Провадження № 1-кс/127/7957/23
У Х В А Л А

Іменем України

24 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

заявника скарги: адвоката ОСОБА_3 ,

дізнавача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 30 червня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103 від 03.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі вищевказаною скаргою, яку мотивував тим, що 30 червня 2023 року постановою старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103 від 03.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального проступку.

На думку заявника постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, передчасною та незаконною, винесена з грубим порушенням положень кримінально процесуального законодавства України.

Зокрема, дізнавачем не здійснено усіх необхідних слідчих дій, не здійснено всебічного та повного дослідження всіх фактів вищезазначеного кримінального правопорушення та передчасно було винесено постанову про закриття.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення вимог скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість винесеної ним постанови.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.

Вислухавши думку заявника скарги та дізнавача, дослідивши матеріали справи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №0000103, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги, з огляду на наступне.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до статті 24 КПК України це право гарантується кожному.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої вказаної норми на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що сектором дізнання відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103 від 03.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000103 від 03.05.2023 слідує, що відомості до ЄРДР внесені з приводу того, що: «02 травня 2023 року приблизно 11.00 години поблизу будинку АДРЕСА_1 малознайомий громадянин на імя ОСОБА_6 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_5 , 1998 р.н.».

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, визначена за ч. 1 ст. 125 КК України.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження №0000103 від 03.05.2023, в ході проведення досудового розслідування були проведенні наступні слідчі (розшукові) дії, а саме: проведено допит потерпілого, відібрано пояснення у кузьомського ОСОБА_7 , проведено допити свідків, призначено судово-медичну експертизу та її висновок долучено до матеріалів кримінального провадження.

За наслідками проведених дій, 30 червня 2023 року старшим дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000103 від 03.05.2023, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку.

Однак, дізнавачем ОСОБА_4 передчасно зроблено висновок про відсутність у даному кримінальному провадженні складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки необхідних слідчих та процесуальних дій спрямованих на перевірку вищевказаних обставин дізнавачем не вчинено.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно з частиною другою статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (частина друга статті 91 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до частини п`ятої статті 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову та можливість та порядок оскарження постанови.

Як слідує з оскаржуваної постанови, підставою для закриття кримінального провадження №0000103 від 03.05.2023 стало те, що результатами досудового розслідування встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Однак, з висновку експерта (судово-медичної експертизи) №323 слідує, що:

«1-2. У ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження синець та внутрішньо шкірні крововиливи на передній поверхні шиї у верхній третині справа.

3-7. Вказані ушкодження у ОСОБА_5 належать до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995 р.), виникли від травматичної дії (удар, тиснення) тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні чи групові особливості якого (яких) не відобразились в морфологічних властивостях тілесних ушкоджень; давність утворення відповідають терміну, вказаному в постанову про призначення експертизи 02.05.2023 р.

8. Питання про оцінку «обставини, викладених у постанові» виходить за межі компетенції судово-медичного експерта.»

Як зазначено вище, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000103 від 03.05.2023, судом встановлено, що в ході досудового розслідування дізнавачем в межах даного кримінального провадження було проведення наступні слідчі (процесуальні) дії, а саме: проведено допит потерпілого, відібрано пояснення у ОСОБА_8 , проведено допити свідків, призначено судово-медичну експертизу та її висновок долучено до матеріалів кримінального провадження.

Однак, висновки дізнавача в оскаржуваній постанові про те, що за результатами досудового розслідування встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення є необґрунтованими, оскільки отримані особою тілесні ушкодження, які зафіксовані у відповідному висновку судово-медичної експертизи, вказуються саме на наявність як події так і складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України.

На думку слідчого судді, оскаржувана постанова дізнавача є передчасною, при її винесенні останнім не дотримано вимог КПК України, не перевірено всіх фактів та обставин кримінального правопорушення, не надано їм правової оцінки, в оскаржуваній постанові відсутнє належне обґрунтування щодо відсутності складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Зі змісту статті 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене в сукупності, суд приходить до висновку, що постанова старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 30 червня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103 від 03.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, постановлена передчасно, є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 284, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 30 червня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103 від 03.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя