№ 1-кп/317/67/2023
№ 317/1847/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Запорізького районного суду Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі об`єднане кримінальне провадження № 0000089 та № 0003408 у відношенні: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, що мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1.18 лютого 2004 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 69, 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки; 15.04.2005 звільнений з Павлоградської ВК Дніпропетровської області умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 20 днів;

2.14 листопада 2005 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ст.ст. 69, 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців; 19.06.2008 звільнений з Оріхівської ВК № 88 Запорізької області умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 4 дні;

3.19 травня 2009 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ст.ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці; 30 липня 2014 року звільнений з Софіївської ВК № 55 Запорізької області умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 17 днів;

4.08 липня 2015 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

5.17 вересня 2015 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці з конфіскацією майна;

6.13 липня 2017 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 2 місяця з конфіскацією майна; 14.02.2019 звільнений з Ладижинської ВК № 39 по відбуттю строку покарання;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

14 березня 2021 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_8 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де під час вживання алкоголю у нього сталась сварка зі своєю співмешканкою, потерпілою ОСОБА_9 , в ході якої у обвинуваченого на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення потерпілої ОСОБА_9 життя, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_8 завдав їй множинних ударів металевим прутом в область голови, верхніх та нижніх кінцівок; множинних ударів обухом сокири в область голови та множинних ударів ножом в область верхніх та нижніх кінцівок. Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 було завдано смертельних тілесних ушкоджень, від яких вона померла на місці події.

Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину за наступних обставин.

05 жовтня 2019 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи у підземному переході до колії № 6 Залізничного вокзалу «Запоріжжя-1» по проспекту Соборному 6-г в місті Запоріжжі та маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом ривку відкрито викрав зі спини потерпілої ОСОБА_10 рюкзак, в якому знаходились купюра номіналом 200 гривень та мобільний телефон Samsung Galaxy M20 в корпусі синього кольору вартістю 5399 гривень.

Після чого ОСОБА_8 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_10 завдано матеріальної шкоди в розмірі 5 599 гривень.

Дії ОСОБА_8 за цим епізодом обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

У даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_8 заявлений цивільний позов про відшкодування 15 000 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, та 2 000 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України визнав, а за ч. 2 ст. 186 КК України не визнав, зазначивши, що не був на місці події та відмовився надавати будь-які пояснення за цим епізодом.

Обвинувачений пояснив, що він деякий час проживав разом з потерпілою ОСОБА_9

14 березня 2021 року вони разом з потерпілою протягом дня вживали алкоголь, їздили до Космічного мікрорайону. ОСОБА_9 наполягла, щоб він купив самогон. Потім вони повернулись до орендованого ним будинку АДРЕСА_2 , де продовжили удвох вживати спиртне. Більше з ними нікого не було.

Під час вживання алкоголю між ним та ОСОБА_9 виник скандал, оскільки вона сказала йому, що зраджувала. Хотіла піти. Потім він пам`ятає, що у нього в руках була металева палка залізна трубка, вкрита пластмасою, довжиною близько одного метра, і пам`ятає як він цією палкою бив ОСОБА_9 , яка в цей час сиділа на ліжку, по руках та ногах. Чи бив він ОСОБА_12 по голові та тулубу, він не пам`ятає Як ця палка опинилась в кімнаті, він сказати не може.

Зазначив, що у них була сокира, яка знаходилась в коридорі. Чи бив він ОСОБА_9 цією сокирою, він сказати не може, оскільки не пам`ятає. Також він не може згадати, чи завдавав їй ударів ножом, але пам`ятає, що він різав речі ОСОБА_12 і, можливо, при цьому, зачепив її.

Пам`ятає, що він викликав швидку допомогу від товариша. При цьому зазначив, що намагався зробити Зінаїді штучне дихання та масаж серця.

Вказав, що спочатку приїхали працівники поліції, а згодом і швидка. Відповідаючи на питання прокурора пояснив, що ОСОБА_9 була без одягу, оскільки він її роздягнув, щоб вона не змерзла, так як її одяг був мокрим після того, як він обливав її водою, щоб привести до тями.

Спочатку обвинувачений зазначив, що цивільний позов ОСОБА_11 визнає у повному обсязі. В той же час захисником обвинуваченого до матеріалів справи подано відзив на цивільний позов, в якому він повністю заперечує проти задоволення позовних вимог. Після дослідження доказів по кримінальному провадженню на уточнююче питання щодо цивільного позову ОСОБА_8 відповів, що повністю підтримує думку свого захисника.

Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, його вина повністю доведена та підтверджується сукупністю доказів, зібраних в даному кримінальному провадженні та досліджених під час судового розгляду: показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_8 , показаннями потерпілої ОСОБА_11 , протоколами слідчих дій та висновками експертиз.

Так, потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю загиблої ОСОБА_9 .

Протягом останніх півроку вона нечасто спілкувалась з донькою лише інколи говорили по телефону. Донька була в офіційному шлюбі, але зі своїм чоловіком не жила.

Зазначила, що ОСОБА_9 співмешкала з ОСОБА_8 приблизно з літа 2019 року, але точно не пам`ятає. Спочатку ОСОБА_9 та ОСОБА_8 проживали в Кушугумі, потім на дачі, після цього в хостелі на ОСОБА_13 , а потім в іншій квартирі в Запоріжжі. Вона була проти відносин доньки з ОСОБА_8 , оскільки той принаймні двічі бив її і вона неодноразово бачила синці у доньки.

Пояснила, що донька уходила від ОСОБА_8 , але після його погроз повернулась до нього.

15 березня 2021 року їй зателефонували з поліції та сказали, що її донька убита.

В судовому засіданні був досліджений аудіозапис дзвінка на диспетчерський пульт «103» з якого вбачається, як чоловік, який назвався сусідом, здійснює виклик швидкої допомоги дівчині, яка знаходиться без тями і майже не дихає, на адресу: АДРЕСА_2 . Зазначає, що вона побилась зі своїм чоловіком. На фоні чутно крики особи чоловічої статі з явними ознаками алкогольного сп`яніння (том 1, а.с. 117; диск).

При цьому суд виключає з числа доказів по даному провадженню протокол огляду диску від 19 березня 2021 року, оскільки він містить лише констатацію факту прослуховування співробітниками поліції вищезазначеного аудіозапису і сам по собі не має жодного доказового значення для кримінального провадження, тобто в силу положень статей 84 та 85 КПК України не відповідає критеріям належності доказів (том 1, а.с. 118-120).

Протоколом огляду місця події від 15 березня 2021 року, план-схемою, фототаблицею та відеозаписом до нього встановлено, що місцем події є будинок АДРЕСА_2 .

В ході проведення слідчої дії було оглянуто територію домоволодіння, виявлено та вилучено побутові предмети (в тому числі з нашаруванням РБК), металевий прут з ручкою жовтого кольору, мікрочастинки з рук трупа, зроблено змиви. Оглянуто труп ОСОБА_9 , який знаходився на ліжку, та описано виявлені ушкодження. Детально описано обстановку в домоволодінні (том 1, а.с. 124-164).

Судом також досліджений протокол огляду трупа ОСОБА_9 від 15 березня 2021 року з фототаблицею до нього, в якому описано виявлені на трупі тілесні ушкодження (том 1, а.с. 171-175).

Протоколом обшуку від 22 травня 2021 року з відеозаписом до нього встановлено, що в ході проведення даної слідчої дії за адресою: АДРЕСА_2 в печі був виявлений металевий клинок ножа без рукоятки зі слідами термічного впливу, який вилучено (том 1, а.с. 180-192).

Протоколом огляду місця події від 22 травня 2021 року з фототаблицею до нього встановлено, що ОСОБА_14 добровільно видала працівникам поліції сокиру з дерев`яною рукояткою, на кінці якої намотано ізоленту чорного кольору. Вказану сокиру її власник ОСОБА_15 давав ОСОБА_8 та забрав її додому після вбивства ОСОБА_9 (том 1, а.с. 197-204).

Суд виключає з числа доказів по даному кримінальному провадженню протокол огляду відеозапису від 17 березня 2021 року та сам відеозапис, який міститься на DVD-диску (файл IMG_3310 формату «mov»), оскільки на вказаному відеозаписі містяться пояснення ОСОБА_8 щодо події даного кримінального правопорушення, надані ним під камеру. З урахуванням принципу безпосередності дослідження доказів у судовому засіданні, що закріплений статтею 23 КПК України, вказаний доказ судом визнається недопустимим (том 1, а.с. 209-211).

Висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 № 1459 від 15 квітня 2021 року з фототаблицями до нього встановлено, що смерть ОСОБА_9 настала від поєднаної тупої травми голови, верхніх та нижніх кінцівок з численими синцями, забійними ранами голови, колото-різаними та колотими ушкодженнями верхніх та нижніх кінцівок з ушкодженням крупних кровоносних судин, яка привела до розвитку травматичного шоку. Це підтверджується виявленням прижиттєвих ушкоджень на голові, верхніх та нижніх кінцівках а також морфологічними ознаками травматичного шоку (недокрів`я, набряк головного мозку, переважне недокрів`я міокарда, печінки; нерівномірне кровонаповнення, ознаки шунтування кровотоку в нирках; вогнищева паренхіматозна дистрофія печінки за типом «шокованих клітин»; дрібновогнищеві крововиливи в слизовій шлунку; рідкий стан крові в порожнинах серця та великих судинах).

Всі ушкодження, виявлені при проведенні експертизи трупа ОСОБА_9 , утворилися незадовго до настання смерті, 1-3 години (за даними гістологічного дослідження), в сукупності перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя.

Синці в лобній, правій щічно-виличній області, садно в області спинки носу, крововилив в слизову оболонку нижньої губи зліва, враховуючи їх зовнішній вигляд, утворилися від дії тупого твердого предмету продовгуватої форми та тупого предмету, особливості якого не сформувались в характері ушкоджень у вказані вище ділянки голови.

Синці та крововиливи в м`які тканини в ділянках лівого плеча, правого передпліччя, на тильній поверхні правої кисті, в ділянках лівого плечового суглоба, лівого плеча, лівого передпліччя, по зовнішній поверхні правого та лівого стегна, по передній поверхні правої та лівої гомілки, враховуючи їх зовнішній вигляд утворилися від дії тупого предмета продовгуватої форми та тупого предмета, особливості якого не сформувались в характері ушкоджень у вищевказані ділянки.

Рани та крововиливи в м`які тканини в лобно-тім`яній, тім`яній області, в лівій тім`яній області, в лівій тім`яній області є забійними, були спричинені ребром тупого предмету, довжина слідоутворюючої частини якого становила не менш ніж 46 міліметрів (за даними медико-криміналістичного дослідження).

Рана на тильній поверхні правої кисті є колото-різаною та була спричинена пласким односторонньогострим предметом, яким міг бути клинок ножа (за даними медико-криміналістичного дослідження).

Рани на передній поверхні правої гомілки у верхній третині є колото-різаними та були спричинені пласким односторонньогострим предметом, яким міг бути клинок ножа (за даними медико-криміналістичного дослідження).

Рани на передній поверхні лівої гомілки у верхній та серединній третині є колото-різаними та були спричинені пласким односторонньогострим предметом, яким міг бути клинок ножа.

Рани на тильній поверхні лівої кисті є колото-різаними та були спричинені пласким односторонньогострим предметом, яким міг бути клинок ножа.

При медико-криміналістичному дослідженні шкіряних клаптів краї та стінки усіх ран імпрегновані сполуками заліза.

При проведенні експертизи трупа ОСОБА_9 виявлені синці в орбітальній ділянці справа та зліва, вищевказані ушкодження в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають та утворились за кілька діб до настання смерті від дії тупого предмета в ділянку обличчя і мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Згідно з характером і проявами трупних явищ, з урахуванням причини смерті і умов знаходження трупа до розтину, даних спектрофотометричного дослідження рідини склоподібного тіла ока трупа, можливо зробити висновок, що смерть ОСОБА_9 настала приблизно між 19:00 24:00 14 березня 2021 року.

Відсутність суттєвих розбіжностей в морфологічних ознаках ушкоджень, які вказують на тривалість після травматичного періоду, не надають можливості встановити послідовність виникнення тілесних ушкоджень.

Виключена можливість отримання всього комплексу ушкоджень, виявлених на тілі трупа ОСОБА_9 від дії власної руки.

Труп доставлено в морг без одягу.

Висловитись про взаємне розташування ОСОБА_9 та особи, яка могла нанести тілесні ушкодження, можливо після відтворення обставин дій на місці пригоди.

