Справа №705/3014/23
1-кп/705/1051/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2023 м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду в місті Умань в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження №0000369 від 23.05.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ладижинка Уманського району Черкаської області, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, з вищою освітою, не працюючого, маючого 3-ю групу інвалідності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 19.05.2023 близько 17 години 30 хвилин, перебуваючи на території будинку за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, на ґрунті виниклого конфлікту зі своєю сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останній один удар головою в область обличчя, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді Л-подібної рани в дільниці спинки носа, що згідно висновку експерта № 05-7-01/255 від 08.06.2023 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Він же, у подальшому 21.05.2023 близько 12 години 50 хвилин, перебуваючи на території будинку за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, на ґрунті виниклого конфлікту зі своєю сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останній удар кулаком в область грудної клітки та ще один удар кулаком в область носа, чим заподіяв тілесні ушкодження у виді синця в проекції 3-4 ребер справа по передньо-пахвинній лінії, що згідно висновку експерта № 05-7-01/256 від 08.062023 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з: розписками обвинуваченого ОСОБА_2 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування; заявою обвинуваченого ОСОБА_2 , складеною в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні; а також із клопотанням прокурора в порядку ч.1 ст. 302 КПК України про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та заявою потерпілої ОСОБА_3 про згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вирішуючи питання про можливість розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні згідно положень ст. ст. 381, 382 КПК України суд враховує те, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Так, згідно заяви обвинуваченого, яку він підписав в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 2 ст. 125 КК України, ОСОБА_2 визнав повністю, згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінальних проступків, викладеними в обвинувальному акті, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінальних проступків, та розуміє наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України щодо позбавлення права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.

За таких обставин, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним те, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_2 , мали місце. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є кримінальними проступками, дані, що характеризують особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та не має судимості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_2 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані про особу обвинуваченого, позицію потерпілої, виходячи з принципів розумності покарання, а також інші обставини справи, суд вважає за необхідне в даному випадку призначити ОСОБА_2 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян та за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно вимог п. 20 Постанови ПВСУ за №7 від 24.10.2003 року з відповідними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання» - передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції.

Разом з цим за приписами ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

З урахуванням вказаних приписів закону, призначенні ОСОБА_2 покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян та обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців слід виконувати самостійно.

Разом з цим, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу винного та його ставлення до вчиненого, відсутність претензій матеріального та морального характеру від потерпілої, ту обставину, що тяжкі наслідки від вчинених кримінальних правопорушень не настали, а також той факт, що на утриманні обвинуваченого перебуває неповнолітня дитина, а сам він є особою з інвалідністю, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_2 без реального відбування покарання та без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Визначене обвинуваченому покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 369, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 850 гривень;

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч.3 ст.72 КК України призначене покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян виконувати самостійно.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 судом не обирався.

Процесуальні витрати, цивільний позов та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1