Провадження № 1-кс/752/3760/23
У Х В А Л А

17 травня 2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання подане старшим слідчим слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 в межах кримінального провадження № 0000021 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2022 року , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, погодженого прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане в порядку глави 18 Кримінального процесуального кодексу України,

встановив:

старший слідчий слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням прокурора Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном під приводом укладання комерційних угод.

З цією метою 25.09.2019 ОСОБА_4 зареєстрував ТОВ «РЕНТТЕХ» (), основним видом діяльності якого є Вантажний залізничний транспорт та став директором вказаного підприємства.

У листопаді 2021 року ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного наміру забезпечив створення завідомо неправдивої інформації про наявність у володінні та розпорядженні ТОВ «РЕНТТЕХ» придатних для передачі в оренду одиниць залізничного рухомого складу (вагонів), яку повідомив представникам ТОВ «Шовковий шлях України» (), чим викликав їх зацікавленість в укладанні такого правочину.

В листопаді 2021 року ОСОБА_4 під час обговорення умов майбутнього правочину з директором ТОВ «Шовковий шлях України» ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном цього підприємства, повідомив останній завідомо неправдиву інформацію про наявність у власності та управлінні ТОВ «РЕНТТЕХ» 2500 одиниць залізничного рухомого складу (вагонів), частину яких він може передати в оренду ТОВ «Шовковий шлях України» упродовж одного календарного тижня за умови сплати ОСОБА_9 авансового платежу в розмірі 1 200 000 грн.

У свою чергу директор ТОВ «Шовковий шлях України» ОСОБА_9 , сприйнявши повідомлену ОСОБА_4 інформацію як правдиву, погодилась на укладання договору оренди залізничних вагонів із ТОВ «РЕНТТЕХ» на запропонованих ОСОБА_4 умовах.

18.11.2021 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи умисно з метою заволодіння коштами ТОВ «Шовковий шлях України», перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 37 та діючи від імені ТОВ «РЕНТТЕХ» уклав із ТОВ «Шовковий шлях України» в особі директора ОСОБА_9 договір оренди залізничного рухомого складу.

Згідно умов вказаного договору ТОВ «РЕНТТЕХ» зобов`язувалось передати в оренду ТОВ «Шовковий шлях України» залізничний рухомий склад.

19.11.2021 ОСОБА_9 діючи від імені ТОВ «Шовковий шлях України» на виконання умов вищезазначеного договору оренди переказала 1 200 000 грн на вказаний в договорі рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ТОВ «РЕНТТЕХ» у АТ «ПУМБ».

Після цього ОСОБА_4 , заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, заволодів грошовими коштами ТОВ «Шовковий шлях України» у сумі 1 200 000 грн, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та згідно з приміткою до ст. 185 КК України є особливо великим розміром, чим завдав згаданому підприємству матеріальної шкоди у вказаному розмірі.

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до особливо тяжкого злочину.

В подальшому, ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме у вчиненні заволодіннях чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинених у особливо великих розмірах.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, на думку слідчого наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, крім того він офіційно не працевлаштований, немає стійких соціальних зв`язків, що свідчить про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність.

Враховуючи викладене, слідчий просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, звертаючи увагу суду на те, що більш м`які запобіжні заходи не є достатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя приходить про необхідність відмовити у задоволенні клопотання слідчого, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Встановлено, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинених у особливо великих розмірах.

Так, на переконання слідчого судді на день розгляду клопотання стосовно ОСОБА_4 існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, долученими слідчим до клопотання та дослідженими слідчим суддею в судовому засіданні.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, віднесених, відповідно до положень ст. 12 КК України до категорії особливо тяжких, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (пункт 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, зазначений стороною обвинувачення ризик щодо можливості вчинити підозрюваним інше кримінальне правопорушення через відсутність офіційного місця роботи слідчий суддя вважає не обгрунтованим та таким,що не грунтується на належних і допустимих доказах.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, слідчий суддя вважає, що застосування стосовно ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може ґрунтуватись лише на існуванні ризику, передбаченого статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, прокурором у судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, який би міг бути застосованим до підозрюваного ОСОБА_4 , не зможе в повній мірі запобігти ризикам, передбаченим пунктом 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому, враховуючи положення ч. 4 ст. 194 КПК України, особу підозрюваного, наявність постійного місця проживання, а також зважаючи на те, що досудове розслідування щодо вчинення кримінального правопорушення відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000021 у межах якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру, здійснюється більше року, а також приймаючи до уваги, що прокурором не зазначено на яких свідків та з метою зміни яких саме показань може впливати підозрюваний, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, оскільки під час судового розгляду не доведено, що застосування більш м`якої міри запобіжного заходу неможливе для запобігання ризиків в кримінальному провадженні, враховуючи відомості про особу підозрюваного, приходжу до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання, з одночасним застосуванням відносно особи більш м`якої міри запобіжного заходу - у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Оцінивши в сукупності всі вищезгадані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що забезпечить право підозрюваного на належний рівень життя.

На підставі виклдаденого, керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183 ,184, 193-196, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

клопотання подане старшим слідчим слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 в межах кримінального провадження № 0000021 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2022 року , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, погодженого прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення..

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, уродженцю міста Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, українця, зареєстрованого у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в нічний час доби, заборонивши останньому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчих слідчої групи по кримінальному провадженні № 0000021;

- не залишати місце фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв наступної доби;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- передати на зберігання відповідними органами Державної влади паспорт (паспорти), що дають право для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді на два місяці, тобто до 17 липня 2023 року включно.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1