Справа № 1-кп/593/12/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" травня 2023 р. Бережанський районний суд Тернопільської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

та його захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Бережани клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв"язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000016 від 04.02.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2018 року близько 22 год., ОСОБА_4 разом із двома особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, приїхали автомобілями до кафе «Тралі-Валі», що розташоване за адресою вул. Майдан Незалежності, 4, у м. Підгайці Підгаєцького району Тернопільської області.

Перебуваючи біля кафе «Тралі-Валі», що знаходиться за адресою вул. Майдан Незалежності, 4, у м. Підгайці, ОСОБА_4 разом із особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, побачили ОСОБА_6 , який стояв біля входу в кафе та розмовляв із неповнолітнім ОСОБА_7 . Неповнолітній бажав познайомитись із ним, однак ОСОБА_6 не схвалював такої ініціативи, їхня розмова не мала конфліктного характеру.

Надалі, 3 лютого 2018 року, близько 22 год., у ОСОБА_4 , який разом із двома особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, перебували у громадському місці, біля кафе «Тралі-Валі», виник злочинний умисел направлений на вчинення хуліганства.

Так, ОСОБА_4 разом із особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, підійшли до ОСОБА_6 , попередньо відштовхнувши від нього ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що перебувають у громадському місці, де знаходиться значна кількість сторонніх осіб, маючи на меті показати свою винятковість та розпущеність, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до існуючих в суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокій і відпочинок громадян, дотримання правил поведінки у громадському місці, підійшли до ОСОБА_6 та умисно безпричинно розпочали конфлікт із останнім, у ході якого висловлювались нецензурною лайкою.

Під час конфлікту із ОСОБА_6 ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства, умисно безпричинно наніс йому один удар рукою в обличчя з лівої сторони, а саме в ділянку носа та ока, від якого ОСОБА_6 , втративши рівновагу, впав на прилягаючу поверхню, при цьому, опираючись руками.

У цей час до злочинних дій ОСОБА_4 та особи, матеріли стосовно якої виділені в окреме провадження, приєдналася друга особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, яка знаходилася неподалік від них, та, діючи з особливою зухвалістю, яка полягала у застосуванні фізичного насильства, безпідставно умисно наніс один удар ногою в ліву частину голови ОСОБА_6 внаслідок чого він втратив свідомість.

Надалі, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані одним злочинним умислом, перебуваючи біля ОСОБА_6 , спільно двома особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, нанесли потерпілому декілька ударів ногами в різні частини тіла. Побачивши це, ОСОБА_8 , яка знаходилась неподалік, підбігла до ОСОБА_6 та вигукуючи прохання припинити протиправні дії, лягла на ОСОБА_6 , намагаючись захистити його від ударів. Лише після цього ОСОБА_4 разом із двома особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, припинили завдавати удари ОСОБА_6 та відійшли від нього.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 та інших двох осіб, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_6 завдано фізичного болю, а також спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців у лівій скроневій ділянці, на носі, на верхній та нижній повіці лівого і правого ока, саден у лівій скроневій ділянці, на носі, на слизовій оболонці правої щоки, перелому кісток носа, забою м`яких тканин периорбітальних зон, які за ступенем тяжкості відносяться до легких з короткочасним розладом здоров`я.

У той же час, ОСОБА_9 , який перебував неподалік від місця, де відбувались хуліганські дії стосовно ОСОБА_6 , з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_4 та інших двох осіб, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, наблизився до них та вимагав припинення побиття його товариша, однак, в цей момент ОСОБА_4 разом з іншими двома особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, продовжуючи свої хуліганські дії, об`єднані одним злочинним умислом, діючи з особливою зухвалістю, застосували фізичне насильство, безпричинно умисно нанесли ОСОБА_9 численні удари, а саме однією з осіб, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, умисно нанесено ОСОБА_9 один удар рукою в область голови з лівої сторони. Від отриманого удару ОСОБА_9 , втративши рівновагу, схилився вниз до землі. Надалі, та ж особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, повалила на землю ОСОБА_9 та нанесла удари ногами по його тілу. У ході цього до його дій приєдналися ОСОБА_4 та друга особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, які спільно нанесли ОСОБА_9 декілька ударів ногами по тілу.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 та інших двох осіб, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_9 завдано фізичного болю, а також спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців на задніх поверхнях правої та лівої вушних раковин, тріщини коронкової частини 5-го верхнього лівого зуба, травми голови із струсом головного мозку та ушкодженням м`яких тканин, які за ступенем тяжкості відносяться до легких з короткочасним розладом здоров`я.

