Справа № 333/1394/22
Провадження № 1-кп/333/252/23
В И Р О К

Іменем України

23 червня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження відносно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середньо спеціальна, холостого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14 січня 2022 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_11 , знаходячись біля вхідних дверей своєї квартири АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_10 , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин до останнього, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, утримуючи у своїй правій руці предмет, схожий на ніж, скориставшись яким, наніс ОСОБА_10 не менше 12 колото - різаних поранень. Після скоєного ОСОБА_11 зник з місця скоєння злочину. Таким чином, внаслідок протиправних дій ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_10 , відповідно до висновку експерта № 349/к від 06.04.2022 року, спричинено тілесні ушкодження у лобовій ділянці праворуч на межі росту волосся горизонтально орієнтований лінійно-ламаний рожевий м`який, запалий рубець з довжиною складових 3 см, 3.5 см, 4.2 см, краї рубця рівні кінці гострокутні; у скроневій ділянці праворуч з аналогічними характеристиками рубець, горизонтально орієнтований, довжиною 3.8 см; у правій щічній ділянці рубець з аналогічними характеристиками, невизначеної форми, довжиною 1 см; у лівій щічно-виличній ділянці рубець з аналогічними характеристиками, лінійно ламаної форми, довжиною складових 3.5 см і 3 см; у надлопаткових ділянках по одному тьмяному блідо-жовтому синцю невизначених форм, розмірами 9x6 см, як кожне окремо, так і сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Тілесне ушкодження у потиличній ділянці орієнтований на 12 і 6 годин умовного циферблату годинника рубець з аналогічними характеристиками, довжиною 6.5 см, кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Два колото-різаних проникаючих поранення грудної клітки, як кожне окремо, так і у сукупності, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Своїми умисними діями ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проводився лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, дослідивши у судовому засіданні безпосередньо та проаналізувавши зібрані по справі докази, які представлені стороною обвинувачення і докази, які зібрані в ході судового розгляду та надані сторонами, оцінивши їх в своїй сукупності, вислухавши пояснення потерпілого, свідків, обвинуваченого, суд вважає, що вина ОСОБА_11 у вчиненому кримінальному правопорушенні за встановлених судом обставин є доведеною, а обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_11 за вищевказаною кваліфікацією не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, виходячи з наступного.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, суддя і суд встановлюють наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Обвинувачений ОСОБА_11 , допитаний в суді, не визнав вину у повному обсязі. Додатково суду пояснив, що 14 січня 2022 року він прокинувся вранці, дружина поїхала на роботу. Він зібрався та поїхав до тещі. Повертаючись додому, він зайшов до сусідки ОСОБА_13 Ані, яка 13 січня 2022 року у стані алкогольного сп`яніння телефонувала йому на мобільний телефон. 4 роки потому він спілкувався з ОСОБА_13 та вони разом вживали спиртним напої по вихідним. 14 січня 2022 року він пішов до ОСОБА_13 з вимогою, щоб вона видалила його номер мобільного телефону і більше йому ніколи не телефонувала, оскільки він вже тривалий час мешкає разом з родино. Двері йому відчинила ОСОБА_14 у стані алкогольного сп`яніння. Він попросив її вийти та поговорити, що вона і зробила. Він сказав їй видалити його номер телефону, однак почув у відповідь, що вона пам`ятає його на пам`ять. В цей час він почув чоловічий голос, який сказав їй повертатися. Як він зрозумів з голосу, чоловік, який кликав ОСОБА_15 , також знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Вона відповіла, що вже йде. Після цього він повернувся до себе додому, зняв одяг, зробив каву. Десь через годину йому на мобільний телефон зателефонували з незнайомого номеру. Якийсь незнайомий чоловічий голос,ніби у стані алкогольного сп`яніння, почав йому погрожувати та сказав, що знайде його та поріже. Він спитав хто це та сказав піти проспатися. Після чого було ще 6 дзвінків з цього номеру. На сьомому він підняв слухавку і цей же голос сказав, що він знає, де живе обвинувачений і зараз він прийде його прибивати. Він все ще не розумів хто це телефонував. Не пройшло і 5 хвилин, у двері подзвонили, мати хотіла відкрити двері, проте вона повільно ходить і він сам пішов відчиняти. Він відчинив двері квартири, підійшов до другої двері у придбанніку, тільки почав повертати замок, двері відкриваються на нього і в цей момент він отримує два удари. Перший удар був повз і він зміг увернутися вліво. Піднявши голову, він отримав другий удар у район скроні та присів біля тумбочки в коридорі. Не знає чи від удару ОСОБА_16 повело чи через те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння та перечепився через поріг та впав біля сусідської двері. Біля тумбочки, де він присів, лежав ніж, він достався йому від дядька та лежав на тому місці дуже давно. Поки ОСОБА_17 підіймався, він зміг швидко зреагувати та дістати з тумбочки ніж. Він встав на ноги з ножем в руках, підняв його догори, щоб нападник його побачив,та головно повідомив про те, що це, проси зупинитися. Однак ОСОБА_17 не реагував на це та продовжував напад. Він на отмаш почав відбиватися ножем від нападника з єдиною метою зупинити напад, не розуміючи що відбувається та куди він наносить удари. Він зрозумів, що кудись попав, коли побачив кров на своєму обличчі. Після цього нападник став поводити себе ще агресивніше і почав нападати куди це тільки можливо. Він відмахнувся від нападника, намагався увернутися від ударів та штовхав ОСОБА_17 плечем. Після чого ОСОБА_17 наніс удар ногою, однак він зміг увернутися і удар припав у двері. Після цього ОСОБА_17 відійшов на два кроки назад, та наніс ще удар по двері. Він на половину став заходити у придбанник, проломивши двері, тоді він схопив нападника та відкинув назад, щоб ОСОБА_17 не зміг вломитися в його квартиру. Останній продовжив напад, і він, обороняючись, знову почав наносити удари ножем куди побачить. Після чого схопив нападника за шию і ОСОБА_17 намагався його кинути, але в нього не вийшло. Після цього він зрозумів, що ОСОБА_17 видохся і зупинився біля вхідної двері у придбаника. Він стояв спиною до вхідних дверей у квартиру і не міг зрозуміти особу нападника. Оскільки не був з ним знайомий. Пару секунд віддихавшись, нападник попросив принести йому рушник. Мати принесла рушник, щоб ОСОБА_17 міг витерти кров з обличчя. Він сказав матері відійти подалі від нападника, що вона і зробила. Нападник спустився на одну ногу після чого він ліг головою до дверей і сказав: «Я тобі за ОСОБА_18 все одно помщуся». І тільки в цей момент він зрозумів хто цей нападник і звідки він прийшов. Після цього він сказав матері викликати швидку. А після цього він зателефонував до прокуратури, не відходячи від нападника, пояснивши, що на його квартиру стався напад.

