Номер провадження1-кп/754/447/23
Справа №754/6956/21
У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0000009 від 16.04.2021 стосовно ОСОБА_3 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч. 2 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченою ОСОБА_3 за наступних обставин.

Так, відповідно до ст. 13 Конституції України земля являється об`єктом права власності Українського народу.

Згідно зі ст. 14 Конституції України земля є основним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Частинами 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності на право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності в межах їх повноважень. Набуття права на землю громадянами та юридичним особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки вникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельними ділянками посвідчується державними актами. Пунктом «б» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни несуть кримінальну відповідальність за самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття - це будь - які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно ст. 112 ч. 1 Земельного кодексу України, охоронні зони створюються:

а) навколо особливо цінних природних об`єктів, об`єктів культурної спадщини, гідрометеорологічних станцій тощо з метою охорони і захисту їх від несприятливих антропогенних впливів;

б) уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.

Частина 2 ст. 112 Земельного кодексу України передбачає, що правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.

Відповідно до ст. 112 Земельного Кодексу України - охоронні зони створюються:

а) навколо особливо цінних природних об`єктів, об`єктів культурної спадщини, гідрометеорологічних станцій тощо з метою охорони і захисту їх від несприятливих антропогенних впливів;

б) уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.

Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.

Відповідно ст. 59 ч. 4 Земельного кодексу України, громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту. Землі водного фонду можуть бути віднесені до земель морського і річкового транспорту в порядку, встановленому законом.

Так, всупереч зазначеним нормам законодавства, реалізуючи злочинний намір, не маючи рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу у власність чи надання у користування земельної ділянки, діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, невстановленими досудовим розслідуванням особами, на частині земельної ділянки з обліковим кодом 62:017:0016, а саме навпроти багатоповерхового житлового будинку №42-А по вул. Миколи Закревського в м. Києва , в порушення вимог містобудівного законодавства, завідомо розуміючи про відсутність будь-яких документів, які посвідчують законність будівництва будівель та споруд, а також відсутності права користування або володіння земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності, приблизно у 2013 році, більш точний час під час досудового розслідування встановити не надалось за можливе, було споруджено кілька одноповерхових будівель і допоміжних споруд, з метою їх використання для функціонування закладу громадського харчування, заздалегідь розуміючи, що частина вказаної земельної ділянки розміщується в охоронній зоні прибережної захисної смуги озера «Верхнє Вигурівське» та охоронній зоні електричних мереж.

Одночасно з тим, продовжуючи незаконно використовувати вказану земельну ділянку, з корисливим мотивом, який полягає у отриманні грошових коштів внаслідок функціонування закладу громадського харчування, невстановленими досудовим розслідуванням особами, приблизно у 2013 році, запропоновано ОСОБА_3 можливість використання закладу, з метою отримання заробітку, шляхом організації його діяльності та реалізації в ньому продуктів харчування, а також можливості фактичного проживання у самовільно побудованих будівлях та спорудах, в яких організовано функціонування закладу.

Прийнявши пропозицію невстановлених осіб, ОСОБА_3 , завідомо розуміючи про відсутність будь-яких документів, які посвідчують законність розміщення будівель та споруд, а також відсутності права користування або володіння земельною ділянкою, спільно почали використовувати будівлі та споруди, які використовуються для функціонування закладу громадського харчування, з метою власного збагачення, який самовільно збудовано на самовільно зайнятій земельній ділянці з обліковим кодом 62:017:0016, яка розташовується в охоронних зонах електричних мереж та прибережної захисної смуги.

Як наслідок спільного самовільного використання вказаної земельної ділянки невстановленими досудовим розслідуванням особами та ОСОБА_3 , здійснено додаткове облаштування прилеглої території для функціонування закладу громадського харчування, зокрема, прокладено тротуарну плитку, частково встановлено огорожу, встановлено літній майданчик для відвідувачів закладу, споруджено вбиральню, таким чином, самовільно зайнявши земельну ділянку, орієнтовною площею 0,020 га.

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 01.07.2020 №20-0401-03 Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, згідно даних міського земельного кадастру, земельна ділянка, площею 4,5578 га з обліковим кодом 62:017:0016, обліковується, як землі не надані у власність чи користування. Під час обстеження частини земельної ділянки, навпроти будинку №42-А по вул. Миколи Закревського в м. Києві , встановлено що земельна ділянка огороджена, на ділянці орієнтовною площею 0,02 га розташовано заклад громадського харчування.

Крім того, відповідно до інформації ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» фахівцями ВТВ ТехДеп та РЕМ «Лівобережний» проведено обстеження законності підключення до електромереж закладу громадського харчування, що розташований на земельній ділянці навпроти будинку №42-А по вул. Миколи Закревського в м. Києві . Встановлено, що заклад громадського харчування розміщено безпосередньо на КЛ 10 кВ ТП-5128 - ТП-5375 №1, 2, що є порушенням охоронних зон електричних мереж (ПОЕМ), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 №209, та іншими документами, внаслідок чого порушується режим експлуатації мереж і виникає загроза життю та здоров`ю людей.

