Справа № 484/2724/22
Провадження №1-кс/484/406/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

01.05.23р. м.Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , розглянув клопотання старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , винесене у кримінальному провадженні №0000564 від 19.08.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Криве Озеро Миколаївської області, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.08.2005р. Суворовським районним судом міста Одеса за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, з урахуванням ст.ст. 69, 70 КК України - до позбавлення волі на строк 3 роки;

- 26.01.2009р. Первомайським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 309, КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з випробуванням на 1 рік;

- 09.09.2010р. Кривоозерським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України - до позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці;

- 14.10.2014р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 3 роки;

- 02.04.2015р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України - до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 04.06.2015р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України - до обмеження волі на строк 4 роки 7 місяців;

- 04.01.2019р. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців;

- 29.05.2019р. Ленінським районним судом міста Миколаїв за ч. 3 ст. 190 КК України, з урахування ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяці

що підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України

за участю прокурора - ОСОБА_4

слідчого - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.

В обгрунтування клопотання слідчий вказав, що у провадженні СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000564 від 19.08.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку квітня 2021 року, більш точної дати не встановлено, ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів майнової спрямованості, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливі кримінальні правопорушення.

Так, під час відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.05.2019р., яким його визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, у Державній установі «Казанківська виправна колонія (№ 93)», розташованій за адресою: Миколаївська область Казанківський район, селище Новоданилівка, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на отримання незаконних прибутків, вирішив вчинити новий корисливий злочин направлений на заволодіння коштами громадян, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки - мобільних терміналів з доступом до всесвітньої мережі - Інтернет.

З цією метою, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше липня 2022 року, заздалегідь домовився із невстановленою особою про передачу йому на територію Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» SIM-карт операторів мобільного зв`язку та мобільних терміналів.

За допомогою наявних у нього SIM-карт та мобільних терміналів використовуючи всесвітню мережу Інтернет створював об`яви про продаж неіснуючих товарів на торгівельних онлайн-майданчиках та в соціальній мережі Facebook.

Розуміючи, що лише його зусиль буде недостатньо для забезпечення виконання шахрайських дій, що полягали у публікуванні об`яв, підготовки технічних характеристик неіснуючого товару, листування з потерпілими, обготівкуванню грошових коштів, ОСОБА_5 вирішив вступити в попередню змову зі своєю співмешканкою - мешканкою м. Первомайська Миколаївської області ОСОБА_7 .

З цією метою, шляхом переконань, заохочень та матеріальної зацікавленості запропонував ОСОБА_7 взяти участь у злочинній діяльності, пов`язаній із заволодінням коштами громадян, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки - мобільних терміналів з доступом до всесвітньої мережі - Інтернет.

Оскільки ОСОБА_7 бажала отримати прибуток від запропонованої ОСОБА_5 незаконної діяльності, а саме пов`язаної із заволодінням коштами громадян, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки - мобільних терміналів з доступом до всесвітньої мережі Інтернет, усвідомлюючи протиправність даної пропозиції, керуючись корисливим мотивом, добровільно і свідомо увійшла до складу групи, давши свою згоду на спільну злочинну діяльність.

Так, у період часу з початку липня 2022 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 за попередньою змовою зі ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел на отримання незаконного прибутку у складі групи, а саме здійснення шахрайських дій, вчинили кримінальні правопорушення за наступних обставин.

З метою реалізації свого злочинного умислу на вчинення шахрайських дій, у липні 2022 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 перебуваючи на території Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)», діючи всупереч положень п. 4 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018р. № 2823/5, згідно якого засудженим забороняється придбавати, зберігати і використовувати радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скретч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери тощо), незаконно використовуючи мобільний телефон та SIM-карту оператора мобільного зв`язку, за допомогою всесвітньої мережі Інтернет та програм для миттєвого обміну повідомленнями («Viber», «Telegram», «WhatsApp» тощо) здійснювали публікацію неіснуючого товару на платформах он-лайн оголошень.

Діючи таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи на території Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)», діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, 23.07.2022р. у ранковий час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, використовуючи абонентський номер мобільного зв`язку НОМЕР_1 , прийняв телефонний дзвінок з абонентського номеру НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_5 представився продавцем, таким чином ввів в оману останнього, повідомивши неправдиву інформацію про продаж дров, яких у власності не мав.

Того ж дня, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 здійснила телефонний дзвінок на абонентський номер, який перебував у користуванні ОСОБА_8 , представившись бухгалтером підприємства, при цьому повідомила що для відправлення замовлених дров останньому необхідно перерахувати на банківську картку НОМЕР_3 оплату в сумі 9600 грн,

Виконуючи домовленість, 23.07.2022р. о 10.08 год. ОСОБА_8 перерахував на вказаний ОСОБА_7 рахунок грошові кошти в сумі 4 999 грн., після чого 25.07.2022р. о 08.04 год. додатково перерахував на вказаний рахунок ще 4600 грн.

