Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/7923/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000008 від 12.01.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 197-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000008 від 12.01.2023 року.

В обґрунтування клопотання зазначила, що слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2023 за № 0000008.

Під час здійснення досудового розслідування встановлено, що державним реєстратором Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» ОСОБА_4 прийнято рішення від 27.08.2018 № 42699001 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на нежитлову будівлю літ. «А» загальною площею 20,9 кв.м по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту 000). Підставою для прийняття рішення та проведення державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно став договір купівлі-продажу від 03.09.1998 зареєстрований на Товарній біржі «Українська біржа «Десятинна» реєстраційний номер 1888-Б/230.

Таким чином, на теперішній час, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказаний об`єкт нерухомості нежитлова будівля літ. «А» загальною площею 20,9 кв.м по АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_5 .

Державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлову будівлю літ. «А» загальною площею 20,9 кв.м по АДРЕСА_1 , яка проведена на підставі рішення державного реєстратора № 42699001, здійснена у порушення вимог законодавства та підлягає скасуванню, а земельна ділянка, на якій зареєстроване нерухоме майно, має бути повернута її законному власнику територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради.

Для проведення державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю літ. «А» по АДРЕСА_1 ОСОБА_5 подано державному реєстратору договір купівлі-продажу від 03.09.1998 зареєстрований на Товарній біржі «Українська біржа «Десятинна», реєстраційний № 1888-Б/230, який долучено до матеріалів реєстраційної справи (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000).

Згідно п. 1 вказаного договору Продавець продав, а Покупець ( ОСОБА_5 ) придбав нежитлову будову АДРЕСА_1 .

Вказана нежитлова будова складається з приміщення №1 на першому поверсі (літ «А»), загальною площею 20,9 кв.м. (п. 2 Договору).

Крім того, згідно п. 3 вищевказаного Договору вбачається, що нежитлова будова належить Продавцю на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на товарній біржі «Українська біржа Десятинна» 16 травня 1998 року по реєстру за №1312-Б/303 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 16 травня 1998 року за реєстровим номером №112.

Водночас, згідно інформації Державного архіву міста Києва від 04.05.2023 № 068/07-21/854, встановлено, що відповідно до актів приймання-передавання та описів справ, до Державного архіву міста Києва надійшли документи фонду № Р-1606 «Товарна біржа «Українська біржа «Десятинна» за 1991-2002 роки.

За описом № 2 до документів фонду № Р-1606 «Товарна біржа «Українська біржа «Десятинна» за 1998 рік договір купівлі-продажу № 1888-Б/230 не значиться та у журналі № Б-3 реєстрації договорів купівлі-продажу Товарної біржі «Українська біржа «Десятинна» за вересень 1998 року договорів купівлі-продажу не міститься.

Крім того, відповідно до інформації Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 30.05.2023, встановлено, що а ні договір купівлі-продажу від 16.05.1998 (реєстровий номер №112), а ні договір купівлі-продажу від 03.09.1998 року у вказаному комунальному підприємстві не реєструвалися.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації.

Водночас встановлено, що матеріали реєстраційної справи не містять будь яких запитів чи інформації Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», яке до 01.01.2013 здійснювало державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна на території міста Києва, про реєстрацію права власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 .

Натомість, згідно інформації КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 30.01.2023 та від 30.05.2023, наданої на запити прокуратури, за даними реєстрових книг КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», яке до 01.01.2013 здійснювало державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна на території міста Києва, по нежитловому фонду за адресою: АДРЕСА_1 об`єкти нерухомого майна, зокрема і нежитлова будівля літ. «А» площею 20,9 кв.м, на праві власності не реєструвалися.

Таким чином, за вказаних обставин, ОСОБА_5 не був законним власником нерухомого майна площею 20,9 кв.м по АДРЕСА_1 , а договір купівлі-продажу від 03.09.1998 реєстраційний № 1888-Б/230, який не реєструвався відповідними уповноваженими органами, не міг бути підставою для проведення державної реєстрації спірного об`єкта нерухомого майна.

Крім того, згідно інформації Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 09.02.2023 в реєстрі адрес відсутні відомості про документи щодо присвоєння будь якому об`єкту нерухомості адреси: АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що в матеріалах реєстраційної справи (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000) міститься технічний паспорт на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 , який виготовлений 15.05.2018 ФОП ОСОБА_6 (інвентаризаційна справа №12563).

