1Справа № 335/3145/23 1-кс/335/1057/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000582 від 12 квітня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, яким просить накласти арешт на майно, а саме на квартиру на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є померлими.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання належним чином був повідомлений належним чином.

Власники/співвласники майна у судове засідання не викликались, оскільки згідно матеріалів клопотання є померлими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглядати клопотання без слідчого, оскільки його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

У порядку ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію судового розгляду за допомогою технічних засобів слідчим суддею не приймалося, клопотання з цього приводу не надходили.

Перевіривши клопотання та доводи слідчого наданими доказами, слідчий суддя дійшов висновку про те, що подане клопотання не підлягає задоволенню на підставі нижче наведеного.

Як встановлено слідчим суддею та підтверджується матеріалами справи, 12.04.2023 року до Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що її троюрідний племінник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник безвісті та його мізцезнаходження на данний час невідомо. Останній раз виходив на звязок 06.03.2023 року (ЄО 7714 від 12.04.2023 року).

12.04.2023 року вказані відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000582 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

12.04.2023 року в період часу з 11:30 по 12:00 за вище вказаною адресою проведено огляд місця події. В ході огляду місця події біля квартири АДРЕСА_1 , було виявлено зачинені двері де чутно скиглення тварини схожою на кота.

В ході досудового розслідування в якості свідків допитано ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Як слідує із наданих суду матеріалів, квартира, щодо якої слідчий просить застосувати арешт, є житлом, яке на час події кримінального правопорушення знаходилося у фактичному володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Органом досудового розслідування встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які є померлими.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також у зв`язку з невідкладністю та першочерговістю проведення слідчих дій, слідчим на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2023 року у період часу з 16:26 год. до 18:49 год. було проведено в ході якого було виявлено труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без ознак насильницької смерті, труп оглянуто та направлено на проведення судово-медичної експертизи до КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР

Крім того, під час проведення ОМП було виявлено та вилучено наступне:

- свідоцтво про право на спадщину за законом № 1-119 від 02.07.2021 року;

- свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 02.07.2021 року;

- Державний акт про право приватної власності на землю №55 від 02.06.1995 року (ЗП ) з додатком на 4 арк.;

- Державний акт про право приватної власності на землю №183 від 30.06.1995 року(ЗП ) з додатком на 4 арк.;

- Технічний паспорт на садовий будинок СТ «Дальній» № 2 в с. Федорівка на 8 арк.;

- свідоцтво про право на спадщину за законом з додатком № 1-120 від 02.07.2021 року на 2 арк.;

- Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , інв. № 41564, реєстровий № 232р № 36243 на 3 арк.;

- свідоцтво про смерть ОСОБА_4 ( НОМЕР_2 ) на 1 арк.;

- свідоцтво про шлюб ( НОМЕР_3 ) на 1 арк.;

- свідоцтво про смерть ОСОБА_5 ( НОМЕР_4 ) на 1 арк.;

- свідоцтво про одруження ( НОМЕР_5 ) на 1 арк.;

- посвідку про народження № НОМЕР_6 на 1 арк.;

- свідоцтво про право власності № НОМЕР_7 від 28.01.1994 року на 1 арк.

З копій матеріалів кримінального провадження, які додані до клопотання, убачається, що об`єкт житлової нерухомості, що за адресою АДРЕСА_2 , визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Встановлено, що слідчий, як на підставу накладення арешту на майно, посилається на положення ст. 170 КПК України а також на те, що на даний час квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які є померлими, у зв`язку з чим, просить про накладення арешту на вказану квартиру.

Слідчим у клопотанні зазначено те, що накладення арешту необхідно з метою заборони або обмеження користування, розпорядження цим майном.

Разом з цим, досліджуючи матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно, що належить померлим особам.

Так відомості наявні в клопотанні слідчого не підтверджують того, що квартира АДРЕСА_1 відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України.

Слідчим суддею не встановлено, а слідчим не доведено розумних підозр вважати, що вказана квартира є доказом злочину, є майном, що підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Також не встановлено підстав вважати, що вказане нерухоме майно, яке належало у власності померлих, є майном здобутим внаслідок скоєння злочину або здобутим злочинним шляхом

Не доведено що квартира АДРЕСА_1 може бути відчужена на користь третіх осіб.

Як вбачається з клопотання, воно не містить переліку наявних ризиків, що доводять необхідність такого арешту, у клопотанні слідчого відсутні доводи про те, що незастосування заборони у вигляді арешту майна може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, або передачі вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, суд, при накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

За змістом положень КПК України обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано особою, що подала клопотання.

Слідчий суддя, досліджуючи клопотання доходить висновку, що обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, слідчим не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні (не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, що він не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи осіб, яким належить майно, які є померлими, що є правові підстави для такого арешту, а також можливі наслідки здійснення арешту, а саме, що обмеження прав є розумним і співмірним із завданням кримінального провадження), а слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, належним чином не оцінено ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Встановлено, що слідчий ставлячи питання про накладення арешту на майно - квартиру АДРЕСА_1 , хоч і додав до клопотання постанову від 13.04.2023 року про визнання такого майна речовим доказом, однак у вказаній постанові не зазначено належних підстав для прийняття такого рішення, а тому вона є формальною. Отже, на думку слідчого судді, матеріали справи не містять жодного достатнього доказу, який би свідчив про те, що квартира АДРЕСА_1 може бути речовим доказом та відповідати вимогам, які висуваються до речових доказів ч. 2 ст. 84 КПК України.

При цьому, слідчий суддя також враховує той факт, що підозра у даному кримінальному провадженні за ознаками кримінального провадження передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в рамках якого подається клопотання про накладення арешту не була пред`явлена ні кому.

Слідчим недотримані вимоги ч. 2 ст. 171, ч. 5 ст. 132 КПК України, згідно яких при підготовці клопотання про арешт майна і під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

В супереч вимогам ст. 132 КПК України, слідчий у клопотанні не вказав і не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні. При цьому клопотання слідчого не містить за своїм змістом правових підстав, за якими арешт майна в даному випадку є необхідним з метою виконання завдань в даному кримінальному провадженні.

Слідчий не довів, що зазначене у клопотанні майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і що їх арешт є єдиним можливим засобом їх дослідження і збереження як доказів кримінального правопорушення.

Жодного доказу, який підтвердив би припущення слідчого про необхідність накладення арешту на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, матеріали клопотання не містять, не доведено підставу для такого арешту, а також не наведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України,

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час розгляду судової справи ініціатор клопотання не заявляв клопотань про приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б підтверджували обґрунтованість доводів поданого ним клопотання чи могли б істотно вплинути на вищевказане встановлено під час розгляду даного клопотання слідчим суддею.

Таким чином, враховуючи відсутність підстав визначених КПК України для накладення арешту на майно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які є померлими, керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000582 від 12 квітня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1