печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000026, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000026, а саме: транспортного засобу марки Mercedes-Benz моделі Е200 CDI, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , яким фактично користується ОСОБА_4 , та який який на праві власності належить ОСОБА_5 . Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000026 від 10.02.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. З матеріалів клопотання, вбачається що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , організовує переправлення іноземців через державний кордон шляхом усунення перешкод, зокрема виготовлює довідки про повернення для іноземців, які порушили строки перебування на території України. Даний документ дає можливість безперешкодного виїзду до країн ЄС, з подальшим поверненням на батьківщину, проте іноземці використовують його для безперешкодного пересування по країнам Європи. Окрім цього ОСОБА_6 пропонує послуги з легалізації на території України для іноземців, шляхом підписання фіктивного шлюбу, для подальшого отримання посвідки на тимчасове проживання на території України, яка також надає можливість безперешкодного в`їзду на територію ЄС. Дана послуга коштує близько 2700 доларів США. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користується мобільним номером телефону НОМЕР_2 . Дана особа фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до листа КП КМР «КМ БТІ» квартира на праві власності належить за ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого, 16.09.1997 року. Також ОСОБА_4 має в користуванні транспортний засіб марки Mercedes-Benz моделі Е200 CDI, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 . Прокурор в своєму клопотання просить накласти арешт на вказаний автомобіль, з метою збереження забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Прокурор надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримує, просить задовольнити. Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Поряд з цим, матеріали клопотання не містять відомостей, що вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягнути (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98). Отже, прокурором на даний час не доведено, що існують підстави для накладення арешту на автомобіль марки Mercedes-Benz моделі Е200 CDI, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , тобто недоведено, що вказаний транспортний засіб має відношення до кримінального провадження. Крім того, прокурором не надано доказів, що транспортний засіб перебуває у користуванні ОСОБА_4 . Враховуючи вказане, слідчий суддя надходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372,. 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000026 залишити без задоволення. Майно, вилучене в ході обшуку транспортного засобу марки Mercedes-Benz моделі Е200 CDI, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: транспортний засіб марки Mercedes-Benz моделі Е200 CDI, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 повернути власнику ОСОБА_5 . Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1