ОСОБА_1 Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 580/1400/18
Номер провадження 1-кп/950/14/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Лебедин

25 серпня 2023 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_2

при секретарі судового засідання ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000202 від 08.05.2018 по обвинуваченню

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, не одруженого, освіта середня, судимого:

- 12.07.2018 Лебединським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 297 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_1 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000202 від 08.05.2018, який надійшов до суду 27.06.2018, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що близько 11 год. 07.05.2018, проходячи по вул. Русіянова в м. Лебедині, Сумської області, він помітив на території «Троїцького» кладовища металевий пам`ятник у вигляді металевої стели над місцем поховання ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_1 виник злочинний умисел, спрямований на наругу над могилою з корисливих мотивів, а саме на заволодіння металевою стелою з могили ОСОБА_7 на вказаному цвинтарі.

В подальшому, близько 03 год. 08.05.2018, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на здійснення наруги над могилою та на незаконне заволодіння металевим пам`ятником, ОСОБА_1 взяв з дому металевий візок та пішов на кладовище, розташований по АДРЕСА_2 . Прийшовши до кладовища, ОСОБА_1 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді наруги над могилою, та бажаючи їх настання, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих та прояву поваги до пам`яті покійних, з корисливих мотивів із застосуванням фізичної сили змістив з місця поховання металеву конструкцію, у вигляді «стели» з табличкою померлої. Після цього, ОСОБА_1 помістив на візок вказану металеву стелу з табличкою померлої, вартість якої становить 405 грн., відвіз її до свого господарства по АДРЕСА_1 , щоб в подальшому продати.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 297 КК України, як наруга над могилою, вчинена з корисливих мотивів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що пам`ятник він побачив за 2-3 дні до 08.05.2018. Пам`ятник знаходився біля огорожі, за 3-5 метрів від могили, і становив собою металеву стелу. Частина огорожі була прибрана для того щоб пиляти дерева. 07.05.2018 він вирішив пам`ятник забрати. 08.05.20218 близько 05:00 год. він взяв з дому візок та пішов до кладовища, де погрузив пам`ятник на візок, накрив брезентом і повіз на вулицю Садова, до будинку за місцем свого проживання. Звертає увагу на те, що пам`ятник він не збирався демонтувати з могили, він уже знаходився біля огорожі. Всі роботи виконував вручну.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що громадянка ОСОБА_7 , пам`ятник якої було викрадено, є її бабусею. За пам`ятником вони постійно доглядали, фарбували. Про викрадення пам`ятника її повідомив хтось із знайомих. Пам`ятник був металевий з табличкою. Їй було відомо, що на час викрадення пам`ятника працівники комунальної служби спилювали на кладовищі дерева.

Свідок ОСОБА_8 , допитана в судовому засіданні, показала, що близько 04:00 год. 08.05.2018 вона почула якийсь гуркіт. Коли пізніше вийшла на вулицю, то у ОСОБА_1 була відкрита хвірточка, в дворі порито, до двору йшов слід, як наче щось тягли. На велосипеді вона поїхала по сліду і він привів її до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Далі слід вів до кладовища. Коли повернулася додому, то побачила, що у дворі ОСОБА_1 стояв візок і на ньому лежав пам`ятник.

Свідок ОСОБА_9 , допитана в судовому засіданні, показала, що в той день ночувала на АДРЕСА_3 і ранком почула звук як наче скрипіло колесо на возку. Вона виглянула у вікно і побачила, що ОСОБА_1 везе на візку чорного кольору пам`ятник. Ранком на велосипеді вона поїхала по сліду, який вів до господарства ОСОБА_1 . В зворотному напрямку слід привів її до кладовища, де вона побачила місце, на якому колись стояв пам`ятник.

Свідок ОСОБА_10 , допитана в судовому засіданні, показала, що проживає по АДРЕСА_4 . Ранком в той день вона прокинулась від якогось стуку в дворі ОСОБА_1 та побачила, що останній ходить по господарству. Пізніше побачила якийсь слід, що вів до його двору.

Свідок ОСОБА_11 , допитаний в судовому засіданні, показав, що ранком в один із днів травня 2018 його запросили як свідка до господарства ОСОБА_1 , де він побачив чорного кольору пам`ятник на чотирьох ніжках з тумбою. На пам`ятнику було фото якоїсь жінки. Від двору ОСОБА_1 йшов слід, наче від візка.