Після отримання ушкоджень не виключається здатність вчиняти будь-які самостійні дії, пересуватись (у проміжок часу та на відстань, що залежать від фізіологічних особливостей організму), кричати, чинити опір і т.п.

Будь-яких ушкоджень, які могли б свідчити про переміщення трупа ОСОБА_9 , при проведенні експертизи не виявлено.

При судово-імунологічному дослідженні мазків та марлевих тампонів зі вмістом порожнини рота, піхви та прямої кишки від трупа ОСОБА_9 встановлено: в мазках на двох предметних скельцях зі вмістом піхви встановлена наявність поодиноких сперматозоїдів. Тампон зі вмістом піхви не досліджувався через необхідність збереження матеріалу для можливого подальшого ДНК-дослідження.

В мазках на двох предметних скельцях та тампоні зі вмістом ротової порожнини, мазках на двох предметних скельцях та тампоні зі вмістом прямої кишки, присутність сперматозоїдів не виявлена.

Будь-яких посмертних ушкоджень при проведенні експертизи трупа ОСОБА_9 не виявлено.

Будь-яких ушкоджень в ділянці статевих органів та прямої кишки трупа ОСОБА_9 не виявлено.

При житті ОСОБА_9 зловживала алкоголем, що призвело до формування комплексу змін внутрішніх органів, характерних для хронічної алкогольної інтоксикації (токсико-гіпоксична енцефалопатія, алкогольна кардіоміопатія, жировий гепатоз).

При проведенні експертизи в порожнині шлунку ОСОБА_9 виявлено слиз.

При судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в концентрації 3,7 проміле. Вказана концентрація алкоголю при житті могла відповідати стану тяжкої алкогольної інтоксикації.

При судово-токсикологічній експертизі частин внутрішніх органів: шлунку та кишківника зі вмістом, нирки трупа ОСОБА_9 не виявлено: похідних барбітурової кислоти, похідних фенотіазіну, похідних 1,4-бензодіазепіну, похідних піразолону, ноксирону, імізину, морфіну, кодеїну, діоніну, героїну, гідрокодону, папаверину, промедолу, стрихніну, атропіну, гіосціаміну, скополаміну, кокаїну, пахікарпіну, анабазину, нікотину, кофеїну, парацетамолу, ефедрину, ефедрону, димедролу, похідних саліцилової та бензойної кислот.

Рідка кров трупа ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Довжина тіла ОСОБА_9 160 сантиметрів (том 2, а.с. 8-17).

Висновком комісійної судово-медичної експертизи № 867/к від 28 травня 2021 року з фототаблицею до нього встановлено, що тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_9 у вигляді синців та крововиливів в ділянках правого передпліччя, на тильній поверхні правої кисті, в ділянках лівого плечового суглоба, лівого плеча, лівого передпліччя, по зовнішній поверхні правого та лівого стегна, по передній поверхні правої та лівої гомілок утворилися від дії тупого предмета продовгуватої форми.

В частині з наведених ушкоджень відобразились особливості, які притаманні дії тупого предмета (предметів) довгастої форми з циліндричною травмуючою поверхнею.

Враховуючи конструктивні та розмірні (матричні) характеристики наданого на експертизу металевого прута, слід вважати, що можливість нанесення ушкоджень, наведених вище, даним прутом не виключається (том 2, а.с. 69-79).

Висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_8 № 408п від 17 березня 2021 року встановлено, що садна в ділянці середньої фаланги першого пальця лівої кисті по тильній поверхні, в тім`яній та тім`яно-потиличній ділянках в центральних частинах, в правих лобно-тім`яній, потиличній та завушній ділянках, в лівій потиличній ділянці, в ділянках лівого колінного суглобу по передньо-внутнішній поверхні, медіальної кісточки лівого гомілковостопного суглобу; синець в ділянці нігтьової фаланги першого пальця лівої кисті по тильній поверхні у ОСОБА_8 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Садна в ділянках правого передпліччя по задньо-внутрішній поверхні та лівого ліктьового суглобу по задні поверхні, слідом загоєння яких стали виявлені при огляді рожеві ділянки шкіри у ОСОБА_8 , кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_8 утворилися за механізмом тупої травми, тобто від дії тупих предметів.

Давність утворення ушкоджень, описаних в першому абзаці висновку в межах 2-3 діб на момент огляду; вони могли утворитись під час події даного кримінального правопорушення.

