справа № 208/1732/22
№ провадження 1-кп/208/202/23
УХВАЛА

11 січня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у відкритому судовому засіданні по кримінальному провадженню № 0000040, розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню загальну освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

який обвинувачується за ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться зазначена справа, обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтовано наступним.

Обвинувачений може переховуватись від суду так як немає сталих соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, та може в будь-який момент залишити або змінити місце мешкання, намагаючись уникнути покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

ОСОБА_7 особисто знайомий з деякими свідками по справі та може незаконно на них вплинути з метою зміни показань на свою користь.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий, не дотримуючись суспільних норм поведінки та моралі може продовжити злочинну діяльність.

Адвокат та обвинувачений залишили питання розгляду клопотання прокурора на розсуд суду.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження.

ЄСПЛ у рішеннях в справах «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції» неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи:

- характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину;

- підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину;

- обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин;

- покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження;

- ризик переховування від суду;

- можливість вчинення іншого правопорушення особою;

- характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано, в достатній мірі для розгляду клопотання прокурора, обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є раніше неодноразово судимим за умисні, у тому числі тяжкі злочини, неодноразово відбував покарання у виді позбавлення волі у відповідних установах покарання. Дані, про те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, суду не надані. Суд вважає про доведеність існування ризику переховування від суду з огляду на міру покарання яка загрожує обвинуваченому у разі визнання винним, ризику вчиненні іншого кримінального правопорушення. Також, у разі звільнення ОСОБА_7 з під варти, на думку суду суттєво посилиться ризик його незаконного впливу на свідків.

Суд негативно оцінює клопотання сторони захисту про можливість зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 на менш суворий та вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти відповідним ризикам.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» та «Вемгофф проти Німеччини»

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 331 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, продовжити строком до 08.03.2023 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1