На підтвердження вини ОСОБА_11 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-витяги з ЄРДР кримінальне провадження № 0000078 від 14.01.2022 року (т. 1 а.с. 200-201);

-рапорт від 14.01.2022 року за № 1012, згідно якого 14.01.2022 року, о 10 годині 31 хвилина, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.01.2022 року, о 10 годині 30 хвилин, за адресою: АДРЕСА_3 , 3 під`їзд, 7 поверх, ножове поранення чоловіка, куди невідомо, (т. 1 а.с. 202);

-рапорт від 14.01.2022 року за № 1022, згідно якого 14.01.2022 року, о 12-02 год., надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що о 11-59 за адресою: АДРЕСА_4 , МКЛ ШМ 3 Єфса о 11-20 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає по АДРЕСА_5 , діагноз ЗЧМТ СГМ, колото різана рана обличчя, грудної клітини, голови, ЗЧМТ ребер зправа, алкогольне сп`яніння. Пояснює: 10-20 побили невідомі по АДРЕСА_4 на 7 поверсі, заявник: ОСОБА_19 (т. 1 а.с. 203);

-рапорт від 15.01.2022 року за № 1123, згідно якого 15.01.2022 року, о 16-56 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 15.01.2022 року за адресою: район АДРЕСА_4 в третьому під`їзді, між 7-8 поверхами. Жінка бачить, що лежить ніж в крові. Заявник ОСОБА_20 (т. 1 а.с. 204);

-заява ОСОБА_21 від 14.01.2022 року про те, що останній дозволяє працівникам поліції ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області провести огляд місця події, слідчий експеримент, огляд предмету, на території (у приміщенні) належного йому домоволодіння, земельної ділянки, житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 205);

-протокол огляду місця події від 14 січня 2022 року, відповідно до якого слідчий, у присутності двох понятих, за участю спеціаліста та власника майна, провів огляд місця події, квартири АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 206-213). До протоколу додані фото таблиця (т. 1 а.с. 214-219) та диск з відеозаписом (т. 1 а.с 220);

-ухвала слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2022 року, якою клопотання слідчого СВ ВП № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про надання дозволу на проведення обшуку житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 задоволено (т. 1 а.с. (221-222);

-протокол огляду місця події від 15 січня 2022 року, згідно якого слідчий, в присутності двох понятих, за участю спеціаліста, провів огляд місця події приміщення сходинкового майданчика між поверхами 7 та 8 у будинку АДРЕСА_6 (т. 1 а.с. 225-230). До протоколу додана фото таблиця (т. 1 а.с. 231- 232);

-рапорт старшого оперуповноваженого СКП ВП № 4 ЗРУП ГУП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_22 , згідно якого 14.01.2022 року було здійснено виїзд до Міської клінічної лікарні № 5, де перебував громадянин, якому нанесені тілесні ушкодження в квартирі АДРЕСА_2 за ЄО № 102, 1022 від 14.01.2022 року. Під час виїзду встановлено, що останнього звати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_5 . Також, під час візуального огляду було виявлено, що у останнього маються чисельні колото різані рани обличчя, голови та спини. До рапорту додані фотокартки. (т. 1 а.с. 237-239);

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу події від 18 січня 2022 року, згідно якої ОСОБА_10 просить органи поліції притягнути до кримінальної відповідальності чоловіка на ім`я ОСОБА_23 , який 14.01.2022 року, близько 09-00 години, наніс йому тілесні ушкодження за адресою: АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 240-240зв);

-протокол огляду від 18 січня 2022 року, згідно якого слідчий, у приміщені службового кабінету ВП № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, без участі понятих, провів огляд предмету, а саме одягу та взуття потерпілого ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було добровільно видано останнім слідчому та в якому останній був одягнутий у момент скоєння кримінального правопорушення. До протоколу додана фото таблиця (т. 1 а.с. 242 251);

-постанова про доручення проведення судової експертизи від 18 січня 2022 року та висновок експерта № 349/к від 06 квітня 2022 року, згідно якої за даними з «Висновку експерта» №195п від 04.02.2022 року на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тілі постраждалого були виявлені наступні тілесні ушкодження: у лобовій ділянці праворуч на межі росту волосся горизонтально орієнтований лінійно-ламаний рожевий м`який, запалий рубець з довжиною складових З см, 3,5 см, 4,2 см, краї рубця рівні, кінці гострокутні; у скроневій ділянці праворуч з аналогічними характеристиками рубець, горизонтально орієнтований, довжиною 3,8 см; у потиличній ділянці орієнтований на 12 і 6 годин умовного циферблату годинника рубець з аналогічними характеристиками, довжиною 6,5 см; у правій щічній ділянці рубець з аналогічними характеристиками, невизначеної форми, довжиною 1 см; у лівій щічно-виличній ділянці рубець з аналогічними характеристиками, лінійно ламаної форми, довжиною складових 3,5 см і З см; у надлопаткових ділянках по одному тьмяному блідо-жовтому синцю невизначених форм, розмірами 9x6см; на рівні 2-го грудного хребця горизонтально орієнтована рана, вшита вузловими швами, з відносно рівними краями, заокругленим правим кінцем та гострокутним лівим кінцем, довжиною 4см; на рівні 3-го грудного хребця по правій прихребтовій лінії рана з аналогічними характеристиками, орієнтована косо-горизонтально, довжиною 3,5 см; на передній поверхні грудної клітки праворуч в проекції 4-го міжребрового простору 2 рубця, невизначеної форми, прикриті темною кірочкою що лущиться, розмірами 1x0,5 кожен; на бічній поверхні грудної клітки праворуч в проекції 6-го ребра наявний рубець ознаками хірургічної обробки довжиною 17см; на бічній поверхі грудної клітки праворуч в проекції 10-го ребра рубець з аналогічними характеристиками розмірами 2x0,5см; по бічній поверхні грудної клітки ліворуч в проекціях 5-го, 6-го та 8-го ребер по одному рубцю з ознаками хірургічної обробки розмірами 1x1см, 16x0,2см та 1x0,5см відповідно. За даними медичної карти стаціонарного хворого №502 із КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР на ім`я постраждалого за результатами обстеження та лікування (оперативного втручання) у пацієнта мали місце два проникаючих колото-різаних поранення грудної клітки із розвитком двобічного травматичного гемопневмотораксу, підшкірної емфіземи грудної клітки, дихальної недостатності та геморагічного шоку ІІ ст. Тілесні ушкодження у потерпілого переважно (окрім 1.6.) мають ознаки дії гострого предмета (предметів), що володів колючо-ріжучими властивостями (мав у структурі травмуючої частини вістря та лезо) - краї рубців, що є наслідками наявних у постраждалого ран описані як рівні, а кінці як гострокутні чи заокруглені, що є характерним саме для травмуючого предмета (предметів) із вищевказаними характеристиками. Тілесні ушкодження вказані у п. 1.6. мають ознаки дії тупого твердого предмета (предметів) індивідуалізуючі характеристики якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися. Крім того, під час первинної судово-медичної експертизи були описані наслідки проведених оперативних втручань, що відповідають протоколам операції, наведеній у медичній карті стаціонарного хворого. Кількість травматичних впливів гострим предметом (предметами) на тілі постраждалого відобразилося не менше 7, у тому числі із утворенням складних (багатокомпонентних) ушкоджень, крім того, на тілі відобразилися ознаки двох впливів (п.1.6.) тупого твердого предмета, предметів. Щодо механізму утворення тілесних ушкоджень п. 1.6., то вони є характерними для окремих ударно-травматичних впливів тупого твердого предмета (предметів). Стосовно гострих предметів колючо-ріжучого типу, то вони, з точки зору механізму, виникають через розсічення та чи розшарування тканин організму механічним впливом ділянки вістря та леза (лез). Давність спричинення тілесних ушкоджень виявлених на тілі постраждалого не суперечить терміну вказаному у постанові слідчого та наданій медичній документації - 14.01.2022 року. Тілесні ушкодження, вказані у п. 1.1.-1.2., п. 1.4.-1.6., як кожне окремо, так і у сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження у відповідності до п. 2.3.2.б., 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. Тілесне ушкодження п. 1.3. кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я у відповідності до п. 2.3.2.а, 2.3.3. «Правил...». Два колото-різаних проникаючих поранення грудної клітки, як кожне окремо, так і у сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпека для життя у відповідності до п. 2.1.1.а, 2.1.3.й «Правил...». Діагноз «струс головного мозку» об`єктивними відомостями у динаміці не підтверджений та у відповідності до п. 4.6. «Правил...» не повинен оцінюватися з точки зору ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 1-10);

