КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та ДУ "Бердичівська виправна колонія (70)", матеріали провадження по розгляду заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2007 року за виключними обставинами, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 січня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 січня 2022 рокузаяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2007 року у кримінальній справі № 1-3/2007 за виключними обставинами повернуто особі, яка її подала.

Таке рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 не виконав вимоги ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року, а саме не усунув протягом встановленого законом строку вказані в ухвалі недоліки, а посилання засудженого на рішення Конституційного Суду України від 16 вересня 2021 року № 6р-(ІІ)/2021 не є обставиною для перегляду вироку за виключними обставинами, оскільки норма закону, яка в подальшому була визнана неконституційною, не була застосована судом при вирішенні справи по суті та, при постановленні вироку 13 грудня 2007 року щодо ОСОБА_7 , Апеляційним судом Київської області призначено покарання в межах санкцій статей, відповідно до яких його було визнано винуватим, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 3 ст. 429 КПК України, повернув заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, як таку, що не відповідає вимогам ст. 462 КПК України.

_________________________________________________________________

Справа №11-кп/824/990/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія: ч. 2 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_1

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , вважаючи ухвалу суду незаконною, просить її скасувати, привести вирок від 13.12.2007 у відповідність до вимог Конституції України та Конвенції (в узгодження рішень ЄСПЛ та Конституційного Суду).

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що порушення його прав на правосудне рішення продовжується, оскільки оскаржуване рішення суду від 04.01.2022 жодним чином їх не усунуло.

При цьому зазначає, що вирок суду від 13.12.2007 не відповідає вимогам Конвенції та рішенню Конституційного Суду, а отже - рішення від 04.01.2022 є незаконним та порушує його права на дотримання щодо нього норм Конституції та Конвенції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення прокурора проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження по розгляду заяви засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2007 року за виключними обставинами, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за виключними обставинами, якими є: встановлена Конституційним судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україно, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішення даної справи судом; встановлення вини судді у вчиненні кримінального правопорушення або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи судді під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 464 КПК України, не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Вимоги до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами визначені у ст. 462 КПК України. Зокрема, згідно з пунктами 5, 6 ч. 2 ст. 462 КПК України, у заяві про перегляд судового рішення за виключними обставинами зазначаються: обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду; перелік документів та інших матеріалів, які додаються.

За приписами ч. 3 ст. 464 КПК України, до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 вказаного Кодексу, відповідно до яких заява повертається, якщо особа не усунула недоліків заяви, яку залишено без руху, в установлений строк.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, вироком Апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2007 рокуОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та йому призначено покарання: за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю; за п.п. 1, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді довічного позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

19 листопада 2021 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2007 року за виключними обставинами, яка ухвалою Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року, на підставі ст.ст. 33, 34, 38 КПК України (1960 року), п.п. 11, 15 розділу 11 КПК України (2012 року), була направлена для розгляду до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року зазначену заяву засудженого ОСОБА_7 залишено без руху та надано йому строк - 15 днів, з моменту отримання копії даної ухвали, для усунення вказаних недоліків.

Із змісту ухвали суду першої інстанції вбачається, що, приймаючи таке рішення суд виходив з того, що у поданій заяві не наведено обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність виключних обставин, та інших обставин в обґрунтування заявлених вимог. Також до вказаної заяви не долучено документів та інших матеріалів, на які посилається засуджений ОСОБА_7 в своїй заяві.

28 грудня 2021 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області, на виконання вимог ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року, від засудженого ОСОБА_7 надійшла заява про перегляд вироку Апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2007 року за виключними обставинами, зміст якої аналогічний з попередньою заявою, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що засудженим ОСОБА_7 вимоги ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2021 року не виконані та вказані в ній недоліки заяви про перегляд за виключними обставинами вироку Апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2007 року не усунуто, у зв`язку з чим заяву засудженого ОСОБА_7 ухвалою від 04 січня 2022 року повернуто особі, яка її подала.

Перевіривши зміст заяви засудженого ОСОБА_7 , колегія суддів з такими висновками Києво-Святошинського районного суду Київської області погоджується.

Як вбачається із заяви засудженого ОСОБА_7 , підставою для перегляду рішення суду в порядку ст. 459 КПК України, є рішення Конституційного Суду України від 16 вересня 2021 року № 6-р(ІІ)/21, яким, на думку заявника, встановлено неконституційність покарання у виді довічного позбавлення волі, яке йому призначили.

Разом з тим, згідно рішення Конституційного Суду України від 16 вересня 2021 року № 6-р(ІІ)/21, ним вирішувалося питання конституційності норм кримінального закону, які регулюють питання відбування призначеного покарання, зокрема умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну його невідбутої частини більш м`яким, з метою поширення їх дії на такий вид покарання, як довічне позбавлення волі, а не питання призначення покарання при ухваленні вироку.

Згідно з положеннями розділу VІІІ КПК України, зазначені питання вирішуються під час виконання вироку в порядку ст. 539 КПК України місцевим судом, у межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у рішеннях № 1-21/2007 від 07 жовтня 2021 року, № 13-180зво21 від 05 жовтня 2021 року, 13-173зво21 від 01 жовтня 2021 року.

При цьому засуджений ОСОБА_7 у своїй заяві не зазначає, чому вважає, що саме це рішення Конституційного Суду України є виключною обставиною для здійснення кримінального провадження відносно нього в порядку Глави 34 КПК України, адже норма закону, яка в подальшому рішенням Конституційного Суду України від 16 вересня 2021 року № 6-р(ІІ)/21 була визнана неконституційною, не була застосована судом при вирішенні справи по суті та при постановленні вироку 13 грудня 2007 року щодо ОСОБА_7 Апеляційним судом Київської області призначено покарання в межах санкцій статей, відповідно до яких його було визнано винуватим.

Крім того, засуджений ОСОБА_7 , посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини «Петухов проти України», жодним чином не зазначає яким чином висновки даного Рішення стосуються обставин справи та перегляду вироку Апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2007 року стосовно нього.

Таким чином, враховуючи, що у своїй заяві засуджений ОСОБА_7 не навів підстав для перегляду судового рішення за виключними обставинами, які визначені у ст. 459 КПК України, а її обґрунтування зводиться до незгоди з призначеним покаранням, тобто вказують на його незгоду із судовим рішенням, яке набрало законної сили, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про її невідповідність вимогам ст. 462 КПК України, а оскільки вказані в цій заяві недоліки засуджений ОСОБА_7 не усунув - повернув цю заяву особі, яка її подала.

Вище наведеним спростовуються доводи засудженого ОСОБА_7 про те, що ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 січня 2022 року є незаконною та порушує його права на дотримання щодо нього норм Конституції та Конвенції.

За встановлених обставин ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 січня 2022 року, як законна і обґрунтована, не підлягає скасуванню, а відтак, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 січня 2022 року, якою заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Київської області від 13 грудня 2007 року у кримінальній справі № 1-3/2007 за виключними обставинамиповернуто особі, яка її подала, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ _____________________ _____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3