Давність утворення ушкоджень, описаних у другому абзаці висновку в межах 7 і більше діб на момент огляду; вони не могли утворитись під час події даного кримінального правопорушення (том 2, а.с. 18, 19).

Висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 1057 від 01 квітня 2021 року з додатком-таблицею до нього встановлено, що рідка кров ОСОБА_8 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (том 2, а.с. 38, 39).

Висновком судово-медичної (цитологічної) експертизи металевого прута з ручкою жовтого кольору № 1056 від 13 квітня 2021 року з додатком-таблицею до нього встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні встановлена наявність крові людини без домішки поту, виявлено епітеліальні клітини та виявлено антигени А і Н, що не виключає їх походження від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н, в тому числі від трупа ОСОБА_9 . Домішок клітин та (або) крові від ОСОБА_8 не виключається, при чому крові при наявності у нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею. Статева належність крові не встановлена у зв`язку з відсутністю клітин крові, необхідних для статевого диференціювання. Статева належність клітин не встановлена в зв`язку з відсутністю в препаратах ядр епітеліоцитів, придатних для дослідження. Знайдені кров та епітеліальні клітини можуть бути використані для подальшого ДНК-дослідження.

При судово-цитологічному дослідженні пластмасової рукоятки жовтого кольору, металевого совка, металевого прута з ручкою жовтого кольору та металевої кочерги наявність крові та поту не встановлена, епітеліальні клітини, придатні для дослідження, не знайдені (том 2, а.с. 25-28).

Висновком судово-медичної (імунологічної та цитологічної) експертизи піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук та трьох марлевих тампонів зі змивами з кистей рук трупа № 1059 від 14 квітня 2021 року з додатком-таблицею до нього встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин пальців обох рук, двох марлевих тампонів зі змивами з рук ОСОБА_9 та марлевого тампона зі змивом з лівої кисті трупа ОСОБА_9 , вилучених під час огляду на місці події, знайдена кров людини, визначити статеву належність якої не вдалося через відсутність у препаратах необхідних клітин крові для даного виду дослідження. При встановленні групової належності цієї крові виявлені антигени А і Н, що не виключає її походження від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, в тому числі від самої потерпілої ОСОБА_9 . Також у вищевказаних об`єктах не можна виключити домішку крові ОСОБА_8 , якщо у нього були тілесні ушкодження із зовнішньою кровотечою на момент події.

Епітеліальні клітини, придатні для дослідження, не знайдені (том 2, а.с. 33?36).

Висновком судово-медичної (імунологічної та цитологічної) експертизи марлевих тампонів зі змивами та вилучених з місця події об`єктів № 1054 від 13 квітня 2021 року з додатком-таблицею до нього встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні марлевого тампона зі змивом зі стіни поряд з ліжком, фрагмента тканини та фрагмента шпалер встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А і Н, що не виключає її походження від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н, в тому числі від трупа ОСОБА_9 . Домішок крові від ОСОБА_8 не виключається при наявності у нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечою. Статева приналежність крові не встановлена як через не виявлення статево-специфічних ознак так і через відсутність клітин крові, необхідних для статевого диференціювання (том 2, а.с. 41?44).

Висновком судово-медичної експертизи недопалків цигарок (цитологічна експертиза) № 1058 від 14 квітня 2021 року з додатком-таблицею до нього встановлено, що ОСОБА_9 належить до категорії невидільників (se) групових антигенів, що встановлено дослідженням зразка її жовчі, висушеної на марлі.

Категорію видільництва ОСОБА_8 не встановлювали у зв`язку з відсутністю у відділенні зразка його слини на момент закінчення експертизи.

При судово-цитологічному дослідженні недопалків І, ІІ цигарок з фільтром жовтого кольору з написом Rothmans та недопалка ІІІ цигарки з фільтром жовтого кольору без напису, виявлена слина без домішки крові, висловитися про статеву належність якої неможливо в зв`язку з відсутністю в препаратах ядр епітеліоцитів, придатних для дослідження. При встановленні групової належності слин, виявлені антигени А і Н за ізосерологічною системою АВ0, що не виключає викурювання даних цигарок особою (особами) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, незалежно від категорії видільництва, в тому числі ОСОБА_9 . При сумісному викурюванні даних недопалків декількома особами домішок слини особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, в тому числі ОСОБА_8 , не виключається. Знайдена слина може бути використана для подальшого ДНК-дослідження (том 2, а.с. 52-55).

Висновком судово-медичної (цитологічної та імунологічної) експертизи носильних речей ОСОБА_8 № 1055 від 15 квітня 2021 року та додатком-таблицею до нього встановлено, що в плямах на куртці ОСОБА_8 та спортивних штанах ОСОБА_8 знайдена кров людини, визначити статеву належність якої не вдалося через відсутність у препаратах необхідних клітин крові для даного виду дослідження. При встановленні групової належності у вищевказаних об`єктах виявлені антигени А і Н, що не виключає походження виявленої крові від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, в тому числі від ОСОБА_9 . Не можна виключити домішку крові самого ОСОБА_8 , якщо у нього були тілесні ушкодження з зовнішньою кровотечою на момент події.

Епітеліальні клітини, придатні для дослідження, не знайдені (том 2, а.с. 57-60).

Висновком судово-медичної (криміналістичної) експертизи № 303 від 27 травня 2021 року з фототаблицею до нього встановлено, що пошкодження на шкіряному клапті з лівої тім`яної області від трупу ОСОБА_9 є забійними та були спричинені ребром тупого предмету, довжина слідоутворюючої частини якого становила не менш як 46 міліметрів.

Пошкодження № 1 на шкіряному клапті з тильної поверхні правої кисті від її трупу та пошкодження №№ 3, 4 на клапті з передньої поверхні правої гомілки є колото-різаними, з переважанням ріжучого компонента; були спричинені пласким односторонньогострим предметом, яким міг бути клинок ножа.

Пошкодження № 2 на клапті з тильної поверхні правої кисті та №№ 1, 2 на клапті передньої поверхні правої гомілки мають характер колотих, спричинені пласким односторонньогострим предметом, яким також міг бути клинок ножа.

Краї та стінки усіх ран імпрегновані сполуками заліза.

Результати проведеної експертизи не виключають можливості спричинення пошкоджень на клапті з лівої тім`яної області від трупу потерпілої частинами (ребрами) обуху наданої на дослідження сокири.

Ймовірність заподіяння пошкоджень на шкіряних клаптях з правої кисті та правої гомілки від трупу потерпілої ОСОБА_9 клинком наданого на експертизу ножа також не виключається (том 2, а.с. 83-89).

Висновком судово-психіатричної експертизи № 95 від 12 травня 2021 року встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявляв та виявляє на теперішній час психічний розлад у формі психічних і поведінкових розладів внаслідок сумісного вживання психоактивних речовин (алкоголь, опіати, канабіоїди, психостимулятори, «солі»), синдром залежності.

У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився у стані гострої алкогольної інтоксикації.

Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом в цей час він також може усвідомлювати свої дії й керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. Потребує протинаркоманічного лікування (том 2, а.с. 61-68).

Суд виключає з числа доказів в даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України:

?висновок комісійної судово-медичної експертизи № 777/к від 26 травня 2021 року (том 2, а.с. 20-23);

?висновок судово-медичної експертизи піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин та марлевих тампонів зі змивами з обох рук ОСОБА_8 (судово-медична імунологія) № 1060 від 15 квітня 2021 року (том 2, а.с. 30, 31);

?висновок судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ?19/108-21/4031-ФХД від 15 квітня 2021 року з фототаблицею до нього (том 2, а.с. 47-50);

?висновок судово-медичної експертизи № 1685 від 28 травня 2021 року (том 2, а.с. 81, 82).

Вказані висновки експертів не підтверджують прямо або непрямо існування або відсутність жодних обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні або мають значення для кримінального провадження. Не підтверджують ці докази також достовірність чи недостовірність інших доказів або можливість чи неможливість їх використання.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що перелічені вище експертні висновки не відповідають вимогам щодо належності доказів, встановлених статтею 85 КПК України.

Докази, досліджені в даному кримінальному провадженні узгоджуються між собою як окремо, так і в сукупності та підтверджують вину ОСОБА_8 в умисному вбивстві потерпілої ОСОБА_9 .

В судовому засіданні також були досліджені докази, надані за епізодом обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Так, протоколом огляду місця події від 05 жовтня 2019 року встановлено, що в ході даної слідчої дії слідчим було оглянуто підземний переход на залізничному вокзалі «Запоріжжя-1» та описано оточуючу обстановку (том 2, а.с. 217, 218).

