Справа № 372/738/23
Провадження 1-кс-407/23
ухвала

Іменем України

18 квітня 2023 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

05.04.2023 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з клопотанням про скасування арешту з транспортного засобу, ключа запалення та бензопили яке обґрунтовує тим, що в рамках кримінального провадження № 0000584 від 23.02.2023 року ухвалою слідчого судді за клопотанням прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 на автомобіль марки Mercedes-Benz MB 100D реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова/рама НОМЕР_2 , що на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ключ запалення до зазначеного транспортного засобу та бензопилку було накладено арешт. На даний час відпала необхідність в подальшому утриманні автомобіля марки Mercedes-Benz MB 100D реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова/рама НОМЕР_2 , ключа запалення до зазначеного транспортного засобу та бензопили, на майданчику тимчасового зберігання, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , так як необхідні слідчі дії з вказаними речами проведенні та у зв`язку з тим, що на даний час потреба у існуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала, а тому він вимушений звернутися до суду з даним клопотанням.

Представник володільця майна адвокат ОСОБА_3 та володільці майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 в судовому засіданні, просила задовольнити клопотання частково, а саме в частині скасування арешту на автомобіля марки Mercedes-Benz MB 100D реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова/рама НОМЕР_2 , ключа запалення до зазначеного транспортного засобу, в частині скасування арешту на бензопилу відмовити пославшись, що вона потрібна для подальших слідчих дій при проведенні досудового розслідування.

Слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, хоч про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подала.

Вислухавши думку прокурора, представника володільця майна ОСОБА_3 , володільців майна ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , перевіривши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтовуючи клопотання представник володільця майна ОСОБА_3 , посилається на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є користувачами вилученого майна, а саме автомобіля синього кольору, марки Mercedes-Benz МВ 100D, реєстраційний номер НОМЕР_4 , з номером кузову № НОМЕР_2 , одної бензопили біло-помаранчевого кольору, яка знаходилась в салоні автомобіля, ключа запалення від вищезазначеного автомобіля, в рамках досудового розслідування на який ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 24.02.2023 року було накладено арешт оскільки на даний час у кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії та прийнято рішення про закриття кримінального провадження, а тому на сьогоднішній день відпала будь-яка потреба в даному кримінальному продовженні тримання арештованого майна на штраф майданчику, так як вважає, що обмежуються його права, як користувача.

З наданих слідчому судді матеріалів, пояснень учасників процесу вбачається, що:

В провадженні СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000584, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

22.02.2023 року в період час з 13 год. 50 хв. по 14 год. 28 хв. було проведено огляд місця події і вилучено транспортний засіб марки Mercedes-Benz МВ 100D, реєстраційний номер НОМЕР_4 , з номером кузову № НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, який розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Борисів, вул. Боженка 23.

На підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 24.02.2023 року в рамках розслідування кримінального провадження 0000584, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, було накладено арешт на транспортний засіб марки Mercedes-Benz МВ 100D, реєстраційний номер НОМЕР_4 , з номером кузову № НОМЕР_2 .

06.03.2023 прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 було винесено постанову, про скасування постанови слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження № 0000584 від 28.02.2023 року за ч. 1 ст. 246 КК України,

Після скасування постанови слідчого про закриття вказаного кримінального провадження прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 було направлено листа генеральному директору ВО «Укрдержліспроект» про повернення наданих слідчим матеріалів для долучення до матеріалі кримінального провадження.

Листом Державного агентства лісових ресурсів України вказані матеріали було повернуто Обухівському РУП ГУНП в Київській області.

09.03.2023 року прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 матеріли кримінального провадження № 0000584 від 23.02.2023 року було повернуто слідчому С Обухівського РУП ГУНП в Київській області з письмовими вказівками в порядку ст. 36 КПК України для виконання.

24.03.2023 року на виконання письмових вказівок прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області, слідчим СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 було направлено запити Т.в.о. директора Державного підприємства «Київське лісове господарство», Генеральному директору Державного підприємства «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс», Обухівській міській раді Київської області про надання довідки-розрахунку шкоди та додаткових документів.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 05.04.2023 року надано дозвіл слідчому СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 на проведення обшуку автомобіля марки: Mercedes-Benz 100 реєстраційний номер НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 є ОСОБА_9 , та який зберігається на автомайданчику за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а саме: порізаної деревини, бензопили.

17.04.2023 року слідчим СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 було проведено обшук автомобіля марки Mercedes-Benz MB 100D реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова/рама НОМЕР_2 , у ході якого вилучено бензопилу та деревину, що перебувала в салоні зазначеного транспортного засобу.

На даний момент автомобіль марки Mercedes-Benz MB 100D реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова/рама НОМЕР_2 , зберігається на відкритій місцевості на території майданчику тимчасового утримання Обухівського РУП ГУ НП в Київській області за адресою: Київська обл., Обухівський район село Борисів, вул. Боженка 23, на нього впливають зовнішні фактори у вигляді вітру, дощу, що негативно впливає на технічний стан автомобіля. Зберігання автомобіля на відкритій місцевості може призвести до його пошкодження. Тому подальше зберігання вказаного автомобіля на території майданчику тимчасового зберігання суперечить інтересам власника майна, порушується його право на користування даним автомобілем.

Згідно ст. 170 ч. 1,2,6 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області знаходиться кримінальне провадження за №0000584 від 23.02.2023 року за ч. 1 ст. 246 КК України, досудове розслідування якого іще триває.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області, було накладено арешт на майно, в межах кримінального провадження № №0000584 відомості про яке внесено до ЄРДР 23.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а саме на транспортний засіб марки Mercedes-Benz MB 100D реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова/рама НОМЕР_2 , ключ запалення до зазначеного транспортного засобу на бензопилу та деревину.

Описані вище доводи представника володільця майна під час розгляду справи прокурором не спростовано, досліджені слідчим суддею матеріали кримінального провадження також не містять доказів, які б вказували на обставини, що спростовували твердження представника володільця майна.

На даний час відсутні підстави для арешту вищезазначеного автомобіля, оскільки з ним проведено усі необхідні слідчі дії, він не містить на собі ознак злочину та інформації яка в подальшому може бути використана для збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З матеріалів провадження вбачається, що накладення арешту на вказаний транспортний засіб не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.п.10,15,16 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Згідно ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В межах цього клопотання слідчому судді подано докази, які вказують на те, що в подальшому існуванні заходів забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Є доцільним звернення до основоположних принципів законності, верховенства права та недоторканності права власності, які вимагають вирішення питання про скасування арешту майна і поновлення права власності особи, яке обмежується в даному випадку без достатніх підстав.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, право власності підлягає захисту, що закріплено міжнародними стандартами та усталеною практикою, яка закріплена в численних Рішеннях Європейського суду з прав людини з цих підстав.

Так, у відповідності до норм КПК України учасникам кримінального провадження, власникам тимчасово вилученого майна та іншим особам надано право на звернення до слідчого судді у відповідності до вимог ст.174 КПК України, яким передбачено право на звернення з клопотанням про скасування арешту майна, у відповідності до ст.303 КПК України на дії та бездіяльність слідчих, прокурорів.

При цьому зазначеними нормами визначені підстави та право на звернення до слідчого судді. З іншими видами скарг сторони можуть звернутись у підготовчому судовому засіданні при розгляді кримінального провадження.

Такий спосіб захисту як звернення до суду із клопотанням під час підготовчого судового засідання є тривалим у часі, з огляду на те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває та не завершене,і у слідства є необхідність у проведенні ряджу слідчих дій.

Закріплення у КПК права потерпілого та інших осіб на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК втілює міжнародно-правовий стандарт, на необхідність якого неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.

Зокрема, у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 року), «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно н було свавільним.

У справі «Кудла проти Польщі» від 26.10.2000 суд сформулював принцип, згідно з яким внутрішній суд зобов`язаний гарантувати введення окремої судової процедури, яка стане ефективним засобом правового захисту при подачі скарги на тривалий розгляд справи, а неможливість внутрішнього законодавства забезпечити подібний засіб правового захисту прирівнюється до порушення ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимогами якої передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Ураховуючи практику ЕСПЛ, положення КПК, можна визначити, що під розумним строком доцільно розуміти найкоротший строк розгляду і вирішення кримінальної справи, проведення процесуальної дії або винесення процесуального рішення, який достатній для надання своєчасного судового захисту порушених прав, свобод і інтересів, досягнення мети процесуальної дії та взагалі завдань кримінального провадження.

Право особи на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Стаття 55 Конституції України зазначає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Із цього приводу Конституційний Суд України у рішенні від 25.12.1997 №9-зп у справі за зверненням жителів м. Жовті Води зазначив, що суд не може відмовити у правосудді, якщо ущемляються права і свободи громадян, інакше це було б порушенням права на судовий захист, яке згідно зі ст.64 Конституції України не може бути обмежене.

Положеннями ч.2 ст.8 КПК України визначено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як вбачається зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «Bellet v. France» ЄСПЛ зазначив, що ст.6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд із огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.

Достатніх правових і фактичних підстав для подальшого втручання у права власника саме в межах і для потреб цього кримінального провадження не вбачається.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.2 ст.131 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду клопотання слідчим, дізнавачем чи прокурором, не було доведено достатності підстав для подальшого існування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

Вважаю, що під час розгляду справи доведено, що в подальшому в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, що вказує на можливість скасування арешту.

Достатніх правових та фактичних підстав для відмови у задоволенні клопотання не вбачається.

При цьому правових підстав для задоволення вимог клопотання щодо скасування арешту з бензопили біло-помаранчевого кольору та повернення її власнику під час судового розгляду не встановлено.

Таким чином, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню частково, оскільки вимоги клопотання доведені лише частково.

За таких обставин, клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 7-9, 98, 131, 167, 170, 173, 174, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати накладений у кримінальному провадженні № 0000584 від 23.02.2023 року ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 24 лютого 2023 року (справа № 372/728/23, провадження №1-кс-251/23) арешт майна, а саме з вилученого 22.02.2023 під час огляду транспортного засобу - автомобіль марки Mercedes-Benz 100, 1990 року випуску, з номером кузову № НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_1 , та ключа запалення до нього, які перебувають у володінні ОСОБА_4 .

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити.

Виконання ухвали та здійснення інформування заінтересованих осіб доручити слідчому, який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000584 від 23.02.2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1