ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/3194/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/727/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 03 травня 2023 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 з визначенням застави, у кримінальному провадженні №0000731 від 21.04.2023 року за ч.4 ст. 402 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, тобто до 01 липня 2023 року включно, змінивши місце утримання на Державну установу «Харківський слідчий ізолятор» із визначенням застави у розмірі 161040 грн.00 коп.

На зазначену ухвалу суду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та ухвалити нову, якою визначити помірний розмір застави та місце утримання обвинуваченого в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилалася на позитивні відомості, які характеризують особу обвинуваченого. Вважала, що суд першої інстанції незаконно змінив місце тримання під вартою ОСОБА_6 . Також зазначала, що визначений судом першої інстанції розмір застави є непомірним для обвинуваченого, а тому вважала його незаконним.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції прокурор не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив.

19 червня 2023 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 , в якому вона просила розглянути її апеляційну скаргу без її участі.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю сторін, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення апеляційного розгляду без участі прокурора та захисника.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не оскаржувала рішення суду щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому суд апеляційної інстанції не переглядає ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 03 травня 2023 року в цій частині.

Поряд з цим, рішення суду першої інстанції щодо зміни місця утримання обвинуваченого взагалі не впливає на вид обраного запобіжного заходу. Така зміна місця утримання обвинуваченого істотно не впливає на реалізацію його процесуальних прав.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до вимог ч.8 ст. 176 КПК України та з огляду на введення воєнного стану в Україні, обгрунтовано дійшов висновку, про необхідність задоволення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки застосувати до військовослужбовця, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, інший запобіжний захід, окрім такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, КПК України не передбачено.

Вищенаведені обставини вказують на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до обвинуваченого іншого менш суворого запобіжного заходу.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки судом першої інстанції було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, висновки суду належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про продовження строку дії щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосувати до військовослужбовця, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, інший, менш суворий вид запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, КПК України не передбачено.

Крім того, суд першої інстанції, визначаючи розмір застави взяв до уваги всі обставини провадження, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, а також врахували інші фактичні обставини цього кримінального провадження та вважав за необхідне визначити обвинуваченому заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 161 040 грн.., оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України та не є завідомо непомірною.

Відповідно до положень п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто суд першої інстанції призначив розмір застави, що не є максимальним для визначення застави у цій категорії проваджень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді та вважає, що 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб є пропорційним, виходячи з ризиків, які доведені прокурором та встановлені нормами п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, тобто буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_6 , як обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, таким, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 03 травня 2023 року -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді