СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2454/23
ун. № 759/7354/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 40000525 від 04.04.2023р., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Бровари Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 187, ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2023 до суду надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 40000525 від 04.04.2023р., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 187, ч.1 ст.263 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000525 від 04.04.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , під час дії воєнного стану на території України, вирішили вчинити розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, таким чином вступивши в попередню злочинну змову.

Так, з метою реалізації вчинення злочину 03.04.2023 о 20:03 невстановлена у ході досудового розслідування особа на автомобілі Ford Focus, реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибула на вул. Матросова у с. Петропавлівська Борщагівка, Бучанського району Київської області, куди через декілька хвилин від місця свого проживання підійшов ОСОБА_7 , у якого при собі була спортивна сумка, а також у цей час туди ж прибули на автомобілі Audi A7, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Перебуваючи за вищевказаною адресою невстановлена у ході досудового розслідування особа сіла за кермо автомобіля Audi A7 реєстраційний номер НОМЕР_2 , і повернувся за місцем проживання у м. Київ, а ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 сіли в автомобіль Ford Focus, номер НОМЕР_1 , та поїхали.

Надалі, 03.04.2023, приблизно о 22:50 ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно та з корисливих мотивів, відповідно до заздалегідь розробленого плану, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу, шляхом проникненням у житло, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, на автомобілі Ford Focus, номер НОМЕР_1 , прибули в м. Ірпінь Київської області. Для приховування своїх протиправних дій та маскування ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 залишили автомобіль Ford Focus, номер НОМЕР_1 , неподалік Ірпінської Набережної, що знаходиться в м. Ірпінь Київської області.

Одягнувши з метою конспірації засоби для приховування обличчя (бафи та тканинові чорні маски), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 пішки попрямували до місця проживання ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, близько о 23:00 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , підійшли до домоволодіння ОСОБА_9 та у невстановлений досудовим розслідування спосіб проникли на його територію, після чого направилась до вхідних дверей вищевказаного будинку. Підійшовши до вхідних дверей та помітивши, що вони відчиняються, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 нанесли 4- 5 ударів в обличчя потерпілому ОСОБА_9 , від яких той впав. Після цього забігли до приміщення літньої кухні та продовжили наносити удари ногами потерпілому ОСОБА_9 , таким чином проникнувши до житла. Перебуваючи всередині будинку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 почали висловлювати погрози життю та здоров`ю потерпілому ОСОБА_9 . Окрім цього, один із нападників, взяв до рук сокиру, яка знаходилась в приміщенні літньої кухні та почав погрожувати ОСОБА_9 її застосуванням, якщо він не віддасть їм гроші. Вказані погрози потерпілий ОСОБА_9 сприймав як реальні, у зв`язку з чим не чинив опору.

Перебуваючи всередині зазначеного будинку, маючи на меті вчинення психологічного впливу на потерпілого, подолання його опору та усунення перешкод у доведенні злочинного умислу до кінця, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , продовжували висловлювати погрози життю та здоров`ю потерпілому ОСОБА_9 , а також членам його родини, при цьому накинули йому на голову куртку, яка знаходилась в приміщенні літньої кухні та запитували де знаходяться грошові кошти. Сприймаючи погрози ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 як реальні та побоюючись за власне життя та життя членів своєї родини потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що гроші знаходяться в куртці. В свою чергу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 або ОСОБА_4 дістали з куртки, на яку вказав потерпілий грошові кошти в сумі 5400 грн. та 300 доларів США. Після цього, вказані грошові кошти кинули на стіл та повідомили, що їм потрібні гроші, які потерпілий отримав за продаж будинку, на що потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що грошових коштів з продажу будинку у нього немає, бо він їх віддав своїй дружині, яка проживає у м. Києві.

Протягом 30 хв. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 продовжували висловлювати погрози життю та здоров`ю потерпілому ОСОБА_9 , а також погрози в бік його родини та постійно запитували в останнього, де знаходяться грошові кошти з продажу будинку. В цей час ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 зрозумівши, що більше грошових коштів в будинку немає, та почувши, що у дворі почав гавкати собака, останні почали збиратись. З метою подолання опору потерпілого, за допомогою заздалегідь підготовленої липкої стрічки (скотчу) ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 зв`язали ззаду кінцівки рук потерпілого та заволоділи його мобільним телефоном марки IPhone 6S ІМЕІ: НОМЕР_3 , після чого покинули місце вчинення злочину.

