Справа № 185/6113/23
Провадження № 1-кс/185/1194/23
11 травня 2023 року м.Павлоград
Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, -
Поданим на розгляд слідчому судді клопотанні, погодженим з прокурором, слідчий порушує питання про накладення арешту шляхом заборони користування та розпорядження на майно, виявлене та вилучене 08.05.2023 року під час проведення огляду ділянки місцевості парку ім. 1-го травня м. Павлограда, а саме: змиви з обличчя трупу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мікрочастки з правої та лівої руки, зрізи краю нігтьових пластин обох рук, мікрочастки з поверхні обличчя, змиви з обох рук; штани зі слідами РБК, які було вилучено біля трупу ОСОБА_4 , кофта чорного кольору зі слідами РБК, кросівки білого кольору зі слідами РБК, помаранчеві шкарпетки, курточка зеленого кольору зі слідами РБК та пошкодженнями у вигляді розриву по шву з лівої сторони, ножиці зі слідами РБК, зразок ґрунту зі слідами РБК взятий біля ножиць, металевий ніж, джгут червоного кольору, зразок ґрунту зі слідами РБК узятий біля трупу, кепка, запальничка, конверт з пустими ампулами у кількості 3-х штук, рулетка, конверт зі шприцом.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, доходжу такого висновку.
08.05.2023 в ході проведення огляду паркової зони Першотравневого парку м. Павлоград в період часу з 06 год. 10 хв. по 09 год. 00 хв. було виявлено та вилучено до Павлоградського РВП: з трупу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змиви з обличчя, мікрочастки з правої та лівої руки, зрізи краю нігтьових пластин обох рук, мікрочастки з поверхні обличчя, змиви з обох рук; біля трупу ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: штани зі слідами РБК, кофта чорного кольору зі слідами РБК, кросівки білого кольору зі слідами РБК та помаранчеві шкарпетки, курточка зеленого кольору зі слідами РБК та пошкодженнями у вигляді розриву по шву з лівої сторони, ножиці зі слідами РБК, зразок ґрунту зі слідами РБК взятий біля ножиць, металевий ніж, джгут червоного кольору, зразок ґрунту зі слідами РБК узятий біля трупу, кепка та запальничка, конверт з пустими ампулами у кількості 3-х штук, рулетка, конверт зі шприцом.
08.05.2023 року слідчим СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено постанову про визнання вищезазначених речей речовими доказами.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, а також забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Оскільки накладення арешту на майно презюмує втручання у право на володіння цим майном фізичної або юридичної особи, слід також враховувати, що такий захід має бути як відповідним поставленій меті, так і пропорційним їй, що визначено в рішенні у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (Case of James and others v. the United Kingdom) № 8793/79 від 21 лютого 1986 року, Series A, № 98.
Враховуючи те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Даючи оцінку необхідності накладення арешту на речові докази, якими є:
змиви з обличчя трупу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мікрочастки з правої та лівої руки, зрізи краю нігтьових пластин обох рук, мікрочастки з поверхні обличчя, змиви з обох рук; зразок ґрунту зі слідами РБК взятий біля ножиць, зразок ґрунту зі слідами РБК узятий біля трупу, виходжу з доходжу такого.
Законодавець передбачив у КПК України можливість накладення арешту тільки на майно, що випливає з положень абзацу першого ч. 1 ст. 170 КПК України. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України однією з підстав для накладення арешту на майно визначено забезпечення збереження речових доказів.
Речі в правовому розумінні відрізняються від інших об`єктів матеріального світу здатністю задовольняти потреби людини, бути об`єктом цивільно-правового обігу, мати споживчі якості. Не можуть бути визнані речами предмети матеріального світу, які не наділені корисними властивостями. Сліди злочину, як матеріальні об`єкти, є речовими доказами, але вони не мають споживчої цінності й у зв`язку із цим не можуть бути визначені як речі. Отже, визнання компетентною особою того чи іншого предмета речовим доказом не визначає його як річ, а лише вказує на його речове походження. Речові докази, які не містять сукупності вищенаведених ознак, мають вилучатись і зберігатись у порядку, визначеному Постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104, відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Отже, відсутність достатніх підстав вважати, що вилучені в ході проведення процесуальної дії речі є майном та у випадку не накладення на них арешту, можуть бути зіпсовані, знищені, приховані, приводить до висновку, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не є обґрунтованим, оскільки відсутність вказаних підстав нівелює необхідність вжиття заходів забезпечення кримінального провадження і, відповідно, звернення до слідчого судді для здійснення ним судового контролю при втручанні в майнові права.
Отже, зіставляючи вищезазначені правові норми, можливо стверджувати, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно з метою виконання вимог п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен встановити: 1) чи є об`єкт, щодо якого ставиться питання про накладення арешту, речовим доказом відповідно до положень ст. 98 КПК України; 2) чи є цей речовий доказ предметом матеріального світу, який перебуває у власності суб`єкта права та відповідає вимогам ст. 190 ЦК України.
Окрім того, «концепція майна» відповідно до ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції полягає в автономному тлумаченні ЄСПЛ поняття майна, яке може відрізнятися від його тлумачення в деяких державах-членах Конвенції, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві. Певні інші права й інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися правом власності, а відтак і «майном». Визначальними критеріями для оцінки майна є економічна цінність, тобто грошова його оцінка, спираючись на об`єктивні чинники, а також ознака реальності майна майно має бути наявним.
З огляду на викладене, доходжу висновку, що змиви з обличчя трупу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мікрочастки з правої та лівої руки, зрізи краю нігтьових пластин обох рук, мікрочастки з поверхні обличчя, змиви з обох рук; зразок ґрунту зі слідами РБК взятий біля ножиць, зразок ґрунту зі слідами РБК узятий біля трупу, не можуть розцінюватися як майно у розумінні КПК, не є об`єктом речового права, на який може бути накладено арешт, і такий речовий доказ має зберігатися в порядку, визначеному Постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, доходжу висновку про часткове задоволення клопотання.На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом заборони користування та розпорядження на майно, виявлене та вилучене 08 травня 2023 року під час проведення огляду ділянки місцевості парку ім. 1-го травня м. Павлограда, а саме на: штани зі слідами РБК, які було вилучено біля трупу ОСОБА_4 , кофта чорного кольору зі слідами РБК, кросівки білого кольору зі слідами РБК, помаранчеві шкарпетки, курточка зеленого кольору зі слідами РБК та пошкодженнями у вигляді розриву по шву з лівої сторони, ножиці зі слідами РБК, металевий ніж, джгут червоного кольору, кепка, запальничка, конверт з пустими ампулами у кількості 3-х штук, рулетка, конверт зі шприцом.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Арешт майна може бути скасований в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1