Свідок ОСОБА_12 , допитаний в судовому засіданні, показав, що він є доглядачем кладовища. Весною 2018 року комбінат благоустрою спилював дерева на його території. Щоб можна було заїхати працівники зрізали частину паркану і зняли один із пам`ятників, який заважав. Знімали пам`ятник у його присутності. Роботи по обрізанню дерев проводилися декілька днів. Пам`ятник лежав на землі ближче до огорожі, за 2-3 метри від могили. Відразу пам`ятник на місце не поставили і його мати, ОСОБА_13 , працівникам благоустрою з цього приводу робила зауваження, але вони пояснили, що поспішають і ставити пам`ятник на місце відмовилися. На другий день пам`ятник лежав там же. Вважає, що він був викрадений ОСОБА_1 коли вже був викопаний.

Свідок ОСОБА_14 , допитаний в судовому засіданні, показав, що комбінат благоустрою обслуговує кладовище по вул. Русіянова в м. Лебедині. Станом на травень 2018 року проводилися планові роботи по спилюванню аварійних дерев на кладовищі. Допуск до таких робіт він надає особисто. Для проведення робіт було демонтовано частину огорожі, пам`ятник та лавочки. По закінченню робіт пам`ятник поставили на місце. Були такі випадки коли демонтовані пам`ятники по декілька днів на місце не ставили у зв`язку з великим обсягом робіт. За межі огорожі пам`ятники не виносилися.

Свідок ОСОБА_15 , допитаний в судовому засіданні, показав, що станом на травень 2018 року він працював в комбінаті благоустрою і тоді зрізали аварійні дерева на кладовищі. Був демонтований пам`ятник, столик, а також частина огорожі. На виконання цих робіт вказівку давав ОСОБА_14 . Пам`ятник відставили від могили на відстань 5-7 метрів. За територію кладовища його не виносили. Працювали приблизно 2-3 дні. Пам`ятник поставили там де він і стояв.

Свідок ОСОБА_16 , допитана в судовому засіданні, показала, що вікна її будинку виходять на те місце, де пиляли дерева на кладовищі. Працівники робили декілька днів. Вони зняли частину огорожі та пам`ятник, який поставили поряд з парканом. За межі кладовища його не виносили. В послідуючому пам`ятник поставили на місце.

Свідок ОСОБА_17 , допитана в судовому засіданні, показала, що бачила як весною 2018 року приїхав автомобіль і пиляли дерева на кладовищі. Частину огорожі демонтували, пам`ятник зняли та поставили біля огорожі. В кінці дня вона зробила працівникам зауваження, що вони не поставили пам`ятник на місце, але вони пояснили, що будуть ще працювати. Потім вона пішла подивитись чи пам`ятник стоїть на місці, але він так й залишився стояти біля огорожі.

Свідок ОСОБА_18 , допитаний в судовому засіданні, показав, що працює в комбінаті благоустрою плотником. Тоді він брав участь у роботах на кладовищі. Було демонтовано частину огорожі, пам`ятник, столик. Пам`ятник був металевий, чорного кольору, старого зразка. Після закінчення робіт все поставили на місце.

Фактичними даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 08.05.2018 та фототаблиці до нього (т. 2 а.с. 35-39) підтверджується, що місцем події є кладовище, розташоване по вул. Русіянова в м. Лебедині, Сумської області.

Фактичними даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 08.05.2018 та фототаблиці до нього (т. 2 а.с. 41-43) підтверджується, що за місцем проживання ОСОБА_1 , в господарстві по АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено металеву конструкцію у вигляді металевого пам`ятника, чорного кольору, з написом « ОСОБА_7 02.11.1910-15.01.1990».

Фактичними даними, які містяться у висновку експерта-товарознавця № 074 від 05.06.2018 (т. 2 а.с. 48) підтверджується, що ринкова вартість металевої конструкції у вигляді «стели» з табличкою померлого становить 405 грн.

Фактичними даними, які містяться у протоколах слідчих експериментів від 29.05.2018, проведених за участю свідка ОСОБА_15 та ОСОБА_19 , з кожним окремо, та фототаблиць до них (т. 2 а.с. 49-52, 53-56) підтверджується те який саме пам`ятник знімали працівники КП «Комбінат благоустрою» під час проведення робіт по обпилюванню дерев на кладовищі по вул. Русіянова в м. Лебедині та куди вони його відставили неподалік могили.

