ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1626/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у спрощеному провадженні кримінальне провадження №0001149 від 09.05.2023 за обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуваючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 08.05.2023 близько 17-50 год., перебуваючи на проїжджій частині автомобільної дороги, а саме з`їзду з просп. М. Бажана на вул. Дніпровська Набережна в м. Києві, неподалік станції метро «Осокорки», умисно, із хуліганських спонукань, використовуючи нікчемний надуманий привід, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю у виді приниження гідності потерпілого ОСОБА_3 , поєднаного з насильством над останнім, бажанням протиставити себе суспільству, продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Усвідомлюючи. Що його діями буде спричинено шкоду громадським інтересам, а також шкоду здоров`ю потерпілого, в той час коли потерпілий керуючи автомобілем марки «Suzuki», моделі «SX-4», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в напрямку вул. Дніпровська Набережна, перегородив рух останнього, внаслідок чого потерпілий був змушений зупинитися та відчинити двері автомобіля, в той час ОСОБА_2 завдав декілька (не менше трьох), послідовних ударів правою ногою в ділянку грудей, правої руки та лівої ноги потерпілого.

В подальшому, після того, як потерпілий побоюючись за своє здоров`я, зачинив двері автомобіля, ОСОБА_2 , будучи об`єднаним єдиним умислом, наніс один удар правою ногою по корпусу автомобіля, яким керував потерпілий, а саме по водійським дверцятам, та один удар правою рукою по лівому боковому дзеркалу заднього виду внаслідок чого було пошкоджено його кріплення.

В результаті умисних протиправним дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження у вигляді чотирьох саден на тилі правої кисті в проекції передньої третини 2 п`ясної кістки, на передній поверхні лівої гомілки в верхній, середній третинах, які відповідно до висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також пошкоджено автомобіль марки «Suzuki», моделі «SX-4», д.н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому вказано, що враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта долучено письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яка складена за участю захисника ОСОБА_4 та законного представника ОСОБА_5 , в якій він зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві обвинувачений зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України, а саме грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Відповідно до положень ст. 497 КПК України, якщо суд під час судового розгляду дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без застосування кримінального покарання, то може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

При вирішенні питання щодо обрання неповнолітньому обвинуваченому покарання суд враховує вимоги ст. ст. 65-67 КК України, роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_2 є щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Також, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком та фактичні обставини його вчинення, умови проживання та виховання обвинуваченого, те, що неповнолітній ОСОБА_2 вперше притягується до кримінальної відповідальності, неодружений, має статус дитини, позбавленого батьківського піклування, перебуває на повному державному забезпечені та навчається в Київському професійному ліцеї транспорту, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності

Оскільки обвинувачений ОСОБА_2 щиро розкаявся у вчиненому, правдиво розповів про обставини вчиненого кримінального правопорушення, критично ставиться до своїх дій та зробив для себе належні висновки, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без застосування кримінального покарання, а тому вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру, передбачених ч. 2 ст. 105 КК України.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив на ОСОБА_2 суд вважає за доцільне застосувати до нього примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 2 ч. 2 ст. 105 КК України, а саме у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, заборонивши перебувати поза місце проживання (перебування) у вечірній час з 20:00 до 06:00 год., заборонивши відвідувати розважальні заклади у цей час, зобов`язати його продовжити навчання, вживати напої, які містять алкоголь, до досягненням ОСОБА_2 повноліття.

Так, згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 15.05.2006 про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (п.2 ч.2 ст.105 КК України) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби, заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів), тощо.

Речові докази, процесуальні витрати та заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ч.1 ст.105 КК України, ст.ст. 373, 374, 381, 382, КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 296 КК України та згідно ст. 105 КК України звільнити його від покарання, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки до досягненням ними повноліття, зокрема: зобов`язати ОСОБА_2 продовжити навчання; заборонити ОСОБА_2 перебувати поза місце проживання (перебування) у вечірній час з 20:00 до 06:00 год., заборонивши відвідувати розважальні заклади у цей час; заборонити ОСОБА_2 вживати напої, які містять алкоголь.

Обов`язок по здійсненню контролю за поведінкою ОСОБА_2 покласти на Службу у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