Єдиний унікальний номер 205/3615/21
1-кп/205/162/23
У Х В А Л А

15 червня 2023 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000177 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

В судовому засіданні адвокатом заявлено клопотання про визнання очевидно недопустимими доказами у кримінальному провадженні, а саме, направлення на медичне обстеження ОСОБА_3 від 07.04.2021 року; висновок медичного обстеження ОСОБА_3 від 25.04.2021 року. Так, в обґрунтування заявленого клопотання захисник посилався на те, що висновок медичного обстеження ОСОБА_3 від 25.04.2021 року не являється висновком експерта, та при цьому проведений з грубим порушенням вимог Інструкції, затвердженої наказам МВС/МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року. Крім того, направлення слідчим на медичний огляд відбувся на підставі наказу МВС/МОЗ № 400/666 який втратив чинність, і відповідно такий доказ не може бути допустимим, так само порушено і порядок передбачений Інструкцією.

У судовому засіданні сторона захисту підтримала заявлене клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання свого захисника, просив задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував. Пояснив, що дані докази здобуті у відповідності до норм чинного законодавства, будь-яких порушень прав обвинуваченого не встановлено. Зауважив, що суд може прийняти рішення про недопустимість доказів у нарадчій кімнаті при вирішенні справи по суті.

Представник потерпілого та потерпілий в судовому засіданні заперечували проти заявленого клопотання.

Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши клопотання, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Згідно з ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Разом з тим, заявлені в клопотанні докази, що просять визнати очевидно недопустимими, можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження, шляхом дослідження цього доказу у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

Відтак, клопотання захисника зводиться до оцінки процесуальних документів, отриманих під час досудового розслідування. У той же час суд вважає за необхідне зазначити, що доводи, викладені захисником, безумовно підлягають оцінці при наданні судом аналізу доказів під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження

У відповідно до ст. 94 КПК України , слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке обґрунтовується на загальному, повному й непередбаченому дослідженні всіх видів кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, сукупності зібраних доказів - з точки зору достатньості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На час розгляду даного клопотання триває судовий розгляд кримінального провадження. Конкретних ознак очевидної недопустимості доказів суду не зазначено, а тому суд вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 89, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про визнання доказів очевидно недопустимим у кримінальному провадженні № 0000177, а саме, направлення на медичне обстеження ОСОБА_3 від 07.04.2021 року; висновок медичного обстеження ОСОБА_3 від 25.04.2021 року відмовити.

Повний текс ухвали складений і оголошений учасникам судового провадження 16.06.2023 року о 15.00 год.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, які можуть бути оскаржені.

Суддя ОСОБА_1