Фактичними даними, які містяться у протоколі слідчого експерименту від 29.05.2018 та фототаблиці до нього (т. 2 а.с. 57-60) підтверджується те як свідок ОСОБА_9 з вікна свого будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , 08.05.2018 побачила ОСОБА_1 з пам`ятником по вул. Садова та вказала на місце біля будинку, де було помітно сліди від візка.

Фактичними даними, які містяться у протоколі слідчого експерименту від 11.06.2018 та фототаблиці до нього (т. 2 а.с. 62-67) підтверджується, що ОСОБА_1 під час даної слідчої дії добровільно розповів та на місці показав як він 08.05.2018 вийшов зі свого господарства з металевим візком та направився до кладовища по вул. Русіянова м. Лебедин, вказав місце на кладовищі, куди він прийшов з візком, де знаходився металевий пам`ятник, показав як він погрузив цей пам`ятник на візок та куди в послідуючому його відвіз, а саме до господарства за місцем свого проживання, розташованого по АДРЕСА_1 .

Фактичними даними, які містяться у висновку судово-психіатричного експерта № 323 від 21.06.2018 (т. 2 а.с. 68-70) підтверджується, що ОСОБА_1 на момент вчинення кримінального правопорушення виявляв ознаки Розладу психіки та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (ЧМТ) з легкими когнітивним розладами, не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час ОСОБА_1 виявляє ознаки Розладу психіки та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (ЧМТ) з легкими когнітивним розладами, може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_1 в застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Заслухавши покази обвинуваченого, свідків, потерпілу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 297 КК України, як наруга над могилою, вчинена з корисливих мотивів, є необґрунтованою та доходе висновку, що в діях обвинуваченого мається склад іншого менш тяжкого кримінального правопорушення.

Об`єкт кримінального правопорушення, передбаченого ст. 297 КК України, є моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання. Цей злочин заподіює моральну шкоду насамперед рідним і близьким померлих, порушує громадський спокій, може викликати міжетнічні та міжконфесійні конфлікти, негативно впливає на виховання підлітків. Ставлення до померлих чи не найбільш яскраво показує різницю між цивілізацією і дикістю, в ньому відображається і ставлення особи до інших соціальних цінностей

Предметами злочину є: 1) могила; 2) інше місце поховання; 3) труп; 4) урна з прахом; 5) предмети, що знаходяться в місці поховання або на трупі.

Могила включає яму для поховання тіла померлого, а також насип, споруди (хрест, стела, камінь) над місцем поховання.

Інше місце поховання це склеп, мавзолей, меморіальна стіна з прахом померлих, частина шахти, корабель чи літак з тілами загиблих тощо.

З показів допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 встановлено, що металевий пам`ятник, у вигляді металевої стели з місця поховання ОСОБА_7 , який знаходиться на території кладовища по вул. Русіянова в м. Лебедин, Сумської області, на передодні був демонтований працівниками КП «Комбінат благоустрою» у зв`язку з проведенням робіт по обпилюванню дерев, розпорядження про що надав директор зазначеного підприємства. Своєчасно пам`ятник установлений на своє місце не був, оскільки роботи проводилися на протягі близько 2-3 днів. Пам`ятник був відставлений працівниками КП «Комбінат благоустрою» до огорожі за 5-7 метрів від могили ОСОБА_7 .

Як пояснив у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 , пам`ятник він побачив коли проходив повз кладовище, який стояв біля паркану, метрів за 3-5 від могили. 07.05.2018 він вирішив пам`ятник забрати і з цією метою 08.05.20218 близько 05:00 год. прийшов на зазначене кладовище. При цьому обвинувачений зауважив, що наміру демонтувати пам`ятник з могили він не мав, а взяв його коли він уже був демонтований та знаходився біля огорожі, а не на могилі.

Протоколами слідчих експериментів від 29.05.2018 за участю свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_19 (т. 2 а.с. 49-52, 53-56) підтверджується, що пам`ятник на час його викрадення був демонтований та перенесений на певну відстань, тобто на самій могилі ОСОБА_7 він установлений не був.

Об`єктивна сторона такого злочину як наруга над могилою, іншим місцем поховання або над тілом померлого проявляється у: 1) нарузі над могилою, іншим місцем поховання, над трупом або урною з прахом покійного; 2) викраденні предметів, що знаходяться в місці поховання або на трупі.

Викрадення відповідних предметів це протиправне їх вилучення і звернення на свою користь чи користь інших осіб. Сюди належать, зокрема, демонтаж і наступний продаж могильних загорож, пам`ятників, плит, а також вінків, квітів, лампад, які знаходяться на могилі.