-постанова про відбір біологічних зразків для проведення експертизи від 18 січня 2022 року та протокол отримання зразків для експертизи від 19 січня 2022 року, згідно якого слідчий у приміщенні міської клінічної лікарні, у присутності понятих, відібрав у ОСОБА_10 зразки крові (т. 2 а.с. 11-12);

-постанова про відбір біологічних зразків для проведення експертизи від 18 січня 2022 року та протокол отримання зразків для експертизи від 18 січня 2022 рок, згідно якого слідчий, у присутності двох понятих, у приміщенні 5 МКЛ відібрав у потерплого ОСОБА_10 зразки букального епітелію порожнини рота (т. 2 а.с. 13-14);

-протокол огляду від 17 січня 2022 року, згідно якого слідчий у приміщенні службового кабінету ВП № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, без участі потятих, оглянув мобільний телефон марки «Power E240» у корпусі чорного кольору, який було вилучено слідчим 14.01.2022 року у ОСОБА_11 .. До протоколу додана фото таблиця (т.2 а.с. 27-29);

-постанова про доручення проведення судової експертизи від 20 січня 2022 року та висновок експерта № 128п від 20 січня 2022 року, згідно якої садна в ділянці лівої кисті, лівої гомілки у гр. ОСОБА_11 кваліфікуються як легкі літерні ушкодження (згідно п. 2.3.2. б «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого (-их) предмета (-тів). Давність утворення тілесних ушкоджень у гр.. ОСОБА_11 в межах 5-7 діб на момент огляду (20.01.2021 року) Виявлені тілесні ушкодження утворилися від не менш ніж 3-х травматичних впливів в травмовані ділянки тіла освідуваного (т. 2 а.с. 30-32);

-постанова про отримання зразків для проведення експертизи від 14 січня 2022 року та протокол отримання зразків для експертизи від 14 січня 2022 року, згідно якого слідчий у приміщенні кабінету № 30 відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, у присутності понятих, відібрав у ОСОБА_11 зразки букального епітелію порожнини рота для проведення судової експертизи (т. 2 а.с. 33-35);

-постанова про отримання зразків для проведення експертизи від 14 січня 2022 року та рапорту від, згідно якого ОСОБА_11 надав руки для зрізу нігтьової пластини, однак у зв`язку із тим, що нігтьові пластини дуже короткі, не є за можливе зробити зрізи нігтів без спричинення ушкоджень тканин пальців (т. 2 а.с. 36-38);

-постанова про отримання зразків для проведення експертизи від 14 січня 2022 року та протокол отримання зразків для експертизи від 14 січня 2022 року, згідно якого слідчий у приміщенні кабінету № 30 відділу поліції № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, у присутності понятих, відібрав у ОСОБА_11 змиви з долонь обох рук для проведення судової експертизи (т. 2 а.с. 39-41);

-постанова про відбір біологічних зразків для проведення експертизи від 20 січня 2022 року та протокол отримання зразків для експертизи від 20 січня 2022 року, згідно якого слідчий у приміщенні ЗОБ СМЕ, у присутності понятих, відібрав у ОСОБА_11 зразки крові (т. 2 а.с. 42-43);

-постанова про доручення проведення експертизи від 19 січня 2022 року та висновок експерта № 267 від 27 січня 2022 року, згідно якого рідка кров ОСОБА_11 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 з супутнім антигеном Н. (т. 2 а.с. 44-46);

-постанова про доручення проведення експертизи від 19 січня 2022 року та висновок експерта № 268 від 27 січня 2022 року, згідно якого рідка кров ОСОБА_10 , відноситься до групи 0 за з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. (т. 2 а.с. 46-49);

-постанова про доручення проведення експертизи від 18 січня 2022 року та висновок експерта № 271 від 04 лютого 2022 року, згідно якого рідка кров ОСОБА_10 відноситься до групи 0 за з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Рідка кров ОСОБА_11 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 з супутнім антигеном Н. На речах потерпілого ОСОБА_10 : куртці І «Nike» (об`єкти №1-6), Куртці ІІ «Adidas» (об`єкти №7-12), футболці (об`єкти №13, 14), штанах І спортивних з плащової тканини (об`єкти №15, 16), штанах ІІ спортивних трикотажних (об`єкт №17), трусах (об`єкт №18) та парі кросівок (об`єкти №19, 20) встановлена наявність крові людини та виявлені антигени Н з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В в об`єктах 1,3-7,9,11,12,14,15. Такий результат міг бути отриманий за рахунок крові особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, у тому числі крові самого потерпілого ОСОБА_10 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_25 виключається (т. 2 а.с. 50-56);

-постанова про доручення проведення експертизи від 18 січня 2022 року та висновок експерта № 270 від 03 лютого 2022 року, згідно якого рідка кров ОСОБА_10 , відноситься до групи 0 за з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Рідка кров ОСОБА_11 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 з супутнім антигеном Н. При судово-цитологічному дослідженні трьох марлевих тампонів зі змивами з: поверхні кухонних дверей (об`єкт №1), з поверхні ручки вхідних дверей (об`єкт № 2) з плями РБК перед вхідними дверима (об`єкт № 3) встановлена наявність крові людини та виявлений антиген Н з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, що не виключає її походження від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, в тому числі від ОСОБА_10 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_11 виключається. Статева належність крові не встановлена у зв`язку з відсутністю клітин крові, необхідних для статевого диференціювання. Наявність слини не встановлено. Епітеліальні клітини, придатні для дослідження, не знайдені. (т. 2 а.с. 57-62);

-постанова про доручення проведення експертизи від 18 січня 2022 року та висновок експерта № 272 від 21 лютого 2022 року, згідно якого рідка кров ОСОБА_10 , відноситься до групи 0 за з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Рідка кров ОСОБА_11 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 з супутнім антигеном Н. При дослідженні кепки-жокейки чоловічої (об`єкти №1, 2), куртки чоловічої (об`єкти №3-6), куртки без рукавів ( за постановою слідчого жилетка) (об`єкти № 7, 8), кофти флісової (об`єкт № 9), штанів спортивних (Об`єкти №12, 13) та пари кросівок (за постановою слідчого - чоботи) чоловічих (об`єкти № 14-17) встановлена наявність крові людини та виявлені антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А і анти-В в об`єктах № 3,4,7,12, що не виключає її походження від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В зі ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від потерпілого ОСОБА_10 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_11 виключається. На флісовій кофті в об`єкті № 10 встановлена наявність крові, висловитись про видову належність якої неможливо через не виявлення видових властивостей (негативний результат на білок крові людини, свині, рогатої худоби, птиці, собаки, коня, кішки). Отриманий результат може бути обумовлений негативною(руйнівною) дією факторів навколишнього середовища на білок крові. На цій же кофті флісовій в об`єкті № 11 наявність крові не встановлена. (т. 2 а.с. 63-67)

-постанова про визнання речових доказів від 22 лютого 2022 року відповідно до якої визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000078: паперовий конверт, в який упаковано матеріал з об`єктів №1-9, 12-17; Паперовий конверт, в який упаковано зразок крові, висушеної на марлі, потерпілого ОСОБА_10 ; паперовий конверт, в який упаковано зразок крові, висушеної на марлі, підозрюваного ОСОБА_11 ; картону коробку, в яку упаковано пару чоловічих кросівок (черевиків); картону коробку, в яку упаковано кепку-жокейку, куртку чоловічу, куртку без рукавів (жилетку), штани спортивні, кофту флісову. (т. 2 а.с. 68-69)

-постанова про доручення проведення експертизи від 18 січня 2022 року та висновок експерта № 269 від 04 лютого 2022 року, згідно якого рідка кров ОСОБА_10 відноситься до групи 0 за з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Рідка кров ОСОБА_11 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 з супутнім антигеном Н. При судово-цитологічному дослідженні трьох марлевих тампонів І, ІІ зі змивами з: правої (об`єкт №1) та лівої (об`єкт №2) кистей рук підозрюваного ОСОБА_11 встановлена наявність крові людини та виявлений антиген А, В та Н, що не виключає її походження від особи (осіб) групи АВ з ізосерерологічною системою АВ0, з супутнім антигеном Н, у тому числі від самого підозрюваного ОСОБА_11 . Домішка крові особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В а ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від ОСОБА_10 не виключається. Наявність епітеліальних клітин зі збереженою ядерною структурою, придатних для дослідження, в об`єктах №1, 2 не встановлена. (т. 2 а.с. 75-79);

-постанова про відбір зразків для проведення експертизи від 24 січня 2022 року та протокол отримання зразків для експертизи від 24 січня 2022 року, згідно якого слідчий у приміщенні ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», у присутності понятих, відібрав у ОСОБА_11 зразки папілярних узорів пальців та долонь кистей обох рук (т. 2 а.с. 80-81);

-постанова про проведення експертиз від 24 січня 2022 року та висновок експерта № КСЕ-19/108-22/1248-Д від 27 січня 2022 року, згідно якого на поверхні ножа, вилученого 14 січня 2021 року, при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_1 , сліди папілярних узорів рук не виявлені. Відповісти на питання «Якщо так, чи придатні вони для ідентифікації особи (осіб), яка (які) їх залишила (залишили)?» не можливо у зв`язку з тим, що на поверхні ножа сліди попілярних узорів не виявленні. Відповісти на питання «Чи залишені сліди попілярних узорів підозрюваним ОСОБА_11 чи іншою особою?» неможливо у зв`язку з тим, що на поверхні ножа сліди попілярних узорів не виявлені. (т. 2 а.с. 82-94);

-постанова про проведення експертиз від 24 січня 2022 року та висновок експерта № КСЕ-19/108-22/1248-Д від 28 квітня 2022 року, згідно якого встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_11 (об`єкт № 1), встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_10 (об`єкт № 2), на поверхні наданого на дослідження ножа (об`єкти №№ 3.1, 3.2) встановлена наявність клітин з ядрами, встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами на клинку ножа (об`єкт 3.2), генетичні ознаки клітин з ядрами на руків`ї ножа (об`єкт № 3.1) не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК, генетичні ознаки клітин з ядрами на клинку ножа (об`єкт № 3.2) належать особі чоловічої генетичної статі відповісти на питання "Чи співпадають між собою встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами на поверхні ножа?" не є можливим у зв`язку з встановленням генетичних ознак лише в одному об`єкті, генетичні ознаки клітин з ядрами на клинку ножа (об`єкт № 3.2) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_10 (об`єкт № 2) та не збігаються генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_11 (об`єкт № 1). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами на клинку ножа (об`єкт № 3.2) та зразка букальних клітин ОСОБА_10 (об`єкт № 2) складає 1,13х10-35. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах зустрічається не частіше, ніж у 1 з 8,87х 1034 осіб (т. 2 а.с. 97-107);

-протокол проведення слідчого експерименту та відеозапис слідчої дії відтворення обстановки та обставин події від 22 лютого 2022 року, на якому зафіксовано як потерпілий ОСОБА_10 пояснив і продемонстрував фактичні обставини справи (т.2 а.с. 120-125);

-постанова про проведення додаткової судової медичної експертизи від 29 березня 2022 року та висновок експерта №362/к відповідно до якого 3а даними з «Висновку експерта» №195п від 04.02.2022р. на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тілі постраждалого були виявлені наступні тілесні ушкодження: У лобовій ділянці праворуч на межі росту волосся горизонтально орієнтований лінійно-ламаний рожевий м`який, запалий рубець з довжиною складових 3см, 3,5см, 4,2см, краї рубця рівні, кінці гострокутні; У скроневій ділянці праворуч з аналогічними характеристиками рубець, горизонтально орієнтований, довжиною 3,8см; У потиличній ділянці орієнтований на 12 і 6 годин умовного циферблату - годинника рубець з аналогічними характеристиками, довжиною 6,5см; У правій щічній ділянці рубець з аналогічними характеристиками, невизначеної форми, довжиною 1см; У лівій щічно-виличній ділянці рубець з аналогічними характеристиками, лінійно ламаної форми, довжиною складових 3,5см і 3см; У надлопаткових ділянках по одному тьмяному блідо-жовтому синцю невизначених форм, розмірами 9x6см; На рівні 2-го грудного хребця горизонтально орієнтована рана, вшита вузловими швами, з відносно рівними краями, заокругленим правим кінцем та гострокутним лівим кінцем, довжиною 4см; На рівні 3-го грудного хребця по правій прихребтовій лінії рана з аналогічними характеристиками, орієнтована косо-горизонтально, довжиною 3,5см; На передній поверхні грудної клітки праворуч в проекції 4-го міжребрового простору 2 рубця, невизначеної форми, прикриті темною кірочкою що лущиться, розмірами 1x0,5 кожен; На бічній поверхні грудної клітки праворуч в проекції 6-го ребра наявний рубець з ознаками хірургічної обробки довжиною 17см; На бічній поверхні грудної клітки праворуч в проекції 10-го ребра рубець з аналогічними характеристиками розмірами 2x0,5см; По бічній поверхні грудної клітки ліворуч в проекціях 5-го, 6-го та 8-го ребер по одному рубцю з ознаками хірургічної обробки розмірами 1x1см, 16x0,2см та 1x0,5см відповідно. За даними з протоколу проведення 22 лютого 2022 року слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 : «Потерпевший ОСОБА_10 , пояснил, что 14.01.2022 года в обеденное время распивал пиво ... Потерпевшему открыл дверь ОСОБА_26 , и со слов потерпевшего... попытался нанести удар в область тела, но удар пришелся по ладони правой руки. В правой руке ОСОБА_26 был предмет, похожий на нож. После ОСОБА_26 , со слов потерпевшего, нанес несколько ударов в область лица и виска (правого). После этих ударов все тем же предметом, ОСОБА_10 начал уклоняться и последних несколько ударов пришлось в спину потерпевшего. После этого, потерпевший упал на пол, но сознание с его слов не потерял». З протоколу додаткового допиту 22 лютого 2022 року потерпілого ОСОБА_10 : «... 14 января 2022 года... Я подошел к двери, позвонил в звонок, и дверь открыл этот мужчина. ... этот мужчина открыл дверь/ и сразу замахнулся своей правой рукой, в которой был нож, с целью нанести мне удар в область печени, но я отмахнулся и удар пришелся по внутренней стороне правой руки (ладони). После, этот мужчина нанес мне ножом два замашистых удара по лицу, а именно по правой и левой сторонам (щеки). Далее, удары наносились тем же предметом в область головы, а именно височной доли (сколько было ударов - не помню). После этого, я наклонился, из-за того, что почувствовал боль, и два последних прямых удара ножом пришлись в спину (этот мужчина находился в этот момент передо мной), и после этого я начал хрипеть...Сознание не терял, но упал на пол в подъезде возле его двери...». Тілесні ушкодження у потерпілого переважно (окрім 1.6.) мають ознаки дії гострого предмета (предметів), що володів колючо-ріжучими властивостями (мав у структурі травмуючої частини вістря та лезо) - краї рубців, що є наслідками наявних у постраждалого ран описані як рівні, а кінці як гострокутні чи заокруглені, що є характерним саме для травмуючого предмета (предметів) із вищевказаними характеристиками. Тілесні ушкодження вказані у п.1.6. мають ознаки дії тупого твердого предмета (предметів) індивідуалізуючи характеристики якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися. Крім того, під час первинної судово-медичної експертизи були описані наслідки проведених оперативних втручань, що відповідають протоколам операції наведеній у медичній карті стаціонарного хворого. Потерпілий під час слідчого експерименту та додаткового допиту вказує, що травми йому були нанесені предметом схожим на ніж, а травматичні впливи наносилися в ділянку голови та задньої поверхні грудної клітки (спини), точну їх кількість постраждалий не вказує, проте зазначає, що їх було кілька. Таким чином, механізм утворення тілесних ушкоджень описаний потерпілим не суперечить результатам отриманим під час судово-медичної експертизи в частині локалізації та неодноразовості травматичних впливів, характеру травмуючого предмета. Отже можливість утворення тілесних ушкоджень виявлених під час судово-медичної експертизи за механізмом на який вказує потерпілий під час слідчого експерименту та додаткового допиту - не виключається. Конкретного механізму утворення тілесних ушкоджень вказаних у п.1.6. потерпілий, при описанні механізму травмування - не наводить. (т. 2 а.с. 126-132)

-відповідь на запит КНП «Територіальне медичне об`єднання «Обласний центр екстреної допомоги та медицини катастроф» Запорізької обласної ради, щодо надання аудіо запису виклику швидкої допомоги, відповідно до якого, швидку допомогу 14 січня 2022 року о 10 годині 29 хвилин викликала жінка, яка вказала, що в передбаннику квартири за адресою АДРЕСА_4 лежить особа, віком 35 років, з ножовим пораненням, в яку частину тіла вона не знає, поранена особа швидко втрачає кров. Додаток диск з телефонним викликом, прослуханий в судовому засіданні. (т. 2 а.с. 196-297).

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що зранку 14 січня 2022 року, він знаходився в гостях у своєї подруги ОСОБА_27 , яка мешкає за тією ж адресою, що і обвинувачений ОСОБА_28 , однак на 4-му поверсі. Вони разом вживали спиртні напої. Прийшов ОСОБА_28 . ОСОБА_27 відчинила двері і обвинувачений почав кричати на неї. Коли він став захищати ОСОБА_27 , ОСОБА_28 почав кричати та махати руками і у його бік. Репетило самостійно покинув приміщення, однак погрожував що ще повернеться, щоб поговорити з ними. Вони чекали на обвинуваченого, проте він не прийшов. Тоді ОСОБА_27 сказала йому, де мешкає ОСОБА_28 і він пішов до нього додому. Він піднявся, подзвонив у двері, які одразу відчинилися і ОСОБА_28 першим почав наносити удари. Перед цим між ними ніякого діалогу не було. Він зрозумів, що ОСОБА_28 наносив удари ножем, лезо якого було приблизьмо 30 см. В один з ударів, він схопив цей ніж за лезо та відвід його у бік, в результаті чого пошкодив праву руку. ОСОБА_28 наносив йому удари ножем і в задню частину голови, і у спину, і в обличчя. По ходу бійки вони опинилися у придбанику, де він впав в результаті ударів обвинуваченого. Чув, що викликали швидку. Проте не знає хто це зробив. Де був обвинувачений після того, як він впав не знає. Коли приїхала швидка, він самостійно спустився та поїхав з ними до лікарні. Щодо зламаних дверей пояснити нічого не зміг, зазначивши, що не пам`ятає як це сталося. В подальшому подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Щодо призначення покарання покладався на розсуд суду.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_29 суду пояснила, що пояснила, що взимку 2022 року до неї в гості прийшов приятель та колега ОСОБА_17 посівати. О якій годині це було вона не пам`ятає. Він вже прийшов у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Вони випивали з ним пиво. Через деякий час прийшов ОСОБА_28 , з яким 5 років назад у них були романтичні стосунку. ОСОБА_28 також перебував у стані алкогольного сп`яніння. Він почав їй щось говорити, проте вона не розуміла що саме, з її боку не було ніякої реакції. Вона сказала йому йти додому. Він пішов. ОСОБА_30 через деякий час повернувся знову. Вони почали спілкуватися з ОСОБА_17 , проте вона не розуміла про що вони говорять. Мостіпан вийшов, вона зачинила за ним двері та пішла спати. Про те, що відбулося вона дізналася від сусідів.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_31 суду показала, що 14 січня 2022 року прийшла додому, хотіла відпочити та зігрітися. У під`їзді сидить якийсь хлопець з розбитим носом. Вона спитала хто це, а ОСОБА_27 відповіла, що це її знайомий прийшов посівати. Після цього вона пішла на роботу. Після роботи повернулася додому, а там була вже і поліція і швидка. Сосуди розповіли, що була сварка, крики. Працівники поліції задавали їй питання, проте вона нічого не знає, оскільки в цей час була вдома.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_32 суду показала, що обвинувачений ОСОБА_11 є її сином. Точної дати вона не пам`ятає, приблизно 14 січня 2022 року, вони перебували вдома. У двері хтось подзвонив і вона пішла відчиняти. Проте йшла дуже повільно, тому ОСОБА_11 сказав, що сам відчинить двері і пішов їх відчиняти. Потім вони з чоловіком, який також був в квартирі,почули шум і придбаннику, немов хтось боровся. Після цього вони почули сильний удар ногою в двері, виломалася лутка, замок з дверей і самі двері відчинилися. Вона впевнена, що вдарили ногою, оскільки рукою, на її думку, так сильно неможливо вдарити. У придбанику був незнайомий їй хлопець у крові. Попросив щось, щоб витерти кров. Вона пішла на кухню за рушником, який дала цьому хлопцю. ОСОБА_11 викликати швидку. Разом зі швидкою приїхала поліція. Хлопця відвели на верхній поверх працівники швидкої для надання йому допомоги, а працівники поліції залишилися розмовляти з її сином. Про що вони розмовляли, вона не чула. Після цього потерпілого відвезли до лікарні, а її сина до поліції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду показала, що вона являється співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_11 . Того дня, 14 січня 2022 року, вона була на роботі Їй подзвонила племінниця та розповіла що сталося. Коли вона приїхала близька 6 години вечора, вже нікого не було. Двері були вибиті, все було в крові. Вона в той день прибирала кров, яка була у придбанику, біля квартири та ліфту. І наступного дня також необхідно було доприбирати. І це саме вона, під час прибирання під`їзду, між 7 та 8 поверхами знайшла ніж. З приводу чого і зателефонувала у поліцію, повідомивши про це.