Видатковою накладною № 905212441 від 31 травня 2019 року та актом надання послуг підтверджено вартість мобільного телефону Samsung Galaxy M20, який придбавався потерпілою ОСОБА_10 у ТОВ «Європлюс» (том 2, а.с. 219).

Суд виключає з числа доказів щодо обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 жовтня 2019 року (за участю потерпілої ОСОБА_10 ) та від 25 листопада 2019 року (за участю свідка ОСОБА_16 ), оскільки вказані протоколи не містять відомостей щодо осіб, які пред`являлись для впізнання: фотокартки осіб не підписані, а будь-які довідки або інші документи, що дозволили б ідентифікувати осіб, які пред`являлись для впізнання, або встановити будь-які їх анкетні дані до протоколу не додані. Таким чином, з даних протоколів неможливо встановити, кого саме впізнали потерпіла та свідок при проведенні слідчих дій, що приводить колегію до висновку про невідповідність вказаних доказів критеріям належності, визначеним статтею 85 КПК України (том 2, а.с. 220-224).

Будь-яких інших доказів щодо обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України в даному кримінальному провадженні суду не надано.

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на сторону обвинувачення, належності та допустимості доказів на сторону, що їх подає.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд передбачено також вимогами частини 2 статті 67 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено можливість суду при розгляді справ застосовувати судову практику Європейського суду в якості джерела права.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo vs. Spain» від 6 грудня 1998 року Європейський суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного».

Згідно з ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, і не може ґрунтуватись на припущеннях.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Необхідність дотримання судом вказаного стандарту також неодноразово була зафіксована в рішеннях Європейського Суду з прав людини, наприклад в рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», в якому зазначив, що докази вини особи повинні випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

В рішенні «Sevtap Veznedaroglu v Turkey» Європейський Суд з прав людини зазначив, що ніхто не повинен піддаватися покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена поза розумним сумнівом.

Органом державного обвинувачення до даного кримінального провадження не додано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. За таких обставин, ОСОБА_8 підлягає виправданню за вказаним епізодом обвинувачення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки він умисно протиправно заподіяв смерть потерпілій ОСОБА_9 .

При цьому суд зазначає, що хоча обвинувачений ОСОБА_8 надав пояснення лише щодо нанесення ним потерпілій ОСОБА_9 ударів металевим прутом, а щодо ударів ножом та сокирою пояснив, що не пам`ятає цього, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння, факт завдання цих ударів ножом та сокирою саме ОСОБА_8 знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

Так, з досліджених висновків судових експертиз № 1459 від 15 квітня 2021 року та № 867/к від 28 травня 2021 року встановлено наявність на трупі ОСОБА_9 таких тілесних ушкоджень, як забійні рани на голові та колото-різані рани на всіх її кінцівках. Всі ці тілесні ушкодження входять до того комплексу ушкоджень, який призвів до смерті потерпілої.

Висновком судово-медичної експертизи № 303 від 27 травня 2021 року підтверджено можливість завдання забійних ран голови сокирою, наданою на дослідження. Саме ця сокира знаходилась в будинку АДРЕСА_2 в день вбивства ОСОБА_9 . Те ж саме стосується й ножа, клинок якого був виявлений в печі зазначеного домоволодіння під час проведення слідчих дій.

Вказане, в поєднанні з твердженням ОСОБА_8 про те, що він різав ножом речі ОСОБА_9 і міг зачепити її а також той факт, що в будинку в момент вбивства окрім ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не перебували будь-які інші особи, на думку суду свідчить про причетність ОСОБА_8 до завдання потерпілій тілесних ушкоджень сокирою та ножом одночасно (у вимірі проміжку часу) з завданням ним потерпілій тілесних ушкоджень металевим прутом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує тяжкість скоєного злочину, який згідно до статей 12, 24 КК України є умисним особливо тяжким злочином, особу винного, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що відповідно до статті 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , є його щире каяття. При цьому суд враховує, що після вчинення вбивства ОСОБА_9 . ОСОБА_8 сам пішов до сусідів та попросив викликати швидку допомогу. Під час судового розгляду ОСОБА_8 неодноразово просив пробачення у потерпілої ОСОБА_11 .

Обставинами, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , є рецидив злочинів; вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, колегія суддів вважає хибною думку прокурора, висловлену ним у судових дебатах, щодо наявності такої обтяжуючої покарання обставини, як вчинення злочину з особливою жорстокістю, оскільки ця обставина не була зазначена в обвинувальному акті та не входить до обсягу обвинувачення.

Крім того, вказана обтяжуюча покарання обставина не може мати місце у складі злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки її наявність обумовлює іншу кваліфікацію такого діяння за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України. Оскільки суд розглядає кримінальне провадження лише у межах висунутого обвинувачення, наявність або відсутність ознак умисного вбивства, вчиненого з особливою жорстокістю, в даному кримінальному провадженні не перевіряється.

Враховуючи викладене, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, зважаючи на думку прокурора та потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, для досягнення цілей, встановлених статтею 50 Кримінального кодексу України, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 не може бути виправлений та перевихований без ізоляції від суспільства і йому доцільно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Правових підстав для застосування до ОСОБА_8 положень статей 69 та 75 Кримінального кодексу України в даному кримінальному провадженні не встановлено.

Розглянувши цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 , заявлений до ОСОБА_8 , суд виходить з наступного.

Судом встановлено винуватість ОСОБА_8 в умисному вбивстві ОСОБА_9 , яка є донькою потерпілої ОСОБА_11 .

Матеріалами справи, а саме квитанцією від 17 березня 2021 року, підтверджено витрати потерпілої ОСОБА_11 в розмірі 15 000 гривень на поховання своєї доньки (том 1, а.с. 86). Вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої.

Крім того, суд погоджується з доводами цивільного позову щодо наявності моральної шкоди, завданої ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_11 , оскільки внаслідок даного злочину потерпіла втратила свою доньку, яка була умисно та протиправно позбавлена життя саме ОСОБА_8 . В цьому контексті суд критично ставиться до доводів відзиву на цивільний позов, поданого захисником обвинуваченого.

Розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню за цивільним позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_8 , суд визначає з урахуванням принципів розумності та справедливості в сумі 500 000 гривень.

Витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні відсутні, оскільки висновок експерта, за яким були понесені витрати згідно до обвинувального акту, виключений судом з числа доказів.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Враховуючи обставини даного кримінального провадження, колегія суддів вважає необхідним залишити ОСОБА_8 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, колегія суддів-

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України в зв`язку з недоведеністю того, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Строк покарання ОСОБА_8 обраховувати з дня його затримання з 15 березня 2021 року.

Залишити ОСОБА_8 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою в Запорізькому слідчому ізоляторі.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

В задоволенні іншої частини цивільного позову відмовити.

Речові докази:

?DVD-диск з файлами аудіозапису мовного реєстратора «103» та DVD-диск, наданий свідком ОСОБА_17 , що знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

?металевий совок, металевий прут з ручкою жовтого кольору, металеву кочергу, пластмасову рукоятку жовтого кольору, 5 недопалків цигарок, мікрочастинки з рук трупа ОСОБА_9 , змиви з об`єктів, вирізи тканин та фрагментів шпалер, зразки волосся, зрізи вільних кінців нігтьових пластин з рук трупа ОСОБА_9 та з рук ОСОБА_8 , змиви з рук трупа, біологічні зразки з трупа ОСОБА_9 , металевий клинок ножа зі слідами іржі та термічного впливу, що зберігаються в камері речових доказів ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити після набрання вироком законної сили, знявши з них арешт, накладений ухвалами слідчого судді від 17 березня 2021 року та від 25 травня 2021 року;

?сокиру з дерев`яною рукояткою, обмотаною на кінці ізоляційною стрічкою чорного кольору, загальною довжиною близько 75 сантиметрів, що зберігається в камері речових доказів ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області передати ОСОБА_14 , знявши з неї арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 25 травня 2021 року;

?куртку темно-синього кольору з написами «AMBER CARS PRIVATE H», спортивні штани чорного кольору з надписом «ADIDAS», штани темно-сірого кольору зі світло-сірими вставками та надписом «SPORT», черевики чорного кольору з надписом «CFOX», що зберігаються в камері речових доказів ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області передати ОСОБА_8 , знявши з них арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 17 березня 2021 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3