Заволодівши зазначеними коштами ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обумовлений товар не вислали, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 9599 грн.

Також, з метою реалізації свого злочинного умислу на вчинення шахрайських дій, у липні 2022 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи на території Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)», діючи всупереч положень п. 4 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018р. № 2823/5, згідно якого засудженим забороняється придбавати, зберігати і використовувати радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скретч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери тощо), незаконно використовуючи мобільний телефон та SIM-карту оператора мобільного зв`язку, за допомогою всесвітньої мережі Інтернет в соціальній мережі Facebookздійснили публікацію неіснуючого товару, а саме дров.

Діючи таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи на території Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)», діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, 19.08.2022р. у ранковий час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, використовуючи абонентський номер мобільного зв`язку НОМЕР_4 , прийняв телефонний дзвінок з абонентського номеру НОМЕР_5 , який перебував у користуванні ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_5 представився продавцем, таким чином ввів в оману останню, повідомивши неправдиву інформацію про продаж дров, яких у власності не мав.

Того ж дня, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 здійснила телефонний дзвінок на абонентський номер, який перебував у користуванні ОСОБА_9 , представившись бухгалтером підприємства, при цьому повідомила що для відправлення замовлених дров останній необхідно перерахувати на банківську картку НОМЕР_6 оплату в сумі 5300 грн.

Виконуючи домовленість, 19.08.2022р. о 11.14 год. ОСОБА_9 перерахувала на вказаний ОСОБА_7 рахунок грошові кошти в сумі 5300 грн.

Заволодівши зазначеними коштами ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обумовлений товар не вислали, чим завдали потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 5300 грн.

Крім того, з метою реалізації свого злочинного умислу на вчинення шахрайських дій, у вересні 2022 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 перебуваючи на території Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)», діючи всупереч положеннь п. 4 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018р. № 2823/5, згідно якого засудженим забороняється придбавати, зберігати і використовувати радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скретч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери тощо), незаконно використовуючи мобільний телефон та SIM-карту оператора мобільного зв`язку, за допомогою всесвітньої мережі Інтернет в соціальній мережі Facebookздійснили публікацію неіснуючого товару, а саме дров.

Перебуваючи на території Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)», ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, 13.09.2022р. у після обідній час, (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), використовуючи абонентський номер мобільного зв`язку НОМЕР_4 , прийняв телефонний дзвінок з абонентського номеру НОМЕР_7 , який перебував у користуванні ОСОБА_10 , при цьому ОСОБА_5 представився продавцем, таким чином ввів в оману останню, повідомивши неправдиву інформацію про продаж дров яких у власності не мав.

Того ж дня, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , здійснив телефонний дзвінок на абонентський номер, який перебував у користуванні ОСОБА_10 , при цьому повідомив що для відправлення замовлених дров необхідно перерахувати на банківську картку НОМЕР_8 передплату в розмірі 2 655 грн.

Виконуючи домовленість 13.09.2022р. о 16.40 год. ОСОБА_10 перерахувала на вказаний ОСОБА_5 рахунок грошові кошти в сумі 2 655,8 грн.

Заволодівши грошима ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зазначений товар не вислали, чим завдали потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на вказану суму.

Окрім того, з метою реалізації свого злочинного умислу на вчинення шахрайських дій, у грудні 2022 року ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи на території Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)», діючи всупереч положенням п. 4 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018р. № 2823/5, згідно якого засудженим забороняється придбавати, зберігати і використовувати радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скретч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери тощо), незаконно використовуючи мобільний телефон та SIM-карту оператора мобільного зв`язку, за допомогою всесвітньої мережі Інтернет в соціальній мережі Facebookздійснили публікацію неіснуючого товару, а саме дров.

Діючи таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи на території Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)», діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, 04.12.2022р. в обідній час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, використовуючи абонентський номер мобільного зв`язку НОМЕР_9 прийняв телефонний дзвінок з абонентського номеру НОМЕР_10 , який перебував у користуванні ОСОБА_11 , при цьому ОСОБА_5 представився продавцем, таким чином ввів в оману останню, повідомивши неправдиву інформацію про продаж дров яких у власності не мав.

Того ж дня, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , здійснила телефонний дзвінок на абонентський номер, який перебував у користуванні ОСОБА_11 , при цьому повідомила що для відправлення їй замовлених дров необхідно перерахувати на банківську картку НОМЕР_11 передплату в розмірі 3610 грн.

Виконуючи домовленість, 04.12.2022р. о 13.41 год. ОСОБА_11 перерахувала на вказаний ОСОБА_7 рахунок грошові кошти в сумі 3 610 грн.

Заволодівши грошима ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зазначений товар не вислали, чим завдали потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на вказану суму.

У подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу на вчинення шахрайських дій, не пізніше січня 2023 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи на території Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)», діючи всупереч положень п. 4 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5, згідно якого засудженим забороняється придбавати, зберігати і використовувати радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скретч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери тощо), незаконно використовуючи мобільний телефон та SIM-карту оператора мобільного зв`язку, за допомогою всесвітньої мережі Інтернет в соціальній мережі Facebookздійснили публікацію неіснуючого товару, а саме трактора.

Діючи таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи на території Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)», діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, у січні 2023 року, у ранковий час, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, використовуючи абонентський номер мобільного зв`язку НОМЕР_12 , прийняв телефонний дзвінок з абонентського номеру НОМЕР_13 , який перебував у користуванні ОСОБА_12 , при цьому ОСОБА_5 представився продавцем, таким чином ввів в оману останню, повідомивши неправдиву інформацію про продаж трактору, якого у власності не мав.

В подальшому, у січні 2023 року, у ранковий час, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , здійснила телефонний дзвінок на абонентський номер, який перебував у користуванні ОСОБА_12 , представившись бухгалтером підприємства, при цьому повідомила, що для купівлі вказаного трактора необхідно здійснити безготівковий розрахунок на банківську картку НОМЕР_11 в сумі 13600 грн.

Виконуючи домовленість, 31.01.2023р., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_12 перерахувала на вказаний ОСОБА_7 рахунок грошові кошти в сумі 13600 грн.

Заволодівши зазначеними коштами ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обумовлений товар не вислали, чим завдали потерпілій ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 13600 грн.

13.04.2023р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

Слідчий вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, знаючи міру покарання може переховуватись від органів досудового розслідування, прокуратури і суду та впливати на свідків і потерпілих з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали своє клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, що йому інкриміновані визнав повністю, однак, разом зі своїм захисником, ОСОБА_6 , просили обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту вказуючи, що ОСОБА_5 повністю визнає свою вину, щиро кається, має постійне місце проживання, проживає разом з співмешканкою, за місцем відбуття покарання характеризується позитивно.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваної, захисника дослідивши обставини справи, суд дійшов наступного.

Застосування запобіжного заходу слідчим суддею здійснюється у порядку, передбаченому ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання. Відповідно до вимог цієї статті, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий і прокурор; і недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен лише визначити чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Частиною 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно зі статтею 177 КПК України необхідність застосування запобіжного заходу, пов`язується з поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, після скоєння злочину, зокрема: намагання переховуватись від органів досудового розслідування та (або) суду; знищення, приховування або спотворення будь-якої речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується особа.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, не одружений, осіб на утриманні немає, вчиняв кримінальні правопорушення, що йому інкриміновані, відбуваючи покарання у виді позбавлення волі за аналогічні злочини.

Крім того, наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, що йому інкримінують, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Протоколом про хід результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 27.03.2023р.;

-Протоколом обшуку від 13.04.2023р.

-Заявою ОСОБА_8 ;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 20.08.2023р.;

-Скріншотами, наданими ОСОБА_8

-Листом вих. № 10880С від 07.09.2022р.;

-Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_10 від 19.09.2022р.;

-Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 19.09.2022р.;

-Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 від 19.08.2022р.;

-Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 20.08.2022р.;

-Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_11 від 06.12.2022р.;

-Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 06.12.2022.;

-Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_12 від 07.04.2023р.;

-Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 08.04.2023р.

-Протоколом огляду речей від 19.04.2023р.;

-Протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_7 .

Таким чином, враховуючи вищевикладене, наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, вважаю доведеним наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризику незаконного впливу підозрюваним на свідків та потерпілих кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також ризику продовження підозрюваним вчинення нових злочинів.

Недостатність застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу обґрунтована сукупністю доказів вчинення підозрюваним тяжких злочинів та наявністю вказаних ризиків.

Вищенаведені обставини надають достатньо підстав вважати, що тільки застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 саме такого виняткового найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, посилання захисника на певні дані, що характеризують особу обвинуваченого, те, що він визнав свою вину, щиро кається, має постійне місце проживання, не можуть бути безумовними підставами для обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовують висновків суду про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

На підставі вище викладеного, приходжу до висновку про те, що клопотання слідчого, щодо обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, таким, що підлягає задоволенню, та вважає за необхідне обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 29.06.2023р. включно.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу, яка може бути внесена ним протягом усього часу тримання під вартою, у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У зазначених межах застава здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 183 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 29.06.2023р. включно.

Визначити розмір застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять)грн. У разі внесення застави протягом усього часу тримання під вартою звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду в межах даного кримінального провадження;

- не відлучатися з постійного місця проживання, яке він зазначить слідчому, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи.

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у цьому ж кримінальному провадженні, зі свідками, а з потерпілими виключно з питань, пов`язаних з намаганням добровільно відшкодувати заподіяну шкоду, у даному кримінальному провадженні.

Попередити підозрюваного про наслідки невиконання таких обов`язків, якщо вони будуть на нього покладені.

Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення, а підозрюваним - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СУДДЯ: ОСОБА_1