ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1259/23 Справа № 190/75/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2023 року про відмову у задоволенні подання ДУ П`ятихатська виправна колонія № 122 в Дніпропетровській області та спостережної комісії Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, не одруженого, не працюючого, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, відбуваючого покарання за вироком Жовтневого районного суд м.Кривого Рогу від 25.10.2021 року за ст.ст.185 ч.2,-15 ч.3, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 31.08.2021 року, остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 22.07.2021 року. На підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано в строк відбування покарання, частково відбуте покарання за попереднім вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, у період з 28.05.2020 року по 06.07.2021 року

Встановила:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні подання Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» в Дніпропетровській області та спостережної комісії Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_7 .

Рішення суду обґрунтовано тим, що процес виправлення ОСОБА_7 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Засуджений не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього положення ст. 81 КК України.

Вказує, що він повністю довів своє виправлення та може бути звільнений від подальшого відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_7 був звільнений з П`ятихатської виправної колонії № 122 14.06.2023 року. В судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно через установу виконання покарань.

Відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ Пономарьов проти України сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також, відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ Вайнен проти Бельгії суд вважає цілком розумним покладання на апелянтів, які бажають отримати приватне повідомлення про дату розгляду їх справи апеляційним судом, обов`язки вживати додаткових заходів в цьому напрямку.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подав сам засуджений ОСОБА_7 , отже, він знав про те, що ухвала суду оскаржена, будь-яких заходів не вживав, щоб дізнатись про стан провадження.

У зв`язку з викладеним, враховуючи вжиті заходи щодо виклику засудженого до апеляційного суду, умови оголошеного в державі воєнного стану та необхідність дотримання розумних строків розгляду провадження, а також думку прокурора, який вважав за можливе розглянути справу за відсутності засудженого, колегія суддів прийшла до висновку про розгляд апеляційної скарги за відсутності засудженого ОСОБА_7 .

Під час апеляційного розгляду прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою.

В судових дебатах підтримав свою позицію.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Так, ст. 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що вказаних вимог закону судом першої інстанції при розгляді подання дотримано.

Згідно довідки та характеристики, що надані установою виконання покарань, ОСОБА_7 з 22.07.2021 року знаходився в установах виконання покарань, кінець строку припадав на 14.06.2023 року.

За час відбування покарання в УВП м. Кривого Рогу характеризувався незадовільно. Мав 3 стягнення, які погашені в установленому законом порідку, не заохочувався.

З 12.01.2022 року відбував покарання в ДУ П`ятихатська виправна колонія №122, був працевлаштований на посаді днювального відділення СПС № 2. За час відбування покарання характеризується добре, дотримується норм, які визначаються порядок та умови відбування покарання. Стягнень не має, має одне заохочення.

Головною підставою для умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі. Також колегією суддів враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 свого виправлення належною поведінкою за весь період відбування покарання, оскільки з часу перебування в установах виконання покарань з 22.07.2021 року отримав лише дві подяки 28.06.2022 року та 30.12.2022 року, однак під час відбування покарання в КУВП № 3 мав три стягнення, через що у колегії немає підстав вважати, що засуджений своєю сумлінною поведінкою систематично доводить своє виправлення.

Також ОСОБА_7 є особою, яка раніше багаторазово притягувалась до кримінальної відповідальності, втім належних висновків для себе не робив, на шлях виправлення не став та вчиняв нові злочини.

Наведене свідчить про те, що останній схильний до системної протиправної поведінки, його особа має стійку антисоціальну спрямованість, а виправлення цього засудженого до повного відбуття призначеного покарання має беззаперечно підтверджуватись вагомими доказами, яких не вбачається.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, повно та об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та наявність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що суд не в повній мірі врахував обставини провадження, є безпідставними, оскільки саме по собі твердження останнього про те, що він довів своє виправлення, не підтверджує систематичності вчинення засудженим дій, що підтверджують його виправлення до повного відбуття призначеного покарання, та сама по собі не є підставою для застосування до нього умовно-дострокового звільнення. Судом досліджені та оцінені всі обставини, які мали значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

З огляду на вищевикладене, доводи засудженого не спростовують висновки суду першої інстанції щодо безпідставності клопотання, а також не свідчать про доведення засудженим свого виправлення та про наявність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2023 року про відмову у задоволенні подання ДУ П`ятихатська виправна колонія № 122 в Дніпропетровській області та спостережної комісії Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4