Справа № 750/2854/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/467/23
Категорія - ч. 5 ст. 407 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

24 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000159 від 04 червня 2022 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000159 від 04 червня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків, суперечностей у сформульованому обвинуваченні між окремими положеннями, які перешкоджають призначенню судового розгляду та прийняттю законного і обґрунтованого рішення.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує на те, що системний аналіз кримінально-процесуального законодавства свідчить, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Як убачається зі змісту обвинувального акту у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини в умовах воєнного стану. В обвинуваченні вірно вказано, що наказом начальника 407 військового госпіталю №1-РС від 15.02.2018 та №32 від 15.02.2018 військовослужбовця військової служби за контрактом ОСОБА_7 було зараховано до списків особового складу 407 військового госпіталю, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду медичної сестри. Тобто, стороною обвинувачення констатовано, що ОСОБА_7 набула статусу військовослужбовця Збройних Сил України з 15 лютого 2018 року, інші накази про зарахування до списків особового складу ОСОБА_7 командування госпіталю не приймало.

Посилання в обвинувальному акті на укладення ОСОБА_7 23 вересня 2021 року контракту зі Збройними Силами України в особі начальника Національного військового медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», констатує лише те, що остання у передбаченому законом порядку продовжила правові відносини зі Збройними Силами України, як військовослужбовець НОМЕР_1 військового госпіталю. Дата укладення контракту вказана в обвинувальному акті, оскільки сам він діяв на той час, коли ОСОБА_7 самовільно залишила розташування військової частини.

Таким чином, в обвинувальному акті за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, вказані всі обов`язкові відомості, визначені ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей документ за своєю формою та змістом відповідає вимогам закону, так як прокурор з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України та виконав інші вимоги, передбачені положеннями кримінального та кримінального процесуального законів.

Аналізуючи правильність викладу фактичних обставин, суд вийшов за межі своїх повноважень, наданих йому на стадії підготовчого судового засідання, оскільки фактично перейшов до надання оцінки доказам у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив про скасування рішення суду і призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Відповідно до змісту ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.

Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ч. 2 ст. 291 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінально-процесуального Закону.

З тексту обвинувального акту у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, зазначено місце його вчинення, викладено правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а саме, зазначена кваліфікація дій за ч. 5 ст. 407 КК України та викладено формулювання обвинувачення, яке прокурор вважає доведеним.

При цьому, обвинувальний акт містить анкетні відомості щодо обвинуваченої ОСОБА_7 ..

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд всупереч вимог ст. 314 КПК України, без дослідження будь-яких матеріалів, перейшов до дослідження фактичних обставин справи, вдаючись при цьому до аналізу обвинувачення, визначення доказів на доведення викладених прокурором обставин та статусу ОСОБА_7 на час вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, правильність кваліфікації дій винного, питання доведеності вини, наявність суперечностей у викладених прокурором обставинах тощо можуть бути перевірені виключно під час судового розгляду, з урахуванням доказів, які має у своєму розпорядженні прокурор та сторона захисту, та які будуть ним долучені до матеріалів кримінального провадження в процесі розгляду.

Аналізуючи зміст оскаржуваної ухвали, можна стверджувати, що суд віднайшов формальні підстави для повернення процесуального документу, що свідчить про безпідставність ухваленого судового рішення.

Отже, вирішення питання щодо доведеності викладених в обвинувальному акті фактичних відомостей, які прокурор вважає встановленими та має намір відстоювати під час судового розгляду, не входить до компетенції суду під час підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції обмежений виключно тими документами, які визначені ст. 291 КПК України, а тому об`єктивно позбавлений можливості перевірити обґрунтованість пред`явленої підозри та встановити чи дійсно є суперечністю та обставина, що 15 лютого 2018 року військовослужбовця ОСОБА_7 наказом начальника військового госпіталю було зараховано до списків особового складу НОМЕР_1 військового госпіталю (військової частини НОМЕР_2 ), поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду медичної сестри отоларингологічного відділення госпіталю, а 23 вересня 2021 року ОСОБА_7 уклала контракт зі Збройними Силами України, що на думку суду є нелогічним, адже перед тим, як поставити військовослужбовця на всі види забезпечення, нею спочатку мав бути укладений контракт.

Слідчим в обвинувальному акті викладені саме ті обставини, які прокурор вважає доведеними і докази на їх доведення сторона обвинувачення має надавати суду під час судового розгляду, а не під час підготовчого судового засідання, тому суд передчасно перейшов до дослідження обставин у кримінальному провадженні, не призначивши судовий розгляд.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 квітня 2023 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої за ч. 5 ст. 407 КК України, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового розгляду.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10