СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1309/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у м. Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за № 0000359 від 18.02.2023, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зеленьки, Обухівський р-н, Київської області, українця, громадянина України, який здобув середню освіту, офіційно не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за таких встановлених досудовим розслідуванням обставин.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому що він, 17.02.2023, приблизно о 14 годині, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Михайла Котельникова, 35, шляхом обману заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_4 , а саме: мобільним телефоном марки «Iphone 13 Pro 256 Gb Gold», IMEI: НОМЕР_1 , серійний номер: НОМЕР_2 , завдавши майнову шкоду останній, на загальну суму 33 080 грн.

Так, ОСОБА_3 перебуваючи в денний час доби, по вул. Михайла Котельникова, 35 у м. Києві, маючи при собі заздалегідь підроблені грошові купюри, реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та незаконного збагачення, шляхом обману, ОСОБА_3 розрахувався 9 (дев`ятьма) купюрами, номіналом 100 доларів США, з ознаками підробки.

Після чого, з метою виконання свого протиправного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння майном, яке належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 отримавши мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro 256 Gb Gold», IMEI: НОМЕР_1 , серійний номер: НОМЕР_2 , зник з місця вчинення кримінального правопорушення. Отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_4 майнової шкоди у розмірі 33 080 гривень.

Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні заволодіння шляхом обману чужим майном, тобто кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Також до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , у якій вона зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України; а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння шляхом обману чужим майном.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 , кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння шляхом обману чужим майном.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він офіційно не працює, не одружений, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у вигляді громадських робіт.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України,суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне скасувати арешт на майно, яке зазначено в постанові про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 20.04.2023, який накладено ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва 24.04.2023.

Цивільний позов не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України. (а.п. 102-103, 104, 150-151, 152, 174-175, 176).

Керуючись ч. 9 ст. 100, ст.ст. 174, 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Речовий доказ:

- мобільний телефон «Huawei», модель «PRA-LA1», з серійним номером « НОМЕР_3 », IMEI 1: НОМЕР_4 ; IMEI 2: НОМЕР_5 з сім-картами мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_6 та «лайфселл» НОМЕР_7 , та який переданий на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУ НП у місті Києві, - повернути належному володільцю;

- мобільний телефон «Iphone 13 Pro», IMEI: НОМЕР_1 , серійний номер: НОМЕР_2 , золотого кольору, коробка від нього в кількості 1 шт, та які передані на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУ НП у місті Києві, - повернути належному володільцю;

- дев`ять купюр номіналом по 100 доларів США: НВ44101113Е, KL23815998J, HC40532761K, KL23815977J, HE34596192I, H35411354J, KK35411523J, JD44124197E, KL35382665J, та які передані на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУ НП у місті Києві, - знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва 24.04.2023, на майно зазначене в постанові про визнання речових доказів та передачу їх на відповідальне зберігання від 20.04.2023.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1