Провадження №1-кс/369/3129/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання заступника начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003805 від 13.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

скаргу підозрюваного ОСОБА_5 про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про застосування заходів безпеки,

В С Т А Н О В И В:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання заступника начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003805 від 13.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Клопотання обгрунтовано тим, що у провадженні СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0003805 від 13.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 12.09.2023 на 13.09.2023 (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_5 , проник на територію домоволодіння, перелізши через огорожу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел та мету на незаконне заволодіння транспортним засобом скутером марки «Honda Dio-27», 2009 року випуску, чорного кольору, який належить ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, оскільки останній неодноразово судимий за злочини проти власності, всупереч волі власника транспортного засобу, ОСОБА_5 виштовхав скутер за територію домоволодіння та сів за кермо вищевказаного транспортного засобу та за допомогою наявного ключа в замку запалювання привів у дію двигун. Після цього ОСОБА_5 розпочав рух на вищевказаному транспортному засобі, тим самим незаконно заволодів ним, при цьому завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку, який згідно висновку судового експерта становить 14 000 гривень.

В подальшому ОСОБА_5 залишив скутер під огорожею будинку АДРЕСА_2 та зник у невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, з проникненням у інше сховище.

Так, 14.09.2023 року слідчим СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області згідно ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, з проникненням у інше сховище.

Крім того, 14.09.2023 року заступником начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області за погодженням з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області повідомлено про підозру ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, з проникненням у інше сховище.

Таким чином, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кагарлик Київської області, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий 05.01.2001 Кагарлицьким районним судом Київської області, за ч. 2 ст. 140, ч.3 ст. 140, 44, 42 КК України на 1 рік позбавлення волі, звільнений 03.08.2001 на підставі ЗУ «Про амністію» від 05.07.2001 року, невідбутий строк 5 місяців 2 дні, 11.12.2001 Кагарлицьким районним судом Київської області, за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 02.02.2005 по умовно-достроковому звільненню, невідбутий строк 8 місяців 14 днів, 30.11.2007 Кагарлицьким районним судом Київської області, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 11.08.2010 по відбуттю строку покарання, 15.08.2011 Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 21.05.2014 по умовно-достроковому звільненню, невідбутий строк 8 місяців 1 день, 20.03.2017 Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 27.09.2017 вирок суду першої інстанції скасовано та кримінальне провадження направлено на новий судовий розгляд, 05.06.2020 Ірпінським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, звільнений із залу суду 05.06.2020 по відбуттю строку покарання, 19.01.2021 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту, звільнений 19.01.2021 із залу суду по відбуттю строку покарання.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України обґрунтовується зібраними доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення для впізнання ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення для впізнання ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення для впізнання ОСОБА_11 , протоколом затримання підозрюваного в порядку ст. 208 КПК України, протоколом огляду відео від 14.09.2023 року та іншими доказами в їх сукупності.

30.08.2023 року ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області щодо ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 28.10.2023 року.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосованим до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні;

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину покарання за який законом передбачено у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у зв`язку з чим, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне:

-підозрюваний немає постійного місця роботи та законного джерела доходів;

-підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи ці обставини, існує реальний ризик залишення ним місця проживання з метою переховуватися від органів розслідування та суду в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Реальним є і ризик впливу підозрюваного на потерпілого свідків у даному провадженні. Так, ОСОБА_5 , знаючи про фактичне місце проживання потерпілого та свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.

Підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин орган досудового розслідування приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів передбачених КПК України, аніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 слідчий просив суд задовольнити клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кагарлик Київської області, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого 05.01.2001 Кагарлицьким районним судом Київської області, за ч. 2 ст. 140, ч.3 ст. 140, 44, 42 КК України на 1 рік позбавлення волі, звільнений 03.08.2001 на підставі ЗУ «Про амністію» від 05.07.2001 року, невідбутий строк 5 місяців 2 дні, 11.12.2001 Кагарлицьким районним судом Київської області, за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 02.02.2005 по умовно-достроковому звільненню, невідбутий строк 8 місяців 14 днів, 30.11.2007 Кагарлицьким районним судом Київської області, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 11.08.2010 по відбуттю строку покарання, 15.08.2011 Кагарлицьким районним судом Київської області, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 21.05.2014 по умовно-достроковому звільненню, невідбутий строк 8 місяців 1 день, 20.03.2017 Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 27.09.2017 вирок суду першої інстанції скасовано та кримінальне провадження направлено на новий судовий розгляд, 05.06.2020 Ірпінським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, звільнений із залу суду 05.06.2020 по відбуттю строку покарання, 19.01.2021 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту, звільнений 19.01.2021 із залу суду по відбуттю строку покарання, з подальшим триманням в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримаа, просила суд задовольнити його у повному обсязі.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 подав скаргу про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка обгрунтована тим, що в кримінальному провадженні за № від 13.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України на підставі ст. 208 КПК України з 13.09. 2023 року на 14.09. 2023 року (в нічний час) по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_3 , йог обуло затримано та доставлено до відділення СВ Вишгородського РУП ГУ НП (ІТТ) та 14.09. 2023 року одночасно з перебуванням під вартою старший лейтенант поліції ОСОБА_6 не забезпечив правом затриманого на конфіденційне спілкування з захисником та надання затриманому документів, а саме клопотання про застосування запобіжного заходу з документами, що обгрунтовують підозру у вчиненні ним зочину та необхідність застосування запобіжного заходу, внаслідок чого він не має можливості підготувати свій захист.

Просив суд взяти до уваги, що ст. 208 КПК України передбачає законне затримання особи, яка щойно вчинила злочин. Однак його затримали 14.09. 2023 року, при цьому органи слідства не маєть і не надали доказів, які зв`язували його з злочином та підтверджували наявність обгрунтованої підозри з 12.09. 2023 року. Окрім того, ухвалою Кагарлицького районного суду в справі №368/947/16-к від 08.09. 2022 року, щодо нього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 , де його затримали 14.09. 2023 року. При цьому він перебував по місцю постійного проживання не переховувавсявід суду і органів слідства та впродовж одного року не порушував умови домашнього арешту і брав дозволи у суду та прокурора на відлучення з місця проживання, оскільки він вирощує та доглядає за тваринами та городом, внаслідок чого була необхідна його обов`язкова присутність по місцю проживання, де його перевіряють впродовж одного року. Окрім того, він страждає на хронічні захворювання, такі як гепатит «С», холецестит та панкреатит, внаслідок цього потребує дієти та лікування за направленням сімейного лікаря до Київської обласної лікарні. Окрім того, має міцні соціальні зв`язки з цивільною дружиною та малолітнім сином. Окрім того, перебуває у Кагарлицькій ЦРЛ в психіатра на обліку. При цьому, Кагарлицьким районним судом в справі за №368/947/16-к постановлена ухвала про медично-психіатричне обстеження, внаслідок доведення до спроби самогубства. Просив суд відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою. Дав зобов`язання того, що за першою вимогою слідчого та суду з`являтись та виконувати покладені на нього обов`язки.

Також просив суд забезпечити заходи безпеки та дотримання прав людини і громадянина гарантованих ст.ст. 27, 28 Конституції України та ст.ст. 2, 3 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), посилаючись на те, що він відноситься до групи сексуального меншиства (іншої орієнтації), в зв`язку з чим може бути підданий моральному та фізичному насильству, перебуваючи в камерах з основню масою ув`язнених.

Захисник ОСОБА_4 також просила суд застосуватидо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходи безпеки та визначити місце застосування запобіжного заходу в Ізоляторі тимчасового тримання № 5 ГУНП в Київській області (м. Вишгород, вул. Кургузова, буд. 3), посилаючись на те, що у провадженні слідчого судді Києво-Святошинського-районного суду Київської області перебуває на розгляді клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так,13.09.2023 року, під час затримання останній виявляв спроби самокалічення та вчинив самокалічення шляхом розбиття вікна у ВП №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, розташованого за адресою: Київська область, Бучанський район, с Мила, вул. Комарова, б. 2-а), чим заподіяв собі різану рану зап`ястя правої руки. Для зупинення кровотечі та стабілізації психічного стану, була викликана бригада екстреної медичної допомоги.

14.09.2023 року у ОСОБА_5 стався епілептичний напад з судомами в Ізоляторі тимчасового тримання № 5 ГУНП. Була викликана бригада екстреної медичної допомоги, після стабілізації стану ОСОБА_5 був госпіталізований для проведення обстеження.

