Справа № 308/1170/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000047 від 19.12.2018 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Під час судового розгляду стороною захисту було подано клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, визначених у ст. 219 КПК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вказане клопотання мотивовано тим, що 24.10.2018 року ОСОБА_3 , було оголошено про підозру, тобто саме з цього часу розпочато двомісячний відлік строку досудового розслідування. 19.12.2018 року постановою прокурора продовжено строк досудового розслідування до 24.01.2019 року. 23.01.2019 року складено і затверджено обвинувальний акт. А до суду його направлено 31.01.2019 року, тобто, на думку сторони захисту, стороною обвинувачення не дотримані строки досудового розслідування, передбачені ст. 219 КПК України, що має наслідком закриття провадження.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Прокурор заперечував проти закриття провадження, зазначаючи, що відповідно до статей 3, 27 Основного Закону людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність та безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. З метою реалізації цих конституційних положень в абз. 1 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України законодавцем зроблено виняток із загального правила про те, що вказана норма не поширюється на випадки повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. При цьому кримінальним процесуальним законом ознаки та перелік таких злочинів не визначено.

Кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я особи - це суспільно небезпечні та протиправні діяння, що посягають на життя і здоров`я особи, а також наражають на небезпеку заподіяння їм шкоди. Відповідальність за їх вчинення передбачена розділом II Особливої частини «Злочини проти життя та здоров`я особи» (ст.ст. 115-145 КК України). Проте в інших розділах закону України про кримінальну відповідальність містяться окремі норми, згідно з якими встановлюється відповідальність за посягання на певний основний об`єкт, водночас кримінально-правовою охороною охоплюється життя та здоров`я особи як додатковий об`єкт. Ураховуючи зазначену конструкцію деяких норм КК України, об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (далі об`єднана палата) у постанові від 13.02.2023 у справі № 932/8842/20 надала правовий висновок, у якому окреслено ознаки злочину проти життя та здоров`я особи в контексті абз. 1 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Об`єднана палата сформулювала правовий висновок, згідно з яким викладене у п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України поняття злочину проти життя та здоров`я особи охоплює не тільки протиправні діяння, передбачені в розділі 11 Особливої частини КК України, а також включає інші склади злочинів, у яких додатковим об`єктом посягання є життя та здоров`я особи.

В зв`язку з тим, що розділ Розділ XIII має назву «Кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення», отже злочини передбачені ч. 1, 2 ст. 307 КК України відносяться до злочинів проти здоров`я населення, таким чином немає можливості відносно закриття вказаної справи за п. 10.ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заслухавши думку учасників, вивчивши матеріали, проаналізувавши доводи заявленого клопотання, суд вважає, що воно, враховуючи вимоги ст. 350 КПК України може бути вирішене на даній стадії процесу.

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців.

Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та у порядку, передбачених КПК України. Водночас, ч. 5 ст. 294 КПК України встановлено, що строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 290 КПК України досудове розслідування вважається завершеним після повідомлення стороні захисту про його завершення та відкриття матеріалів. Саме звернення до суду з обвинувальним актом, а не лише його складання, затвердження чи вручення стороні захисту, повинно бути вчинено в рамках строку досудового розслідування. Такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 1 липня 2021 року у справі № 752/3218/20 (провадження № 51-2066 км 21).

Як вбачається з матеріалів провадження, 24.10.2018 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України, 19.12.2018 року постановою прокурора продовжено строк досудового розслідування до 24.01.2019 року. 23.01.2019 року складено і затверджено обвинувальний акт. А до суду його направлено 31.01.2019 року.

Тобто прокурор затвердив обвинувальний акт 23.01.2019 року в межах строку досудового розслідування, але направив його до суду поза межами строку, визначеного ст. 219 КПК, 31.01.2020 року.

Відповідно до вимог процесуального законодавства, суд має право прийняти рішення про закриття провадження з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Але в даному випадку, обвинувачення ОСОБА_3 , пред`явлено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України, яке віднесено до категорії тяжких кримінальних правопорушень. Вказаний злочин, згідно чинного КК України, є кримінальним правопорушенням у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення. А п.10 ч.1 ст. 284 КПК України містить заборону закривати кримінальні провадження щодо тяжких або особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду у постанові від 13.02.2023 року у справі № 932/8842/20 надала правовий висновок, у якому окреслено ознаки злочину проти життя та здоров`я особи в контексті абз. 1 п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Колегія суддів зазначила, що поняття "злочини проти життя та здоров`я особи", вжите в п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, охоплює (включає) як злочини, передбачені в розділі ІІ Особливої частини КК, основним об`єктом яких є життя та здоров`я особи, так і злочини, передбачені іншими розділами Особливої частини КК, що містять склади кримінальних правопорушень, додатковим об`єктом у яких є життя та здоров`я особи. Критерієм, за яким визначається зміст поняття "злочини проти життя та здоров`я особи", на думку колегії суддів, є наявність у складі певного кримінального правопорушення такого об`єкта або основного, або додаткового, як життя та здоров`я особи.

Крім того, колегія суддів зауважила, що визначення тяжкості злочину при цьому має стосуватися діяння загалом, тобто такого, яке містить складний (ускладнений) склад кримінального правопорушення (через комплексне поєднання різних об`єктів посягання, що надає кримінальному правопорушенню окремої якості). З цього випливає, що в разі, коли злочин із додатковим об`єктом посягання у виді життя та здоров`я є тяжким, то він охоплюється поняттям "тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи".

Таким чином, клопотання сторони захисту не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 284, 350, 369-372, 392 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника-адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, відмовити.

Розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України, відкласти на 10 год. 00 хв. 13.06.2023 року.

Ухвала є остаточною і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1