Справа № 521/7287/23
Номер провадження:1-кп/521/1304/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000120 від 01.03.2023 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Білозерка, Херсонської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України,

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 , (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , яке мотивував тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої, є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.1, п. 3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, прокурор вказує, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченої, передбачених ст. 176 КПК України, не забезпечить дієвості цього кримінального провадження та буде недостатнім для запобігання ризикам наведених в клопотанні, що будуть перешкоджати вирішенню таких завдань кримінального провадження як забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, з тим щоб обвинувачена, була притягнута до відповідальності в міру своєї вини.

Забезпечити доставку до суду обвинуваченої не представилося можливим у зв`язку з веденим в Україні військовим станом та фактичними бойовими діями на території держави, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з чим судом були вжитізаходи щодо проведення судового засіданні у режимі відеоконференції з ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» за участю ОСОБА_3 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої та просив його задовольнити в повному обсязі.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник заперечували проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, клопотання прокурора та долучені документи, суд приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої,суд приймає до уваги те що вона обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України, які є нетяжкими та особливо тяжким злочином, разом з цим суд враховує підвищений ступінь суспільної небезпеки злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , а саме, злочини проти основ національної безпеки України є найбільш суспільно небезпечними посяганнями. Їх родовим об`єктом виступають суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, конституційний лад, суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність, обороноздатність, тобто основи національної безпеки України. Таким чином, родовим об`єктом цих злочинів є суспільні відносини, що забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної і правової держави (ст. 1 Конституції України).

Також, встановлено, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченій у разі визнання її винною, може спонукати її до переховування від суду, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальні правопорушення, у скоєнні яких остання обвинувачується, оскільки міцні соціальні зв`язки відсутні.

Крім того, у справі не допитані свідки, тому суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати що не виключена можливість впливу обвинуваченої на цих осіб з метою надання бажаних показів.

Крім того, як вбачається з наявних в розпорядженні суду документів, діяльність ОСОБА_3 носила системний характер, була усвідомленою та мала найвищий ступінь суспільної небезпеки, продовження цієї діяльності, за умови доступності засобів мобільного зв`язку, наявності зв`язків з представниками ЗС та ФСБ РФ, може призвести до подальшої шкоди національним інтересам та обороноздатності України,у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати що обвинувачена може продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Стороною захисту не доведено, що встановлені судом ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на цей час припинили існування або зменшились.

Даних про такий стан здоров`я особи, що б унеможливлювало застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.

Також судом взяті до уваги відомості про вік і сімейний стан обвинуваченої, які не перешкоджають перебуванню в слідчому ізоляторі, відсутність членів сім`ї чи утриманців, які потребують догляду за ними виключно обвинуваченим.

Зазначені в ухвалі обставини свідчать про недостатність будь-яких інших запобіжних засобів для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої та виправдовують продовження дії застосованого запобіжного заходу щодо неї.

Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачена може не виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченої на більш м`який.

Метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій є забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні та продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, не встановлено.

Враховуючи передбачені ст.177 КПК України вимоги процесуального законодавства, які визначають мету і підстави застосування запобіжних заходів, суд приходить до висновку що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд враховує, що під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне розмір застави не назначати, в зв`язку з тим що в даному випадку ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 177, 178, 183, 199, 331, 371, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити строк дії обраного обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 15 липня 2023 року, включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1