Справа № 539/2560/23
Провадження № 1-кп/539/274/2023
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 червня 2023 року Лубенський міськрайонний суд
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комунар Совєтського району Донецької області, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, студента другого курсу Київського фахового коледжу ресторанного господарства національного університету харчових технологій, не одруженого, утриманців не має, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
та захисника ОСОБА_5 ,
суд, -
24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 строком на 30 діб. Після цього, указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Після цього, указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Після цього, указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Після цього, указом Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопаді 2022 року строком на 90 діб, указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.
Так, 08.02.2023, ОСОБА_3 , проживаючи у квартирі ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , встановив на власний мобільний телефон додаток «Приват24». Після чого, взяв пенсійну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 , достовірно знаючи пароль, увів її дані у додатку, тим самим здобув доступ до рахунку.
У подальшому, того ж дня о 20 год. 39 хв., ОСОБА_3 користуючись встановленим додатком «Приват24», до якого прив`язана пенсійна картка AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , видана на ім`я ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, перерахував на відкриту на своє ім`я віртуальну картку «sense bank» № НОМЕР_2 , грошові кошти у сумі 750 грн., однією операцією, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на вище вказану суму.
Окрім цього, 30.04.2023 у ОСОБА_3 , знову виник умисел на крадіжку грошових коштів, які знаходилися на банківській картці, належній ОСОБА_6 .
Так, о 14 год. 50 хв., ОСОБА_3 використовуючи належний йому мобільний телефон, на який встановлено додаток «Приват24» та достовірно знаючи пароль від нього, увійшов до пенсійної картки, емітованої АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, повторно, з метою власної наживи викрав грошові кошти у сумі 750 грн, які перерахував на свою віртуальну картку «sense bank» № НОМЕР_2 , двома операціями, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.
Окрім цього, 01.05.2023 у ОСОБА_3 , знову виник умисел на крадіжку грошових коштів, які знаходилися на банківській картці, належній ОСОБА_6 .
Так, о 16 год. 38 хв., ОСОБА_3 , через встановлений на власний мобільний телефон додаток «Приват24», достовірно знаючи пароль від нього, увійшов до картки, емітованої АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, повторно, з метою власної наживи перерахував на свою віртуальну картку «sense bank» № НОМЕР_2 , грошові кошти у сумі 600 грн., однією операцією, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.
Окрім цього, 04.05.2023 у ОСОБА_3 , знову виник умисел на крадіжку грошових коштів, які знаходилися на банківській картці, належній ОСОБА_6 .
Так, о 15 год. 59 хв., ОСОБА_3 , через встановлений на власний мобільний телефон додаток «Приват24», достовірно знаючи пароль від нього, увійшов до пенсійної картки, емітованої АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, повторно, з метою власної наживі перерахував на свою віртуальну картку «sense bank» № НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 550 грн., однією операцією, завдавши потерпілі ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.
Окрім цього, 12.05.2023 у ОСОБА_3 , знову виник умисел на крадіжку грошових коштів, які знаходилися на банківській картці, належній ОСОБА_6 .
Так, о 15 год. 58 хв., ОСОБА_3 , через встановлений на власний мобільний телефон додаток «Приват24», достовірно знаючи пароль від нього, увійшов до від пенсійної картки, емітованої АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, повторно, з метою власної наживи перерахував на свою віртуальну картку «sense bank» № НОМЕР_2 , грошові кошти у сумі 1 500 грн., двома операціями, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.
Окрім цього, 13.05.2023 у ОСОБА_3 , знову виник умисел на крадіжку грошових коштів, які знаходилися на банківській картці, належній ОСОБА_6 .
Так, о 11 год. 27 хв., ОСОБА_3 , через встановлений на власний мобільний телефон додаток «Приват24», достовірно знаючи пароль від нього, увійшов до пенсійної картки, емітованої АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, повторно, з метою власної наживи перерахував на свою віртуальну картку «sense bank» № НОМЕР_2 , грошові кошти у сумі 537 грн., двома операціями, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
14.06.2023 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 та за згодою потерпілої ОСОБА_6 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України.
Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести підозрюваний, а саме за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалість якого буде встановлена судом, а також покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, які також будуть визначені судом.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні прокурором надана суду письмова згода потерпілої на укладення даної угоди про визнання ОСОБА_3 винуватості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
Прокурор, захисник та обвинувачений у судовому засіданні не заперечували проти затвердження судом угоди, вважали, що для цього існують всі передбачені законом підстави.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Обраний попередньо запобіжний захід у виді особистого зобов`язання суд вважає за необхідне скасувати.
Керуючись ст. 369 - 371, 373 376, 471, 473, 475 КПК України КПК України, -
Затвердити угоду від 14.06.2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_3 відповідно до ухвали слідчого судді від 15.06.2023 року скасувати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1