Справа № 645/3165/18
Провадження № 1-кс/645/587/23
У Х В А Л А

іменем України

26 травня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3

захисника підозрюваної ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції з Могилів Подільським міськрайонним судом Вінницької області, клопотання слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000054 від 18.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, має на вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку як платник податків ФО-П, зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , перебуває на обліку як ВПО з 01.12.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима.

Встановив:

Слідчий СВ ВП № 2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000054 від 18.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання

В обгрунтування клопотання зазначила, що в провадженні СВ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2020 за №0000054, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, за фактом самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене групою осіб щодо земель в санітарно-захисних зонах. В ході досудового розслідування встановлено, що 23.05.2008 ОСОБА_9 , яка під час державної реєстрації шлюбу 02.10.2010 змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 », уклала договір купівлі-продажу з ОСОБА_12 , відповідно до якого ОСОБА_12 передала у власність ОСОБА_9 (одну другу) частину двокімнатної квартири номер АДРЕСА_3 , житловою площею 28,4 кв.м., загальною площею 48,7 кв.м. Вищевказана квартира належала ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право власності на житло по АДРЕСА_3 , виданого Основ`янською дистанцією колії Південної залізниці 25.02.2004, реєстраційний номер № 55 про право власності на нерухоме майно. 21.06.2010 ОСОБА_13 уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_12 , відповідно до якого він прийняв у власність (одну другу) частину двокімнатної квартири номер АДРЕСА_3 , житловою площею 28,8 кв.м., загальною площею 49,6 кв.м. Вищевказана квартира належала ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право власності на житло по АДРЕСА_3 , виданого Основ`янською дистанцією колії Південної залізниці 25.02.2004, реєстраційний номер № 55 про право власності на нерухоме майно. До будинку АДРЕСА_4 прилягає відведена Південній залізниці земельна ділянка загальною площею 3411 м2, яка, згідно рішення міської ради від 25.11.1998 №1322 «Про проведення інвентаризації земельних ділянок», знаходиться поза смугою відведення Південній залізниці. Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 за рахунок власних коштів, самовільно, без розробки та погодження проекту, отримання дозволу на початок будівельних робіт, здачі об`єктів до експлуатації, в період часу з 21.06.2010 по 17.08.2021, точної дати та часу під час проведення досудового розслідування не встановлено, провели реконструкцію належної їм квартири шляхом будівництва житлової прибудови та мансарди, а також збудували надвірні споруди. В результаті вищезазначеної реконструкції квартири АДРЕСА_3 , на земельній ділянці загальною площею 0,27 га, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 збудовано : двоповерховий житловий будинок літ. «АА-2» загальною площею 96,2 кв.м., житловий будинок з мансардою літ. «АБ-1» загальною площею 96,7 кв.м., житловий будинок з мансардою літ. «АВ-1» загальною площею 337,6 кв.м. Також біля зазначених будинків збудовано надвірні споруди літ. «АД» - альтанка, літ. «Я» - льох. Право власності на вказані об`єкти нерухомості за адресою : АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 зареєстрували 28.12.2012 на підставі рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 17.08.2012 (цивільна справа № 2033/1737/2012). Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 у період з 21.06.2010 по 19.06.2012, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, за попередньою змовою, усупереч вимог ст. 14 Конституції України, ст. ст. 116-126 Земельного кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, маючи єдиний корисливий мотив, діючи умисно, усвідомлюючи відсутність будь-яких законних підстав, достеменно знаючи, що вони не мають права використовувати земельну ділянку без набуття права власності або права користування земельною ділянкою, в тому числі у санітарно-захисній зоні земель залізничного транспорту, спорудили паркан навколо об`єктів нерухомості : двоповерхового житлового будинку літ. «АА-2» загальною площею 96,2 кв.м., житлового будинку з мансардою літ. «АБ-1» загальною площею 96,7 кв.м., житлового будинку з мансардою літ. «АВ-1» загальною площею 337,6 кв.