОМЕР_3 . До теперішнього часу з заявником не зв`язались, грошові кошти не повернуто, товар не отримала.
Під час досудового розслідування допитана як потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що приблизно 14.03.2023 року, знаходячись за місцем мешкання, вона шукала в інтернеті телевізор «Xiaomі Mi TV P1 32» та знайшла вказану модель телевізора на сайті за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 Далі ОСОБА_5 додала вказаний телевізор до корзини та оформила замовлення, вказавши свою електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Приблизно о 12:00 год. потерпілій прийшло повідомлення на електронну адресу з інформацією, а саме «Ви оформили замовлення №419 на сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 », відправника електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_6 , в повідомленні було вказано її дані, які вона вказувала при оформленні замовлення, а саме прізвище, ім`я, е-пошта, телефон НОМЕР_4 , спосіб доставки через Нову пошту відділення №145, спосіб оплати оплата на банківську картку та модель телевізора і сума 5 359 грн..
Наступного дня о 10:32 год. ОСОБА_5 прийшло повідомлення у мобільному додатку «Телеграм» від аккаунта з назвою «Магазин» з контактним номером телефону НОМЕР_5 , в якому містився знімок екрану її замовлення та реквізити оплати, а саме банківська картка НОМЕР_3 ( ОСОБА_6 ) до сплати 5359 грн.. Після чого ОСОБА_5 самостійно переказала кошти зі своєї банківської картки АТ «Універсал Банк» НОМЕР_6 (IBAN НОМЕР_7 ) на банківську карту «А-Банк» НОМЕР_3 на суму 5359 грн..
Переказ вона здійснила 15.03.2023 року о 10:36 год.. Після чого відправила у додатку «Телеграм» квитанцію у переписку з магазином. 16.03.2023 року ОСОБА_5 написала в телеграмі повідомлення з питанням коли буде відправлення, але ніхто не відповів, та 17.03.2023 написала їм ще раз, на що вони відповіли, що ніколи не планується, вона зрозуміла що це шахраї та звернулась до до Кіберполіції 17.03.2023 року.
В ході аналізу вищевказаних документів встановлено, що грошові кошти потерпілої ОСОБА_5 у розмірі 5359 грн. після зарахування на банківську картку АТ «А-Банку» № НОМЕР_3 залишилися на вказній картці IBAN рахунок НОМЕР_1 .
З метою попередження можливості втрати грошових коштів, які можуть знаходитись на зазначеному рахунку, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та стягнення з вказаної особи отриманої неправомірної вигоди прокурор заявляє вказане клопотання.
Учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, прокурор подав заяву про розгляд клопотання без його участі.
Згідно із вимогами ч. 4 ст.107 КПК України у разі неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є, в тому числі, арешт майна.
Згідно ч.1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вбачається з клопотання прокурора останній звернувся з таким клопотанням з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Відповідно до ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Таким чином, законодавцем визначено вичерпний перелік осіб, щодо майна яких може бути накладено арешт з вище вказаною метою.
Матеріали ж клопотання про накладення арешту на майно не містять доказів того, що ОСОБА_4 належить до зазначеного переліку таких осіб.
Між тим, згідно п.1 ч.3, 6 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
З урахуванням вищевикладеного, у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно слід відмовити.
Керуючись ст. 131, 132, 170-173, 309, 372, 395 КПК України,
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 14.06.2023 року.

Слідчий суддя- ОСОБА_1