Від допиту свідка ОСОБА_21 сторона обвинувачення відмовилася.

Дослідивши у змагальній процедурі й зіставивши зазначені докази, оцінивши їх в аспекті ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості й достовірності, а також з`ясувавши передбачені ст. 91 КПК України обставини, що належать до предмета доказування, суд дійшов висновку, що ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку доводять факт вчинення обвинуваченою кримінально караного діяння.

Проаналізувавши всі досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вони логічні, послідовні, за своїм змістом не містять протиріч, на їх підставі судом встановлені та перевірені обставини, які в силу ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.

Підстав сумніватись в їх достовірності судом не встановлено

Разом з тим, відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд встановлюють наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Однак, рапорти в розумінні ст. 84 КПК України, не є процесуальними джерелами доказів та жодним чином не встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного кримінального провадження та підлягають доказуванню, а відтак не беруться судом до уваги.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_11 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення (злочину) до кінця, але кримінальне правопорушення (злочин) не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Згідно з ч. 1 ст. 15 КК замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України, умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Умисне вбивство слід відрізняти від умисного тяжкого тілесного ушкодження. Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю. Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

При відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим.

Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату.

Тобто, якщо умисне вбивство може бути вчинено як з прямим, так і з непрямим умислом, то замах на умисне вбивство можливий лише з прямим умислом, тобто коли вчинене свідчило про те, що винний усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав можливість або неминучість настання смерті іншої людини і бажав її настання, однак смертельний результат не настав з незалежних від нього обставин.

Для з`ясування змісту та спрямованості умислу особи необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Разом з тим, сама лише локалізація тілесних ушкоджень та спосіб його нанесення, без урахування інших обставин, не свідчить про умисел на позбавлення життя. Замах на позбавлення життя особи може бути вчинено лише з прямим умислом, тобто коли обвинувачений усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті людини і бажає їх настання. За відсутності умислу на позбавлення життя дії обвинуваченого кваліфікуються за їх фактичними наслідками.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (частина друга статті 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК України) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.

За змістом ч. 3 ст. 24 КК України непрямим є умисел, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання. У тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, відповідальність настає за тілесне ушкодження, яке було фактично заподіяне.

Об`єктом захисту зазначеної норми є здоров`я іншої особи незалежно від її стану та аномалій.

Склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК України, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю, природою речей заподіяння смерті відбувається єдиним засобом - завданням тілесних ушкоджень.

Вчиняючи умисний злочин із матеріальним складом, особа інколи приводить у рух певні сили, які поза межами її волі тягнуть настання додаткових більш тяжких, небажаних наслідків. Ці наслідки, які перетворюють простий склад у кваліфікований, інкримінуються особі лише за умови встановлення щодо них (наслідків) необережної вини.

Складність об`єктивної сторони цього злочину полягає в тому, що передбачене законом умисне діяння спричиняє два різні похідні наслідки: первинний з них (найближчий) тяжкі тілесні ушкодження (обов`язкова ознака об`єктивної сторони) знаходяться у необхідному причинному зв`язку з наслідками вторинними (віддаленими) смертю потерпілої особи (кваліфікуюча ознака). У цьому злочині згідно із законом і щодо діяння, і щодо першого, обов`язкового наслідку суб`єктивна сторона виражається в умислі (прямому чи непрямому), а стосовно другого (кваліфікованого) наслідку тільки в необережності (самовпевненості чи недбалості). У цілому цей злочин визнається умисним, бо саме умисне ставлення до діяння і найближчого наслідку визначає спрямованість злочину, його суспільну небезпечність.

Значення змішаної форми вини полягає в тому, що вона дає можливість: а) конкретизувати ступінь суспільної небезпечності злочину; б) визначити правильну кваліфікацію; в) відмежувати близькі за об`єктивними ознаками склади злочинів, зокрема умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, від убивства, коли винуватий не усвідомлював можливості настання похідного вторинного (віддаленого) наслідку в результаті настання похідного первинного (найближчого).

Зазначене узгоджується із правовою позицією Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 28 травня 2015 року у справі N 5-25кс15, згідно з якою діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України є вчиненням злочину з так званими похідними наслідками (з кваліфікуючими наслідками), суб`єктивна сторона якого полягає у змішаній формі вини, коли умисно спричинений особою так званий прямий (безпосередній) наслідок (тяжкі тілесні ушкодження) тягне за собою ще один - опосередкований (похідний) наслідок (смерть потерпілого), психічне ставлення до якого з боку винного полягає лише в необережній формі вини - злочинній недбалості.

Враховуючи вищевикладене суд в даному конкретному випадку зазначає наступне.

Перш за все слід зазначити, що заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень за відсутності умислу на настання смерті не можуть кваліфікуватися як замах на вбивство.

Злочин може кваліфікуватися як замах на вбивство лише в тих випадках, коли винний передбачає настання смерті потерпілого, коли такий наслідок його дій охоплювався його умислом.