м., надвірних споруд літ. «АД» - альтанка, літ. «Я» - льох, які належать їм на праві приватної власності, за адресою : АДРЕСА_3 , яким огороджено земельну ділянку орієнтовною площею 0,27 га, частина якої знаходиться у санітарно-захисній зоні земель залізничного транспорту, вчинивши самовільне зайняття земельної ділянки, в тому числі земельної ділянки, яка знаходиться у санітарно-захисній зоні, та знаходиться поруч з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0029. Разом з цим, вищезазначені об`єкти нерухомості за адресою : АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 використовуються у комерційній діяльності з надання послуг - міні-готель «Wood-Cottage». Управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області під час проведення заходів контролю за використанням та охороною земель земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , поруч з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0029, при обстеженні по периметру встановлено, що зазначена земельна ділянка має орієнтовну площу 0,27 га, яка огороджена парканом, має в`їзні ворота та три хвіртки для входу на територію. На території зазначеної земельної ділянки знаходиться два двоповерхові житлові будинки, будівлі та споруди, які використовуються у комерційній діяльності з надання послуг, згідно класифікації видів цільового призначення земель 03.38 «Для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування». Земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0029 відноситься до земель Державної форми власності з цільовим призначенням 12.01 «Для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту для експлуатації залізничних колій, виробничих, складських, допоміжних адміністративних будівель та споруд», яка має охоронну зону навколо (вздовж) об`єкта транспорту (01.03), згідно переліку обмежень щодо використання земельних ділянок додатку № 6 зі змінами, внесеними згідно Постанови КМУ № 1058 від 23.11.2016, № 105 від 07.02.2018 та відповідно до п. 2 «Між залізницею і житловою забудовою слід передбачати санітарно-захисну зону, ширина якої, рахуючи від осі крайньої території залізничної колії до будівель (за умови забезпечення на прилеглих територіях житлової та громадської забудови нормативних рівнів шуму) має бути не менше 100 м., а при розташуванні залізниці в виїмці та при здійсненні спеціальних шумозахисних заходів на відстані не менше 50 м.» п. 10.1.6 «Відстані від бровки земляного полотна магістральних автомобільних доріг до житлової, дачної і садової забудови слід приймати згідно вимогам ДСП 173-96» Розділу 10 «Транспортна інфраструктура» ДБН Б 2.2-1: «Планування та забудова територій». Таким чином, частина зазначеної земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , поруч з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0029, знаходиться у санітарно-захисній зоні земель залізничного транспорту. За даними містобудівного кадастру Генерального плану м. Харкова земельна ділянка, розташована за адресою : АДРЕСА_4 , поруч з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0029, згідно плану-схеми забудови міста Харкова, відображена Ж-1 (зона садибної житлової забудови), яка відноситься до земель житлової та громадської забудови, згідно функціональної класифікації території міста. Зона садибної забудови Ж-1 призначена для розташування одноквартирних житлових будинків до 4 поверхів із земельними ділянками та зблокованих одно-двокімнатних житлових будинків на суміжних ділянках, відповідно до п. 6.7 «Житлові зони Ж (зони житлової забудови)», ДБН Б.1.1-22:2017 «Склад та зміст плану зонування території». За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на території зазначеної земельної ділянки знаходяться житлові будинки : літ. «АА-2»; літ. «АВ-1»; літ. «АБ-1» з надвірними будівлями (реєстраційний номер майна 38886680 від 28.12.2012), які належать на праві приватної власності ОСОБА_13 (і.п.н. НОМЕР_1 ) та ОСОБА_6 (і.п.н. НОМЕР_2 ). Таким чином, площа самовільно зайнятої земельної ділянки ОСОБА_13 та ОСОБА_6 орієнтовно складає 0,27 га. На підставі зазначеного встановлено, що ОСОБА_13 та ОСОБА_6 не виконали вимоги ст. 48 Закону України «Про охорону земель», ст. ст. 123, 124, 125 Земельного кодексу України, що призвело до порушення п. «б» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України, а саме самовільне зайняття земельної ділянки. Внаслідок умисних дій, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 завдали значної шкоди Державі - законному власнику земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0029. Згідно висновку судової економічної експертизи № СЕ-19/121-22/2812-ЕК від 29.04.2022 щодо розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, категорії земель житлової та громадської забудови, площею 0,27 га, розташованої за адресою : АДРЕСА_4 , проведений Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963 арифметично підтверджується в сумі 577 432,60 грн. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене групою осіб щодо земель в санітарно-захисних зонах. Відповідно до положень ст. 12 Кримінального кодексу України, скоєне ОСОБА_6 кримінальне правопорушення віднесено до злочину середньої тяжкості, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до двох років.