Відповідно до відповіді КП «Плесо» від 22.02.2021 №077/221-441 на території кадастрового кварталу 62:017 у Деснянському районі м. Києва обмеженого вулицями Сержа Лифаря, Миколи Закревського та Меліоративною, розташовується водний об`єкт, що перебуває у віданні КП «Плесо», а саме штучна водойма на вул. Данькевича (кар`єр №3) у Деснянському районі м. Києва. Встановлено, що заклад громадського харчування розташований навпроти буд.42-А по вул. Миколи Закревського в м. Києві знаходиться у прибережній захисній смузі вказаного водного об`єкту.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/11-21/11633-ЗТ від 30.03.2021 згідно «Технічного звіту щодо вишукувальних робіт при здійсненні моніторингу земель та контролю за їх використанням і охороною (за вимогою судів, інших правоохоронних органів) матеріали топографо-геодезичних та вишукувальних робіт земельної ділянки на вул. Миколи Закревського у Деснянському районі м. Києва (код земельної ділянки 62:017:0016) в межах земельної ділянки 62:017:0016 та даних «Технічного звіту по встановленню зовнішніх меж землекористування кварталу 62017 Ватутінський район м. Києва обмеженого трамвайними коліями, пустирем, проїздом, вул. Крайнею, вул. Олександра Сабурова, вул. Миколи Закревського (МПП «Дім», Київ-1998) земельні ділянки під спорудами №2, №3, №4, №5 повністю (по всій площі) знаходяться в межах земельної ділянки з кодом 62:017:0016 площею 0,0098 га (98м2).

Земельна ділянка під спорудою №1 частково (не по всій площі) знаходиться в межах земельної ділянки з кодом 62:017:0016 з площею накладання 0,0115 га (115 м2), площа, яка знаходиться за межами земельної ділянки з кодом 62:017:0016 становить 0,0002 га (2 м ).

Загальна площа накладання земельних ділянок зайнятих під спорудами №1, №2, №3, №4, №5 на земельну ділянку з кодом 62:017:0016 становить 0,0213 га = 213 м2.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч. 2 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене групою осіб, в охоронних зонах.

В судовому засіданні, 19.09.2023, обвинувачена ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України, оскільки обставини кримінального правопорушення, які їй інкримінують, мали місце приблизно у 2013 році, більш точний час під час досудового розслідування встановити не надалось за можливе, а тому на момент розгляду кримінального провадження стосовно неї в суді сплинув передбачений законом строк давності притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 197-1 ч. 2 КК України. Просить звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження. Суть обвинувачення та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави їй відомо та зрозуміло.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченої. Просив звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження стосовно неї.

Прокурор не заперечував проти клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки це право обвинуваченої.

Заслухавши доводи сторони захисту, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до положень ст. 286 ч. 4 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 49 КК України передбачені строки застосування інституту давності, де в частині першій пункті третьому вказано, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень (ст. 12 ч. 4 КК України) нетяжким злочином є передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкцією ст. 197-1 ч. 2 КК України, передбачене покарання у виді: обмеження волі на строк від двох до чотирьох років або позбавлення волі до двох років, а тому відповідно до ст. 12 ч. 4 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину, до якого може бути застосовано ст. 49 ч. 1 п. 3 КК України.

В даному випадку діяння, передбачене ст. 197-1 ч. 2 КК України, і яке інкримінують обвинуваченій ОСОБА_3 , у відповідності до класифікації кримінальних правопорушень, є нетяжким злочином з дня вчинення якого - приблизно у 2013 році, більш точний час під час досудового розслідування встановити не надалось за можливе, минув відповідний період - п`ять років.

Аналізуючи зазначене, суд приходить до висновку, що виконані три умови застосування інституту давності притягнення до кримінальної відповідальності, а саме:

- закінчився зазначений у законі строк;

- обвинувачена ОСОБА_3 не вчинила протягом п`ятирічного строку нового кримінального правопорушення;

- не ухилялась від досудового розслідування та суду.

Крім того, сама обвинувачена ОСОБА_3 просить застосувати до неї вказаний судом інститут давності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зрозуміло суть обвинувачення у кримінальному провадженні №0000009 від 16.04.2021 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч. 2 КК України, її право на звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення на підставі ст. 49 КК України та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Згідно з положеннями ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Нормою ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 288 ч. 3 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 та звільнення її від кримінальної відповідальності згідно ст. 49 КК України і закриття кримінального провадження стосовно неї.

В обґрунтування висновків про наявність підстав для застосування норм ст. 49 КК України, про безумовний характер інституту звільнення від кримінальної відповідальності за спливом строків давності, судом враховано правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 26.03.2020 (ЄУНСС 730/67/16-к) та від 17.06.2020 (ЄУНСС 598/1781/17), відповідно до яких звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди потерпілому, щирого каяття, невизнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, визначені ст. 49 ч. 1 п. 3 КК України умови при розгляді клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 дотримано, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання і звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ст. 197-1 ч. 2 КК України на підставі ст. 49 ч. 1 п. 3 КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні №0000009 від 16.04.2021 не пред`являвся.

Питання про долю речових доказів, в кримінальному провадженні №0000009 від 16.04.2021, суд не вирішує, оскільки суду не надавались відповідні процесуальні документи та не досліджувались у судовому засіданні.

Згідно вимог ст.ст. 122 ч. 2, 124 КПК України, слід віднести на рахунок держави, процесуальні витрати, які документально підтвердженні, а саме: витрати на залучення експертів в сумі 6 538,00 грн. (Т.№2 а.п. 15), оскільки під час проведення досудового розслідування експертом Київського НДЕКЦ МВС України проводилась експертиза №СЕ-19/111-21/11633-ЗТ від 30.03.2021 (Т.№2 а.п. 16-24).

Під час досудового розслідування та судового розгляду стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст.ст.44,49 КК України, ст.ст.284,286,288,350,376 ч.2 КПК України, суд -

у х в а л и в :

клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, на підставі ст. 49 ч. 1 п. 3 КК України.

Кримінальне провадження №0000009 від 16.04.2021 стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч. 2 КК України, - закрити.

Витрати на залучення експертів в сумі 6 538 (шість тисяч п`ятсот тридцять вісім) грн. - віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 19.09.2023 о 17:45 год.

Суддя: ОСОБА_1