Разом з тим, слід зазначити, що технічний паспорт є лише документом, яким оформлюється технічна інвентаризація об`єкта, та який свідчить про фактичний стан нерухомості (площу, поверховість тощо).

При цьому, технічний паспорт не є правовстановлюючим документом, а відтак не може слугувати самостійною підставою для здійснення державної реєстрації.

Крім того, відповідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що за заявою ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ), приватним нотаріусом ОСОБА_8 29.12.2016 проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_7 , про що внесено відповідні відомості до реєстру.

Таким чином, припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_7 ще у 2016 році свідчить про неможливість розроблення технічного паспорту на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 у 2018 році.

Отже, реєстрація за ОСОБА_5 права власності на майно в обхід закону та надання особою державним органам документів, які не видавалися, не реєструвалися та не відповідають вимогам законодавства з метою введення держави в оману задля реєстрації права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, не може свідчити про правомірне набуття майна у власність, а відтак є підставою для скасування рішення державного реєстратора № 42699001 від 27.08.2018 про державну реєстрацію права на це майно.

За відсутності законних підстав для здійснення державної реєстрації права власності за ОСОБА_5 на самочинно збудовану нежитлову будівлю літ. «А» загальною площею 20,9 кв.м. по АДРЕСА_1 , сама по собі державна реєстрація не свідчить про виникнення прав власника на вказане нерухоме майно.

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000008 від 12.01.2023 проведено обстеження земельної ділянки в натурі (на місцевості), на якій зареєстровано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно літ. «А» площею 20,9 кв.м та встановлено, що на вказаній земельній ділянці розташований магазин з продажу автозапчастин.

Крім того, за місцем розташування об`єкту нерухомого майна, тобто по АДРЕСА_1 , в Державному земельному кадастрі сформована земельна ділянка з кадастровим номером :85:212:0025 площею 0,0031 га з цільовим призначенням 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Водночас, як зазначалося вище, Київська міська рада, як власник земельної ділянки по АДРЕСА_1 , в установленому порядку фізичним чи юридичним особам у власність чи користування, в тому числі для будівництва, земельну ділянку не передавала, правовстановлюючі документи на неї не отримувались.

З огляду на це, державна реєстрація спірної нерухомості площею 20,9 кв.м на земельній ділянці площею 0,0031 га з кадастровим номером :85:212:0025, власником якої є Київська міська рада, істотно обмежує права власника землі, при цьому таке обмеження є безстрокове.

Київська міська рада у цьому разі не може розпоряджатися земельною ділянкою в інтересах територіальної громади міста Києва та не зможе здати цю землю в оренду будь-кому, окрім власника будівлі.

Встановивши, що Київська міська рада не надавала будь яким фізичним чи юридичним особам земельну ділянку по АДРЕСА_1 для будівництва чи експлуатації нежитлової будівлі, державна реєстрація права власності на спірне самочинно збудоване нерухоме майно не відповідає вимогам закону, а рішення державного реєстратора № 42699001 від 27.08.2018 підлягає скасуванню, адже права власника земельної ділянки підлягають захисту.

Постановою процесуального керівника від 01.07.2023 вказаний об`єкт - нежитлова будівля літ. «А» площею 20,9 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав у ньому зазначених.

Власник майна у судове засідання не з`явився.

Вивчивши клопотання та документи додані до клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Подільською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням кримінального провадження відомості про яке 12.01.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 197-1 КК України.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

01.07.2023 постановою прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 нежитлову будівлю літ. «А», заг. площею 20,9 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та перебувє у приватній власності ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ., визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000008.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально- правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь- якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Відповідно до санкції ч. 5 ст. 191 КК України за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачено застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Клопотання слідчого про арешт майна відповідає ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора та, зокрема, іншого власника майна. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Під час ухвалення цієї ухвали судом враховуються вимоги ст. 132 та ст. 173 КПК України.

Згідно з ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, беручи до уваги можливість конфіскації майна як виду покарання у разі засудження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, наслідки арешту майна для власника та третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є можливим.

Зважаючи на те, що до клопотання прокурором надано достатня кількість доказів необхідності накладення арешту, суд вбачає достатні обґрунтовані підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як засобу покарання, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах власника майна та інших осіб від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 - 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000008 від 12.01.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 197-1 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нежитлової нерухомості - нежитлову будівлю літ. «А», заг. площею 20,9 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яка розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та перебувє у приватній власності ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих Подільського УП ГУНП у м. Києві, які здійснюють досудове розслідування та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст. 392, 395 КПК України. Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1