Вивченням особи підозрюваної встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, громадянка України, з вищою освітою, одружена, має на вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку як платник податків ФО-П, зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , перебуває на обліку як ВПО з 01.12.2022 за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судима.

У кримінальному провадженні зібрані наступні докази : - протоколи огляду місця події від 15.06.2018, 07.07.2021, вищевказаної земельної ділянки; - протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , яка повідомила, що їй належала на праві власності квартира АДРЕСА_4 . 23.05.2008 кв. АДРЕСА_4 , житловою площею 28,8 кв.м. продала ОСОБА_14 21.06.2010 кв. АДРЕСА_4 , житловою площею 28,8 кв.м. продала ОСОБА_13 . Під житловим будинком по АДРЕСА_4 , для обслуговування прибудинкової території, а також земельна ділянка під ведення садибного або селянського господарства, не виділялися; протоколами тимчасового доступу до речей і документів, які перебували у володінні Фрунзенського районного суду м. Харкова, приватного нотаріуса ОСОБА_15 , КП «ХМБТІ» ХМР; - актом обстеження земельної ділянки № 10-ДК/16/АО/10/01/-22 від 19.01.2022, яким встановлено, що частина земельної ділянки, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , поруч з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0029, яка огороджена парканом, має в`їзні ворота та три хвіртки для входу на територію, знаходиться у санітарно захисній зоні залізничного транспорту; - актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкта земельної ділянки № 10-ДК/17/АП/09/01/-22 від 20.01.2022, яким встановлено, що площа самовільно зайнятої земельної ділянки ОСОБА_13 та ОСОБА_6 орієнтовно складає 0,27 га. ОСОБА_13 та ОСОБА_6 не було виконано норми дії ст.. 48 Закону України «Про охорону земель» та ст.ст. 123, 124, 125 Земельного кодексу України, що привело до порушення п. «б» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України, а саме самовільне зайняття земельної ділянки; - висновком судово-економічної експертизи № СЕ19/121-22/2812-ЕК від 29.04.2022, згідно якого розмір шкоди , заподіяної внаслідок самовільно зайнятої земельної ділянки арифметично підтверджується в сумі 577 432,60 грн.; - протоколом проведення обшуку у житлових будинках з надвірними будівлями та прилеглої до цих споруд території домоволодіння по АДРЕСА_4 ; - приєднаними до кримінального провадження речовими доказами, вилученими в ході проведення обшуку. Згідно інформації з Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 у період з 01.01.2023 по 23.03.2023 перетинала державний кордон України в пункті пропуску Могилів-Подільський як пішохід 13.01.2023, 27.01.2023, 28.01.2023. Згідно інформації з Державної прикордонної служби України ОСОБА_13 16.08.2022 перетнув державний кордон України в пункті пропуску Ягодин та до теперішнього часу до України не повертався.Підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана, може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просила його задовольнити, пояснила суду про обставини викладені вище.

Підозрювана ОСОБА_6 та її захисник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, оскільки відсутні підстави для обрання у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу,та сплинув строк досудового розслідування даного кримінального провадження.

Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши надані матеріали суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні СВ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2020 за №0000054, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, за фактом самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене групою осіб щодо земель в санітарно-захисних зонах.

Підозрюваній ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене групою осіб щодо земель в санітарно-захисних зонах.

