Справа № 496/6298/22
Провадження № 1-кп/947/1121/23
УХВАЛА

11.09.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000659 від 27.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 255, ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м.Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 255, ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з триманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Прокурор, посилаючись на доводи, викладені у письмовому клопотанні, мотивує своє клопотання тим, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , закінчується 25.09.2023 року, а ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого не зменшився, а також є вагомі ризики того, що після спливу терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 почне переховуватися від суду. Прокурор вважає, що з урахуванням суворості можливого покарання ОСОБА_6 та можливості його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, зазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в продовженні тримання під вартою.

У зв`язку із чим наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, в ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду, оскільки він обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, постійного місця проживання на території України не має та перебуваючи не під вартою він може продовжувати свою злочинну діяльність.

Враховуючи викладене, існують достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні з метою схилити їх змінити свої показання в суді.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, звернувся до суду з клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з забороною залишати житло цілодобово.

В судовому засіданні захисник підтримав подане клопотання та, посилаючись на доводи, викладені у письмовому клопотанні, зазначив, що обвинувачений тривалий час тримається під вартою, що на думку захисту є порушенням ст. 5 Конвенціїпро захист прав людини. Крім того, відповідно до долучених до клопотання стороною захисту медичних документів, обвинувачений хворіє на епілепсію та остеохондроз хребта та не має можливості проходження лікування в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Також захисник зазначив, що у обвинуваченого є місце постійного проживання у м.Одесі відповідно до договору оренди житлового приміщення.

Захисник вважає, що ризики, заявлені прокурором не доведені, тому просить клопотання задовольнити, змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з забороною залишати житло цілодобово, та звільнити його з-під варти в залі суду.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника та просив його просив задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, зазначивши, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких та тяжкого кримінальних правопорушень, є громадянином іншої держави, постійного місця проживання в Україні немає, що дає можливість переховуватися від суду, може незаконно вплинути на свідків, які у теперішній час судом не допитані. Просить суд відмовити у задоволенні клопотання захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 255, ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 255, ст. 257, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у вчиненні особливо тяжких злочинів та тяжкого кримінального правопорушення, є громадянином іншої держави та не має зареєстрованого місця проживання в Україні, офіційно не працевлаштований. Крім того, свідки у теперішній час судом не допитані, тому суд дійшов висновку, що ризики, передбачені ст.177 КПК України у теперішній час не відпали та не зменшились, виходячи з наступного.

Вирішення питання зміни запобіжного заходу на більш м`який, який необхідно застосовувати до обвинуваченого, не може оцінюватися виключно на підставі тверджень сторони захисту, що відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, це слід робити з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для зміни запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

На даний час стороною захисту не надано суду достатніх та переконливих доказів, що відпали ризики, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, як і не надано доказів наявності обставин, на які в клопотанні посилається захисник.

Тому суд вважає, що зміна запобіжного заходу в виді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового провадження.

Оскільки захисником не наведено достатніх підстав, які могли б слугувати для зміни запобіжного заходу, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого відповідає підставам і меті запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом переховування від суду, знищення або спотворення будь-якої з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення іншого кримінального правопорушення та впливу на свідків. Вказані ризики наразі залишаються реальними і триваючими та виключають можливість зміни міри запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який.

Приймаючи до уваги вищенаведене, та зважаючи на відомості про особу обвинуваченого, відсутність у суду інформації про офіційне працевлаштування, той факт, що у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, суд доходить висновку про існування зазначених прокурором та передбачених ст.177 КПК України ризиків, і про те, що суспільний інтерес щодо тримання обвинуваченого під вартою переважає над його особистими інтересами і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжуючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд вважає, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд приходить до висновку, що необхідно продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків.

Відповідно до п.4 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується, втому числі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, суд вважає необхідним при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 314, 369-372, 392-395 КПК України, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 10.11.2023 року включно в ДУ "Одеський слідчий ізолятор".

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» (для виконання).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя ОСОБА_1