Під час цих подій ОСОБА_10 , який в цей момент перебував біля свого автомобіля, підбіг у сторону потерпілого ОСОБА_6 , та з метою припинення протиправної поведінки ОСОБА_4 та інших двох осіб, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, зробив зауваження вищевказаним особам. Однак, вони продовжили вчиняти протиправні дії, а саме один з них, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, накинувся на ОСОБА_10 , який у свою чергу виставив руки вперед і таким чином захистив себе від спрямованого на нього удару. У цей час, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно безпричинно наніс один удар рукою ОСОБА_10 в ділянку носа з лівої сторони, а інша особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, -- удар своєю ногою по ногах ОСОБА_10 внаслідок чого він, втративши рівновагу, впав на прилягаючу поверхню. Надалі, ОСОБА_4 та інші дві особи, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, нанесли численні удари ногами по тілу ОСОБА_10 . Обороняючись від насильницьких дій вищевказаних осіб, ОСОБА_10 заховав голову під бампер свого автомобіля. Після того як дружина ОСОБА_10 - ОСОБА_11 відтягнула ОСОБА_4 та інших двох осіб, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, від свого чоловіка, ОСОБА_10 піднявся з землі та намагався зателефонувати у поліцію, однак побачивши це, вищевказані особи побігли в сторону ОСОБА_10 . Наздогнавши його на протилежній стороні вулиці, один з них, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, наніс удар ногою по ногам ОСОБА_10 внаслідок чого він впав на землю. Надалі, ОСОБА_4 спільно з двома особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, нанесли декілька ударів ногами по тілу ОСОБА_10 .

Заподіяними ОСОБА_4 та іншими двома особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, ударами потерпілому ОСОБА_10 завдано фізичного болю, а також спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців на носі, на верхній та нижній повіках правого ока, які за ступенем тяжкості належать до легких.

Надалі, ОСОБА_12 , який знаходився біля кафе «Тралі-Валі», пішов у напрямку ОСОБА_10 , оскільки також хотів припинити протиправні дії ОСОБА_4 та інших двох осіб, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Проте, вказані особи свої протиправні дій не припинили та продовжили їх вчинення, а саме, діючи з особливою зухвалістю, застосовуючи фізичне насильство, один з правопорушників, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, наблизившись до ОСОБА_12 , повалив його на землю та наніс удари ногами по тілу. Після цього до його дій приєднались ОСОБА_4 та інша особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, які також завдали декілька ударів ногами по тілу ОСОБА_12 .

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_4 та інших двох осіб, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_12 завдано фізичного болю, а також спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців на нижній повіці лівого ока, на верхній і нижній повіці правого ока, які за ступенем тяжкості належать до легких, а також закритого перелому кісток носа із зміщенням відламків та синця на крилі носа справа, які за ступенем тяжкості відносяться до легких з короткочасним розладом здоров`я.

У ході конфлікту з приміщення кафе «Тралі-Валі» вийшов ОСОБА_13 , який побачив ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 із закривавленими обличчями та ОСОБА_6 , який лежав навпроти входу у кафе. Тоді ОСОБА_13 направився до ОСОБА_6 та намагався у невідомих йому на той час ОСОБА_4 та інших двох осіб, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, з`ясувати причину конфлікту. У цей час до ОСОБА_13 підійшов один з тих, матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, і продовжуючи свої злочинні дії, умисно безпричинно наніс йому удар рукою в область лівого ока, після цього інша особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, вдарив рукою в груди ОСОБА_13 та, зловивши його за одяг, повалив на землю. Надалі, коли потерпілий ОСОБА_13 перебував у лежачому положенні, до нього підбіг ОСОБА_4 та наніс йому удар ногою в область обличчя. Після цього, ОСОБА_4 разом з іншими двома особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, спільно нанесли декілька ударів ногами по тілу ОСОБА_13 .

Злочинними діями ОСОБА_4 та інших двох осіб, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_13 завдано фізичного болю, а також спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців на чолі, в лівій навколоорбітальній ділянці, крововиливу в білковій оболонці лівого ока, дефектів ріжучого краю- першого правого верхнього зуба, другого і третього лівих верхніх зубів, які за ступенем тяжкості відносяться до легких.

Окрім того, внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 та інших двох осіб, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, та заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , гарантованих їм Конституцією України правам на повагу до своєї гідності, свободи та особистої недоторканності.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просить звільнити його від кримінальної відповідальності враховуючи те, що із дня вчинення вказаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення яке є не тяжким злочином минуло п`ять років на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрити.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просить звільнити від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 , у зв`язку із закінченням строків давності та просить кримінальне провадження закрити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення, а тому необхідно звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.296 КК України на підставі ч.1ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. А кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000016 від 04.02.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України - закрити.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Злочин, передбачений ч. 2 ст.296 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачене максимальне покарання у виді обмеження волі.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України хуліганства, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту 03.02.2018 року і ця обставина сторонами не заперечується.

З огляду на наведене, з часу вчинення злочину минуло більше 5 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений ч.1 ст.49КК України.

У судові засідання обвинувачений ОСОБА_4 завжди з`являвся. Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Враховуючи те, що в матеріалах провадження відсутні підтверджуючі дані про те, що судом виносилися ухвали про привід обвинуваченого, обвинувачений ОСОБА_4 добровільно з`являвся в судові засідання, в розшук не оголошувався, таким чином даних про переривання або зупинення перебігу давності матеріали кримінального провадження не містять.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні також зазначив, що від органу досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 не переховувався.

Закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, пов`язує переривання або зупинення строків давності з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19.032015 року № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст.49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (не з`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недоотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід не нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо) .

Таким чином, суд вважає, що доказів, які б об`єктивно вказували на навмисне переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від органу досудового розслідування або суду немає.

Згідно п.1ч.2ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження за ч.2 ст. 296 КК України, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відомості про судимість відсутні, вчинене обвинуваченими кримінальне правопорушення належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, а обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 369-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.296 КК України на підставі ч.1ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№0000016 від 04.02.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1