На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у кримінальному провадженні надано наступні докази : - протоколи огляду місця події від 15.06.2018, 07.07.2021, вищевказаної земельної ділянки; - протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , яка повідомила, що їй належала на праві власності квартира АДРЕСА_4 . 23.05.2008 кв. АДРЕСА_4 , житловою площею 28,8 кв.м. продала ОСОБА_14 21.06.2010 кв. АДРЕСА_4 , житловою площею 28,8 кв.м. продала ОСОБА_13 . Під житловим будинком по АДРЕСА_4 , для обслуговування прибудинкової території, а також земельна ділянка під ведення садибного або селянського господарства, не виділялися; протоколи тимчасового доступу до речей і документів, які перебували у володінні Фрунзенського районного суду м. Харкова, приватного нотаріуса ОСОБА_15 , КП «ХМБТІ» ХМР; - актом обстеження земельної ділянки № 10-ДК/16/АО/10/01/-22 від 19.01.2022, яким встановлено, що частина земельної ділянки, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , поруч з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0029, яка огороджена парканом, має в`їзні ворота та три хвіртки для входу на територію, знаходиться у санітарно захисній зоні залізничного транспорту; - акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкта земельної ділянки № 10-ДК/17/АП/09/01/-22 від 20.01.2022, яким встановлено, що площа самовільно зайнятої земельної ділянки ОСОБА_13 та ОСОБА_6 орієнтовно складає 0,27 га. ОСОБА_13 та ОСОБА_6 не було виконано норми дії ст.. 48 Закону України «Про охорону земель» та ст.ст. 123, 124, 125 Земельного кодексу України, що привело до порушення п. «б» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України, а саме самовільне зайняття земельної ділянки; - висновок судово-економічної експертизи № СЕ19/121-22/2812-ЕК від 29.04.2022, згідно якого розмір шкоди , заподіяної внаслідок самовільно зайнятої земельної ділянки арифметично підтверджується в сумі 577 432,60 грн.; - протокол проведення обшуку у житлових будинках з надвірними будівлями та прилеглої до цих споруд території домоволодіння по АДРЕСА_4 ; - приєднані до кримінального провадження речовими доказами, вилученими в ході проведення обшуку.

Вирішуючи питання обґрунтованості підозри, слідчий суддя вважає, що подані стороною обвинувачення докази обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, в достатній мірі свідчать про можливу причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, є вірогідними та достатніми для застосування до підозрюваного обмежувальних заходів.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК України) до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 277 КПК України за своїм змістом та на даному етапі сумнівів щодо її законності або порушення порядку вручення не викликає.

Суд ураховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

Згідно інформації з Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 у період з 01.01.2023 по 23.03.2023 перетинала державний кордон України в пункті пропуску Могилів-Подільський як пішохід 13.01.2023, 27.01.2023, 28.01.2023.

Згідно інформації з Державної прикордонної служби України ОСОБА_13 16.08.2022 перетнув державний кордон України в пункті пропуску Ягодин та до теперішнього часу до України не повертався.

Підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана, може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме :

- підозрювана ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до двох років, а тому маються достатні підстави вважати, що підозрювана буде переховуватися від органів досудового розслідування, тим самим намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин, при цьому наявність даних факторів в сукупності може сприяти вчиненню нових злочинів;

- підозрювана ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час досудове розслідування не завершено, заплановано проведення ряду слідчих (розшукових) дій, з метою встановлення ОСОБА_13 , в групі з яким ОСОБА_6 вчинила вказаний злочин;

- підозрювана ОСОБА_6 може незаконно впливати на ОСОБА_13 у цьому ж кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя враховує особу підозрюваної, сімейний стан, соціальне становище, а тому до підозрюваної слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків. Строк дії ухвали визначити 60 діб.

Керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 179, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

Ухвалив:

Клопотання слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000054 від 18.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в межах строку досудового розслідування на 60 діб.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо підозрюваної може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання на час досудового розслідування покласти на слідчого, а на час перебування справу у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною в той же строк, але з моменту вручення ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: