Справа № 192/577/23
Провадження № 1-кп/192/91/23
В И Р О К

Іменем України

"15" травня 2023 р.

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000119 від 01.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Грушівка Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є громадянином України, не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України від 24.02.2022 № 2102-XI «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався, останній раз - Законом України від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 19.02.2023 строком на 90 діб, 24 лютого 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, перебував поблизу будівлі телятника по АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення до іншого приміщення, в умовах воєнного стану.

Після чого, 24.02.2023, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, прийшов до будівлі телятника, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу через отвір у воротах проник у будівлю.

Доводячи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) до кінця, поєднане із проникненням в інше приміщення, розташоване за вказаною адресою, із корисливих спонукань з метою особистої наживи, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом демонтажу з двох тракторів, а саме: «Беларус - 82.1», д/н НОМЕР_1 та «Беларус - 892», д/н (транзитний) НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , викрав комплектуючі запчастини до них, а саме: з трактору «Беларус - 82.1» - проміжну опору до трактору «МТ3-80/82» вартістю 4451,20 грн, роздаткову коробку переднього мосту до трактору «МТЗ, МТ3-80/82» вартістю 12800 грн, вал карданний ПВМ до трактору «МТ3-82» вартістю 4676 грн, з трактору «Беларус - 892» - генератор до трактору «МТЗ», 14B, 1400ВТ, вартістю 3944 грн, роздаткову коробку переднього мосту до трактору «МТ3, МТ3-80/82» вартістю 12800 грн, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаними комплектуючими запчастинами на власний розсуд, чим самим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 38671,20 грн.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану.

У підготовче судове засідання прибули прокурор, обвинувачений та захисник.

Потерпіла у підготовче судове засідання не прибула, судова повістка направлялась їй повідомленням у додаток «Viber» за номером телефону, який зазначений в обвинувальному акті. Згідно із заявою потерпілої, наданою у підготовчому судовому засіданні суду прокурором, просить без її участі розглянути кримінальне провадження та вирішити питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілої.

У підготовчому судому засіданні прокурор надав суду для затвердження угоду про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості була укладена 15 травня 2023 року між прокурором Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_8 надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

Окрім того, Потерпіла ОСОБА_8 подала заяву, відповідно до якої майнових та моральних претензій до ОСОБА_4 вона не має.

Згідно з умовами угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину в обсязі висунутого обвинувачення.

Сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років та звільнення ОСОБА_4 від його відбування з іспитовим строком.

ОСОБА_4 із запропонованими видом та мірою покарання погодився.

За змістом угоди ОСОБА_4 ознайомлений з наслідками укладення та затвердження угоди, передбаченими ст. 473 КПК України, а також наслідками її невиконання, передбаченими ст. 476 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні укладення угоди про визнання винуватості підтримав, просив її затвердити, повідомив, що викрадене майно повернуто обвинуваченим, потерпіла претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, запевнив, що у вчиненому розкаюється, пояснив, що угоду уклав добровільно.

Захисник угоду також підтримав, зазначив, що вона укладена відповідно до закону, його підзахисний розуміє зміст угоди та наслідки укладення угоди, у вчиненому розкаюється.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, дослідивши її зміст та надані суду матеріали, врахувавши думку учасників провадження, суд дійшов таких висновків.

За приписами статті 468 КПК України, частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно з вимогами статті 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України встановлено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Частиною сьомої статті 474 КПК України визначено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Як вбачається із обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. В угоді відсутні обставини, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення й затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, вид покарання, та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до обвинувального акта обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання - не встановлено.

Покарання, узгоджене сторонами, не виходить за межі санкції ч. 4 ст. 185 КК України, та відповідає загальним правилам призначення покарань, встановленим Кримінальним кодексом України.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, потерпіла надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, суд, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження даної угоди.

Оскільки сторони угоди про визнання винуватості дійшли згоди про звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням, суд при визначенні тривалості іспитового строку також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне покласти на обвинуваченого, обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ст. 76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Речовим доказом у кримінальному провадженні визнано два сліди пальців рук, які перенесено на дві липкі стрічки та запаковано до паперового конверту НПУ. Суд вважає, що цей речовий доказ потрібно зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати покладаються на обвинуваченого. До таких витрат у кримінальному провадженні належать витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судових експертиз всього у сумі 1412,68 грн, у тому числі згідно з довідкою про витрати на проведення судової трасологічної експертизи такі витрати склали 1132,68 грн та згідно зі звітом про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1519/23 від 21.03.2023 вартість виконаних робіт - 280,00 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не засовувався.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 травня 2023 року між прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадження № 0000119 від 01.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз у сумі 1412 (одна тисяча чотириста дванадцять) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок.

Речовий доказ, а саме два сліди пальців рук, які перенесено на дві липкі стрічки та запаковано до паперового конверту НПУ, зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити потерпілій.

Суддя ОСОБА_1