Оскільки судовим розглядом не було установлено, що ОСОБА_1 викрав пам`ятник, що знаходився на могилі ОСОБА_7 , а заволодів ним коли той був уже демонтований та прибраний працівниками КП «Комбінат благоустрою» з могили, то за таких обставин в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, що ставиться йому в вину, а саме як наруга над могилою, вчинена з корисливих мотивів (ч. 3 ст. 297 КК України), суд не вбачає.

Разом з цим, дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши зібрані докази, суд доходе висновку, що ОСОБА_1 вчинив крадіжку, кваліфікуючою ознакою якої є «вчинена повторно».

Його винуватість у скоєнні даного кримінального правопорушення доводиться як показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , так і письмовими доказами у справі, а саме: протоколом огляду місця події від 08.05.2018 (т. 2 а.с. 35-39), з якого встановлено, що крадіжка сталася на кладовищі по вул. Русіянова в м. Лебедині, Сумської області; протоколом огляду місця події від 08.05.2018 (т. 2 а.с. 41-43), яким доводиться, що за місцем проживання ОСОБА_1 , а саме в господарстві по АДРЕСА_1 08.05.2018 було виявлено пам`ятник з могили ОСОБА_7 ; протоколом слідчого експерименту від 29.05.2018 (т. 2 а.с. 57-60), яким підтверджується, що 08.05.2018 свідок ОСОБА_9 з вікна свого будинку бачила ОСОБА_1 з пам`ятником на АДРЕСА_1 , а також протоколом слідчого експерименту від 11.06.2018 (т. 2 а.с. 62-67), проведено з участю ОСОБА_1 , під час якого останній розповів як він вчиняв крадіжку пам`ятника з кладовища по вул. Русіянова в м. Лебедині та як ним в послідуючому розпорядився.

Так само винуватість ОСОБА_1 доводиться й його особистими показами, даними у судовому засіданні, проте, що він визнає той факт, що 08.05.2023 заволодів металевим пам`ятником, що знаходився на кладовищі по вул. Русіянова в м. Лебедин, Сумської області, який він помістив на візок та перевіз до свого домогосподарства.

Визначаючи правову кваліфікацію дій обвинуваченого у даній справі, суд враховує, що відповідно до положень ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Верховний Суд у пункті 36 постанови від 03.07.2019 у справі № 288/1158 /16-к відзначив, що межі повноважень суду щодо перекваліфікації злочину окреслені нормою частини третьої статті 337 КПК, згідно з якою зміна кваліфікації допускається лише в бік покращення становища обвинуваченого, зокрема шляхом застосування кримінального закону про менш тяжкий злочин.

Таким чином, враховуючи встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи, вимоги ст. 337 КПК України та позицію Верховного Суду, суд вважає необхідним змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_1 , і його дії кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При цьому суд зважає на ту обставину, що з часу скоєння ОСОБА_1 даного кримінального правопорушення минуло більше п`яти років, що є підставою закрити провадження у справі в зв`язку з закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Протиправне діяння, вчинене ОСОБА_1 , згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Частиною 1 ст. 49 КК України встановлено строки давності, у зв`язку із закінченням яких особа звільняється від кримінальної відповідальності.

Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Таким чином, з дня вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, строк давності, встановлений законом, в межах якого особа може бути притягнута до кримінальної відповідальності, минув, що є підставою звільнення обвинуваченого від такої відповідальності. При цьому слід відзначити, що перебіг давності у даному кримінальному провадженні не зупинявся та не переривався.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України та про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керується положеннями ч. 9 ст. 100 КПК України та вважає за необхідне:

- металеву конструкцію у вигляді «стели» поховання, передану на зберігання потерпілій ОСОБА_6 та металевий візок, переданий на зберігання власнику ОСОБА_20 вважати повернутими.

Цивільний позов у справі не заявлявся, судові - витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 12, 44, 49 КК України, -

У Х В А Л И В :

Звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку зі закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000202 від 08.05.2018 по обвинуваченню ОСОБА_1 закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речові докази:

- металеву конструкцію у вигляді «стели» поховання, передану на зберігання потерпілій ОСОБА_6 та металевий візок, переданий на зберігання власнику ОСОБА_20 вважати повернутими.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через суд першої інстанції в семиденний строк з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_21