Про намір винного заподіяти смерть і прямий умисел можуть свідчити: погрози потерпілому, висловлювані винним до посягання; неприязні стосунки між винним і потерпілим; спрямованість дій винного і характер спричинених потерпілому ушкоджень. застосування таких знарядь чи засобів, якими безсумнівно може бути заподіяна смерть (вогнепальної зброї, сильнодіючого яду, високої чи занадто низької температури, тощо); інтенсивність дій винного - нанесення багатьох ударів, ран; причини припинення злочинних дій, поведінка винного і потерпілого, яка передувала події злочину.

Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Згідно з обвинувальним актом, обвинувачення у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство фактично ґрунтується на кількості тілесних ушкоджень, спричинених обвинуваченим потерпілому ОСОБА_10 , їх локалізації.

В ході судового розгляду справи обвинувачений визнав сам факт заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, проте, стверджував, що він наносив тілесні ушкодження з метою самозахисту, захисту свого майна та не мав умислу на позбавлення потерпілого життя.

Твердження обвинуваченого щодо відсутності у нього умислу на вбивство ОСОБА_10 не були спростовані стороною обвинувачення, а зібрані докази у кримінальному провадженні не містять даних, які б свідчили про намір ОСОБА_11 вчинити вбивство потерпілого.

З огляду на докази, здобуті у даному кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду, встановлено, що обвинувачений та потерпілий не були знайомі між собою, у день подій потерпілий вживав алкогольні напої, факт вживання алкогольних напоїв обвинуваченим суду не доведено, про те, що до цього часу у них були неприязні відносини, матеріали кримінального провадження доказів не містять. Крім того, у судовому засіданні як обвинувачений, так і потерпілий зазначили, що не були знайомі до цього дня. Конфліктна ситуація між ними виникла раптово, що не дає підстав вважати про наявність умислу в обвинуваченого на вбивство потерпілого, а тому протиправні дії обвинуваченого стали наслідком раптово виниклого умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому предметом, що має колючо-ріжучі властивості, оскільки між наміром використати проти останнього даний предмет та його безпосередньою реалізацією пройшов невеликий проміжок часу, тобто обвинувачений заздалегідь не готував ніж для нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, а скористався вказаним предметом, який лежав у коридорі і він його побачив, коли ухилився від удару потерпілого, застосувавши його проти потерпілого. При цьому, учасники провадження у судовому засіданні не вказували, що обвинувачений висловлював погроз вбивством потерпілому.

Характер та локалізація поранень також не свідчить про умисел на вбивство. Хоча обвинуваченим і було нанесено множинні удари потерпілому (12 ударів), але вони наносились по різних частинах тіла хаотично, без чіткої спрямованості на спричинення смерті.

Як зазначено у обвинувальному акті, обвинувачений вчинив всі дії, направлені на вбивство потерпілого ОСОБА_10 , які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілому ОСОБА_10 було своєчасно надано медичну допомогу.

Проте, згідно показів допитаних у судовому засіданні свідків та показів обвинуваченого, після нанесення обвинуваченим йому хаотичних ударів, останній фактично не залишив місце пригоди. Він знаходився у квартирі. Очікував працівників поліції. Коли вони приїхали нікуди не тікав. Сказав своїй матері викликати швидку, що свідок підтвердила у судовому засіданні. Крім того, в момент, коли потерпілий впав у придбаннику, обвинувачений мав можливість спричинити і інші тілесні ушкодження, однак самостійно припинив злочинні дії.

Таким чином, фактично продовженню злочинних дій обвинуваченому, за наявності намірів на позбавлення життя потерпілого, ніщо не заважало. Тобто доведеним є факт припинення злочинних дій за відсутності перешкод для їх продовження.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, які були встановлені на підставі досліджених судом доказів, суд вважає, що при наявності у обвинуваченого прямого умислу на умисне вбивство потерпілого, йому нічого не заважало довести свої дії до кінця, оскільки він мав достатньо часу і можливостей нанести потерпілому таку кількість ударів у життєво важливі органи, які б у будь-якому випадку потягли за собою настання смерті, незалежно від можливості надання потерпілому медичної допомоги.

Дослідженні судом докази щодо змісту та спрямованості умислу обвинуваченого, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого ним діяння, зокрема способу, знаряддя злочину, кількості, характеру, інтенсивності та локалізації нанесених потерпілому поранень, причин припинення злочинних дій, поведінки винного та потерпілого, що передували події, а також стосунків між ними, дозволяють зробити висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_11 не мав прямого умислу на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, оскільки наявність такого умислу не була підтверджена належними та допустимими доказами, умисел обвинуваченого на спричинення смерті потерпілому не доведений, а відтак його дії належить кваліфікувати за наслідками, які фактично настали.

Обвинувачений ОСОБА_11 достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого. Водночас, наносячи удари потерпілому не конкретизував у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (наслідок завдання тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно ним потерпілому. Тобто, в даному випадку обвинувачений ОСОБА_11 діяв із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого особа хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди.

Отже, в діях обвинуваченого не вбачається прямого умислу на спричинення смерті потерпілому ОСОБА_10 . Разом з тим, обвинувачений мав передбачити, що нанесені удари можуть спричинити негативні наслідки для потерпілого. Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений при нанесенні ударів предметом, що має колюче-ріжучі властивості допускав заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, однак наміру заподіяти йому смерть - стороною обвинувачення не доведено. Таким чином, обвинувачений має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно - умисне заподіяння тяжких ушкоджень.

У своїй правовій позиції (Постанова від 05 червня 2018 року у справі №405/3991/16-к) Верховний Суд вказав, що дії особи, яка завдає удару іншій особі, з невизначеним умислом на заподіяння тілесних ушкоджень мають кваліфікуватися за наслідками таких дій.

Визнання своєї провини ОСОБА_11 , яка полягає у незгоді з кваліфікацією інкримінованого йому злочину стороною обвинувачення та доводи сторони захисту щодо заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому в умовах перевищення меж необхідної оборони, суд вважає неспроможними та розцінює як обраний спосіб захисту, виходячи з наступного.

Твердження обвинуваченого про те, що він захищався від дій потерпілого, який перший напав на нього, наніс перші два удари та діяв у межах необхідної оборони, як це передбачає ч. 1 ст. 36 КК України є необґрунтованими, виходячи з наступного

Згідно із ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання. Посягання має бути реальним, а не існувати лише в уяві того, хто захищається, та при необхідній обороні допускається заподіяння лише такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Втім, стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Так, під час судового розгляду судом не встановлено, що діям обвинуваченого передувала необхідність у застосуванні заходів захисту або реальна загроза заподіяння шкоди, або підстави для сприйняття загрози як реальної. У матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б підтверджували, що під час конфлікту потерпілий мав зброю, що дало б можливість обвинуваченому відчувати реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, а відтак дії потерпілого ані за своїм характером, ані за об`єктивними проявами не могли бути розцінені обвинуваченим такими, що досягли ступеню суспільної небезпечності та викликати стан необхідної оборони.