Під час конфіденційної зустрічі ОСОБА_5 повідомив, що вже утримувався в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», де до нього, з огляду на його захворювання, були застосовані нелюдські методи впливу на його психіку з боку «сокамерників». Дана інформація була зафіксована в ухвалі суду (кримінальна справа № 368/947/16-к).

У зв`язку з чим, у нього з`явились панічні атаки при згадуванні, що до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою саме в умовах СІЗО.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 має певні вади психіки, які певною мірою усвідомлює, з метою проведення психолого-психіатричного дослідження, з метою не нараження на небезпеку осіб, що утримуються в умовах слідчого ізолятора та, одночасно, ОСОБА_5 , враховуючи реальну загрозу життю та здоров`ю ОСОБА_5 ..

Суд, вивчивши клопотання, додані до нього документи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні, зокрема, докази свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону «Про держбюджет» на 2023 рік розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць планується в розмірі з 1 січня 2023 року - 2684 гривень.

Враховуючи викладене визначити розмір застави для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 80 * 2684 гривень = 214 720 гривень (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень).

Крім того, у разі внесення застави підозрюваним відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, вбачається необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- не відлучається із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З приводу скарги підозрюваного ОСОБА_5 про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом встановлено наступне.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на обставини інкримінованого підозрюваному злочину, наявність ризиків, та відсутності відомостей про їх зменшення чи зникнення, слідчий суддя доходить висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Слідчий суддя звертає увагу, що в цьому провадженні тримання під вартою підозрюваного не є для нього безальтернативним запобіжним заходом, адже передбачає як альтернативу заставу, та постійно піддається судовому контролю.

Враховуючи, що підозрюваним не наведено будь-яких нових обставин, які можуть слугувати підставою для зміни запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

З приводу клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про застосування заходів безпеки судом встановлені наступні обставини.

Так, згідно ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про застосування заходів безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», орган, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки. На своє рішення вони приймають мотивовану постанову чи ухвалу і передають її для виконання органу, на який покладено здійснення заходів безпеки. Ця постанова чи ухвала є обов`язковою для виконання вказаними органами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 наведеного закону, рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, дізнавачем, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню кримінальних правопорушень.

Разом з тим, слідчому судді не надано жодного доказу, які б підтверджували отримання достовірної інформації про те, що підозрюваному є загроза життю, здоров`ю, в рамках кримінального провадження №0003805 від 13.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст.177,178,183,184,193,194,196,197,202,205,309 КПК України, слідчий суддя, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кагарлик Київської області, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого 05.01.2001 Кагарлицьким районним судом Київської області, за ч. 2 ст. 140, ч.3 ст. 140, 44, 42 КК України на 1 рік позбавлення волі, звільнений 03.08.2001 на підставі ЗУ «Про амністію» від 05.07.2001 року, невідбутий строк 5 місяців 2 дні, 11.12.2001 Кагарлицьким районним судом Київської області, за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 02.02.2005 по умовно-достроковому звільненню, невідбутий строк 8 місяців 14 днів, 30.11.2007 Кагарлицьким районним судом Київської області, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 11.08.2010 по відбуттю строку покарання, 15.08.2011 Кагарлицьким районним судом Київської області, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 21.05.2014 по умовно-достроковому звільненню, невідбутий строк 8 місяців 1 день, 20.03.2017 Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 27.09.2017 вирок суду першої інстанції скасовано та кримінальне провадження направлено на новий судовий розгляд, 05.06.2020 Ірпінським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту, звільнений із залу суду 05.06.2020 по відбуттю строку покарання, 19.01.2021 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту, звільнений 19.01.2021 із залу суду по відбуттю строку покарання, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 діб, а саме до 12 листопада 2023 року (включно).

Одночасно визначити розмір застави для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 80 * 2684 гривень = 214 720 гривень (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень).

Отримувач ТУ ДСА України в Київській області, код отримувача (код ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA0018661.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на зазначений рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державна установа Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання даного підозрюваного під вартою, та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- не відлучається із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Скаргу підозрюваного ОСОБА_5 про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

У задоволенні клопотань підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про застосування заходів безпеки відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 18 вересня 2023 року о 15 годині 10 хвилин.

Слідчий суддя Тетяна ДУБАС