При цьому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 спричинили ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: множинних гематом обличчя, голови, лівої очної ділянки та нижньої щелепи, набряку м`яких тканин носової ділянки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В результаті розбійного нападу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 заволоділи наступним майном потерпілого, а саме: мобільним телефоном IPhone 6S ІМЕІ: НОМЕР_3 .

Крім того, ОСОБА_4 , в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї, бойових припасів в результаті їх неконтрольованого обігу, реалізуючи свій злочинний умисел, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, в один із днів не пізніше 14 год. 53 хв. 23.04.2023, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, без передбаченого законом дозволу придбав бойовий припаси - ручну гранату РГД-5 з маркуванням ««?-192-78 Т» з УЗРГМ з маркуванням «УЗРГМ-2 144-78 583», яку він у подальшому умисно, без передбаченого законом дозволу зберігав та носив при собі, до 14 год. 53 хв. 23.04.2023, коли він був затриманий працівниками поліції на перехресті вул. Незалежності та вул. Копачівської у м. Волочиськ Хмельницької області.

Підставою для звернення до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; ризик того, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших підозрюваних; ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення. У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав. Зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.1 ст.263 КК та підтверджують наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що до інкримінованих йому злочинів не причетний, у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив, просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та докази, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто, явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

? протоколом затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину від 23.04.2023, відповідно до якого, при проведенні його особистого обшуку була виявлена та вилучена ручна граната РГД-5 з маркуванням ««?-192-78 Т» з УЗРГМ з маркуванням «УЗРГМ-2 144-78 583»;

? протоколами допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були залучені в якості понятих при проведенні особистого обшуку ОСОБА_4 , відповідно до яких останні підтвердили факт вилучення гранати у ОСОБА_4 при проведенні його особистого обшуку;

? довідкою вибухотехнічної служби, про те, що вилучений у ОСОБА_4 предмет є ручною бойовою гранатою;

? протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.04.2023 від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого останній заявив про вчинення щодо нього злочину;

? протоколом огляду місця події від 04.04.2023, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до якого на місці події були виявлені та вилучені ліпка стрічка по типу «скотч», три сокири та сокира-колун;

? показаннями допитаного в якості потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (протоколи допиту потерпілого від 04.04.2023, 05.04.2023, 07.04.2023), відповідно до яких останній зазначив, що 03.04.2023 приблизно о 22.50 годині три невідомі йому особи, увірвавшись до його житла за адресою: АДРЕСА_3 , нанесли йому тілесні ушкодження руками та ногами, після чого погрожуючи сокирою та вбивством, вимагали його видати їм грошові кошти, отримані від продажу будинку. Упевнившись, що грошових коштів він за місцем проживання не зберігає, зв`язали йому руки ліпкою стрічкою, яку принесли із собою, та під загрозою вбивства його та родичів наказали до правоохоронних органів не звертатися, після чого залишили місце події, забравши його мобільний телефон;

? висновком експерта № 26 від 05.04.2023, відповідно до якого проведеною судово-медичною експертизою у ОСОБА_9 виявлені множинні гематоми обличчя, голови, лівої очної ділянки та нижньої щелепи, набряк м`яких тканин носової ділянки, які утворилися від дії тупого (их) предмету (ів), можливо в термін 04.04.2023 та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

? протоколом огляду відеозаписів з камер спостереження, встановлених в районі учинення злочину, та відеокамер з системи «Безпечне місто», відповідно до яких простежений рух ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 до місця учинення злочину та від нього, та зафіксовано їх риси обличчя та транспортні засоби, на яких вони пересувалися, по яких їх було ідентифіковано;

? протоколом огляду місцевості від 18.04.2023, відповідно до якого зафіксовано, що на частині набережної р. Ірпінь, по якій зафіксовано рух ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , а саме на ділянці від автомобільного переїзду в районі вул. Донецької у м. Ірпінь до місця на набережній, де залишився автомобіль Ford Focus з номерним знаком НОМЕР_1 , відсутні інші пішохідні та автомобільні шляхи;

? протоколом огляду місцевості від 19.04.2023, відповідно до якого, встановлено, що на ділянці місцевості по вул. Соборній, 2 у м. Ірпінь, де, пересуваючись після учинення злочину на автомобілі Ford Focus з номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , останні зупинялись, знаходиться сміттєвий контейнер, оформлений наліпкою із реквізитами ТОВ «Краман ЕКО»;

? показаннями допитаного в якості свідка водія транспортних засобів ТОВ «Крамар ЕКО» ОСОБА_12 (протокол допиту свідка від 08.04.2023), відповідно до яких встановлено, що 08.04.2023 ним було здійснено вивезення на спецавтомобілі на полігон твердих побутових відходів №5 у с. Підгірці відходів із сміттєвого контейнеру, розташованого біля буд. №2 по вул. Соборна у м. Ірпінь;

? протоколом огляду від 08.04.2023, відповідно до якого на полігоні твердих побітових відходів №5 на території ВАТ «Київспецтранс» у с. Підгірці Київської області при проведенні огляду місця відвантаження відходів ОСОБА_12 , виявлені джинси зі слідами, схожими на кров, два кросівка, дві куртки, футболка;

? протоколом надання речей для впізнання по фотознімкам від 11.04.2023, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 серед наданих йому для впізнання фотознімків джинсів опізнав як, ті, що були на одному з нападників, джинси, вилучені при проведенні огляду 08.04.2023 на полігоні твердих побітових відходів №5 на території ВАТ «Київспецтранс» у с. Підгірці Київської області;

? висновком експерта № СЕ-19/111-23/18615-БД від 21.04.2023, відповідно до якого встановлено, що на джинсах (вилучених 08.04.2023 при проведенні огляду на полігоні твердих побітових відходів №5 на території ВАТ «Київспецтранс» у с. Підгірці Київської області) виявлено кров людини, встановлені її генетичні ознаки, які збігаються між собою та з генетичними ознаками (ДНК-профілем) потерпілого ОСОБА_9 ;

? показаннями допитаного в якості свідка ОСОБА_13 (протокол допиту свідка від 11.04.2023), відповідно до яких 03.04.2023 він перебував на набережній р. Ірпінь, де бачив як з автомобіля «Форд» вийшли три чоловіка, які пішли у бік зруйнованого мосту. При пред`явленні осіб для впізнання за фотознімками зазначені особи були ним опізнані як ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ;

? показаннями допитаного в якості свідка ОСОБА_14 (протокол допиту свідка від 11.04.2023), відповідно до яких 03.04.2023 він з 19.00 до 23.00 години рибалив на озері по вул. Матросова у с. Петропавлівська Борщагівка, де бачив чотирьох осіб, які були на автомобілях «Форд Фокус» та «Ауді», які обмінялись зазначеними автомобілями. При пред`явленні особи для впізнання за фотознімками зазначені особи були ним опізнані як ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_15 ;

? показаннями допитаного в якості оперуповноваженого УКР ГУНП в Київській області ОСОБА_16 (протокол допиту свідка від 11.04.2023), відповідно до яких ним при проведенні пошукових заходів у даному кримінальному провадженні було встановлено на підставі аналізу відеозаписів з камер спостереження, що розбійний напад на ОСОБА_9 вчинили ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , які ним були ідентифіковані по зовнішнім ознакам, рисам обличчя;

? іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів ( позбавлення волі строком до 15-ти років з конфіскацією майна) може вдатися до відповідних дій. При цьому слідчий суддя враховує, що відносно ОСОБА_4 16.05.2019 скеровано обвинувальний акт до Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 289 КК України, судове провадження зупинено у зв`язку із розшуком обвинуваченого, та 09.07.2020 слідчим управлінням ГУНП в Київській області ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257 КК України, провадження зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваного.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час процес зібрання доказів стороною обвинувачення є незавершеним, не встановлено всіх обставин, які мають значення для даного кримінального провадження та підлягають доказуванню, місцезнаходження окремих речових доказів, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження. Враховуючи зазначене, наявний ризик того, що підозрюваний перебуваючи на волі може знищити, спотворити, приховати такі речі та документи, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку.

Наявність ризику впливу на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні зі сторони ОСОБА_4 обґрунтовується тим, що йому відомі адреси проживання та контакті дані таких осіб, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 може здійснювати вплив на них шляхом підкупу, примусу, погроз з метою надання ними завідомо неправдивих показів, зміни ними викривальних по відношенню до підозрюваного показів чи відмови від них задля уникнення ОСОБА_4 кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину з корисливих мотивів, у відношенні нього до суду спрямовано обвинувальний акт за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 289 КК України, та здійснюється досудове розслідування за підозрою його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також слідчий суддя бере до уваги те, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочинами, а також данні щодо особи підозрюваного, який, раніше не судимий, зі слів працює директором ТОВ «Алієв», одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Згідно ч. 1ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

Враховуючи конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незважаючи на його виключний характер, оскільки більш м`які запобіжні заходи на даному етапі досудового розслідування не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Водночас, у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 вчинено із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністрества юстиції України, строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 23 квітня 2023 року по 21 червня 2023 року включно.

Строк дії ухвали визначити до 21 червня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 28.04.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1