Згідно показань ОСОБА_11 , усі вони фактично зводяться до того, що потерпілий ОСОБА_10 наніс йому один удар рукою, від якого він ухилився, та ще один, який потрапив у скроневу частку голови, від якої він впав. При цьому слід зазначити, що потерпілий, попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, пояснив, що саме обвинуваченим було нанесено перший удар, а в подальшому між ними відбувалася бійка. Згідно висновку експерта № 128п від 20 січня 2022 року садна в ділянці лівої кисті, лівої гомілки у гр. ОСОБА_11 кваліфікуються як легкі літерні ушкодження, які утворилися від дії тупого (-их) предмета (-тів). Давність утворення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_11 в межах 5-7 діб на момент огляду (20.01.2021 року) Виявлені тілесні ушкодження утворилися від не менш ніж 3-х травматичних впливів в травмовані ділянки тіла освідуваного. Суд не виключає, що вказані тілесні ушкодження у обвинуваченого могли утворитися вже в ході самої бійки з потерпілим, а не передували їй. Суд бере до уваги, що будь-якої зброї потерпілій при собі не мав.

Крім того, нанесення ударів обвинуваченим відбулося в той момент, коли учасниками бійки були лише потерпілий та обвинувачений, будь-яких доказів щодо реальної загрози його життю здобуто не було, обвинувачений не був позбавлений можливості припинити бійку і залишити місце події. При цьому обвинувачений ОСОБА_11 використовував предмет, який має колючо-ріжучі властивості, згідно пояснень обвинуваченого - ніж, який за своїми властивостями спроможний спричинити тяжкі наслідки. Саме за таких обставин у даному випадку застосування ч. 1 ст. 36 КК України виключається.

Отже, судом не встановлено даних, які б свідчили, що зібрані докази по даному кримінальному провадженню отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод обвинуваченого через допущені порушення кримінального процесуального закону в ході досудового розслідування і оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про обґрунтованість обвинувачення, а вина обвинуваченого у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин доведена у повному обсязі.

За таких обставин, судом встановлені всі обставини скоєння кримінального правопорушення, ретельно досліджені всі докази, що є у справі і суд вважає що факт вчинення даного злочину за наведених у вироку обставинах знайшов підтвердження у судовому засіданні.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вину ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, стороною обвинувачення не доведено, дії останнього кваліфіковано невірно, а тому доходить до висновку, що його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент його заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховує, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Також, при призначенні покарання обвинуваченому по даній справі, суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів та враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

При призначенні ОСОБА_11 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на диспансерному обліку в Запорізькому наркологічному диспансері та в Запорізькій психіатричній лікарні на диспансерному обліку не перебуває, притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлені.

Частиною 2 статті 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_11 кримінального правопорушення, даних про його особу, його ставлення до скоєного, за відсутності обставин, що обтяжують покарання і відсутності пом`якшуючих обставин, враховуючи, що вчинене обвинуваченим, суспільно небезпечне діяння спричинило тяжкі наслідки для потерпілого, думки прокурора та потерпілого, суд прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства, а тому єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого.

При цьому враховуючи обставини справи, спричинення тілесних ушкоджень на ґрунті неприязних стосунків, з огляду на поведінку потерпілого, яка також спонукала до виникнення конфлікту між обвинуваченим та потерпілим та характеризуючих даних про особу, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк наближений до мінімального розміру покарання визначеною санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння ( ч. 1 ст. 121 КК України).

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Згідно ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2022 року відносно ОСОБА_11 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого слід відраховувати з 14 січня 2022 року з 11 години 33 хвилин.

Отже, з 14 січня 2022 року з 11 години 33 хвилин суд обчислює обвинуваченому строк відбування покарання.

Процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2022 року накладено арешт на майно, яке вилучене 14.01.2022 року, у підозрюваного ОСОБА_11 під час його обшуку, при затриманні в порядку ст. 208 КПК України, а саме: мобільний телефон POWER E-240, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, з двома сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; куртка чорного кольору, жилетка чорного кольору, кофта чорного кольору, штани чорного кольору, кепка чорного кольору; пара черевиків 41 розміру «Adidas Iniki», чорного кольору.

Отже, вказаний арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання з 14 січня 2022 року з 11 години 33 хвилин.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14 січня 2022 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Після набрання цим вироком законної сили обвинуваченого перевести з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в місце позбавлення волі для відбування призначеного покарання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2022 року на майно, яке вилучене 14.01.2022 року, у підозрюваного ОСОБА_11 під час його обшуку, при затриманні в порядку ст. 208 КПК України, а саме: мобільний телефон POWER E-240, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, з двома сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; куртка чорного кольору, жилетка чорного кольору, кофта чорного кольору, штани чорного кольору, кепка чорного кольору; пара черевиків 41 розміру «Adidas Iniki», чорного кольору скасувати.

Речові докази:

-3 змиви РБК (речовини бурого кольору), які вилучені з 1-з ручки вхідної двері квартири АДРЕСА_7 , 2 з підлоги біля вхідної двері, 3 з кухонних дверей та запаковані до паперових конвертів; ніж з РБК, який вилучений з холодильника на кухні та запакований до картонної коробки та опечатаний биркою; слід взуття, який вилучений з вхідної двері квартири АДРЕСА_7 та запакований до паперового конверту, долучені до матеріалів кримінального провадження - знищити;

-паперовий конверт, в якій упакований предмет, схожий на ніж, з нашаруванням РБК, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП - знищити;

-мобільний телефон POWER E-240, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, з двома сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; куртка чорного кольору, жилетка чорного кольору, кофта чорного кольору, штани чорного кольору, кепка чорного кольору; пара черевиків 41 розміру «Adidas Iniki», чорного кольору, що належать обвинуваченому ОСОБА_11 , передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області повернути за належністю;

-паперової конверт з марлевими тампонами І, ІІ зі змивами з обох рук підозрюваного ОСОБА_11 , передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - знищити;

-куртка І, ІІ, футболка, спортивні штани І, ІІ, труси, пара кросівок потерпілого ОСОБА_10 , пара шкарпеток, марлевий тампон та паперова квитанція за № 50, передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області повернути за належністю, у разі відмови знищити;

-паперовий конверт з матеріалом для подальшого ДНК-дослідження (висновок експерта №271 від 04.02.2022 року), переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знищити;

-паперовий конверт з матеріалом для подальшого ДНК-дослідження (висновок експерта №269 від 04.02.2022 року), переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знищити;

-конверт з матеріалом з матеріалом з об`єктів 1-3 висновок експерта №270 від 03.02.2022 року); паперовий конверт з марлевим тампоном зі змивом з плями РБК перед вхідними дверима та контроль до нього (висновок експерта № 27 від 03.02.2022 року); паперовий конверт з марлевим тампоном зі змивом з поверхні ручки вхідних дверей та контроль до нього (висновок експерта №270 від 03.02.2022 року), передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знищити;

-паперовий конверт, в який упаковано слід низу взуття, переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1