УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 534/1521/23

Провадження №1-кс/534/395/23

26 липня 2023 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000547 від 13.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.3 ст. 15, ч.4 ст.185, ч.2 ст.292 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся слідчий СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 із клопотанням, в якому порушує питання про накладення арешту на майно: кросівки (кеди) сірого кольору 44 розміру та біологічних зразків, а саме зразків букального епітелію з правої та лівої сторони належних, підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права користування та розпорядження зазначеним вище майном.

Необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження вмотивована слідчим збереженням речових доказів, збереженням слідової інформації, які мають значення для досудового розслідування і можуть бути використані як доказ для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення,.

За змістом внесеного клопотання, 12.07.2023 року до чергової частини ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від інспектора служби безпеки «Нафтогаз Україна» ОСОБА_5 про те, що 12.07.2023 близько 17:28 за адресою: Козельщинський район с. Лутовинівка Кременчуцького району Полтавської області під час пішого обходу виявлено врізку в магістральний нафтопровід Лисичанськ - Кременчук.

Окрім цього, 13.07.2023 року до чергової частини ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області надійшов рапорт працівника поліції про те в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000547 від 13.07.2023 року, було встановлено, що 12.07.2023 року до чергової частини ВП№2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області надійшло усне повідомлення від інспектора служби безпеки «Нафтогаз Україна» ОСОБА_5 про те, що протягом липня місяця 2023 року, невстановлена особа, шляхом вільного доступу, знаходячись за адресою: Козельщинський район с. Лутовинівка, Кременчуцького району Полтавської області, біля магістрального нафтопроводу Лисичанськ Кременчук, в умовах воєнного стану, намагалась таємно викрасти нафтопродукти.

19.07.2023 року до чергової частини ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від інспектора служби безпеки «Нафтогаз Україна» ОСОБА_5 про те, що 19.07.2023 близько 12:06 за адресою: Козельщинський район поблизу с. Лутовинівка Кременчуцького району Полтавської області під час пішого обходу виявлено врізку в магістральний нафтопровід Лисичанськ - Кременчук.

20.07.2023 року до чергової частини ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області надійшов рапорт працівника поліції про те, що в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000567 від 20.07.2023 було встановлено, що 19.07.2023 до чергової частини ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області, надійшло повідомлення від інспектора служби безпеки «Нафтогаз Україна» ОСОБА_5 , що 19.07.2023 близько 12 год. невстановлена особа, шляхом вільного доступу, знаходячись за адресою: Козельщинський район поблизу с. Лутовинівка Кременчуцького району Полтавської області, в умовах воєнного стан, намагалась таємно викрасти нафтопродукти.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.07.2023 за №0000547 та розпочато розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 292 КК України.

20.07.2023 року в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в ході особистого обшуку у останнього було вилучено кросівки (кеди) сірого кольору 44 розміру. На підставі постанови керівника Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було відібрано біологічні зразки, а саме зразки букального епітелію з правої та лівої сторони для проведення судових експертиз.

Як вбачається з постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 20.07.2023, вилучені зразки букального епітелію з правої та лівої сторони ОСОБА_4 визнано в якості речового доказу та передано до камер зберігання речових доказів ВП № 2 Кременчуцького районного управління ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, м. Горішні Плавні, вул. Добровольського, 6.

У судовому засіданні слідчий просив задовольнити внесене клопотання про арешт майна, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Зі змісту поданого клопотання убачається, що вилучене під час огляду вищевказане майно, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні від 13.07.2023 за №0000547 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 292 КК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З доданих до клопотання документів вбачається, що вилучене майно має значення речового доказу для кримінального провадження.

Метою застосування арешту у даному випадку є відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя зауважує, що ст.41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання, враховує приписи статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії.

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним («Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року та «Кушоглу проти Болгарії».

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

За результатами дослідження наявних матеріалів, долучених до клопотання, судом встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна відповідає вимогам ст.170, 171 КПК України.

Враховуючи наведені положення Закону, віднесені до речових доказів, вилучені в ході огляду місця події, речі, відповідають критеріям ст.98 КПК України. Згадані речі могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ, отже слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт зазначеного майна є обґрунтованим.

Керуючись ст. 98,170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000547 про арешт майна задовольнити повністю.

Накласти арешт на майно, а саме:

-кросівки (кеди) сірого кольору 44 розміру;

-біологічні зразки, а саме зразки букального епітелію з правої та лівої сторони, належних підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права користування та розпорядження зазначеним вище майном.

Речі, на які накладено арешт, помістити до камери зберігання речових доказів відділу поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, м. Горішні Плавні, вул. Добровольського, 6.

Виконання ухвали негайно доручити слідчому СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, який проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000547 від 13.07.2023.

Роз`яснити учасникам розгляду справи право на звернення із клопотанням про скасування арешту майна, в порядку ст.174 КПК України.

Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено в судовому засіданні о 11 год 05 хв 28 липня 2023 року в залі судових засідань Комсомольського міського суду Полтавської області.