Справа № 159/3599/23
Провадження № 1-кп/159/453/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні: №0000231 від 16.06.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Воля-Ковельська Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що немає судимості,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

в с т а н о в и в:

рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.08.2022, ОСОБА_2 зобов`язано сплачувати аліменти в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття та на час навчання дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 06.07.2021 року і до часу закінчення навчання, за умов безперервності його навчання та в строк до досягнення ним 23-річного віку.

Будучи ознайомленим із вказаним судовим рішенням та знаючи про покладений на нього обов`язок, щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 в період часу з 06.07.2021 по 01.06.2023 та повнолітнього сина ОСОБА_5 на час навчання, в період часу з 06.07.2021 по 01.06.2023, ОСОБА_2 злісно ухилявся від сплати вищевказаних коштів.

Так, ОСОБА_2 у вказаний період часу будучи працездатним, не маючи жодних обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, ігноруючи вимоги головного державного виконавця Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЗМУЮ про необхідність виконання аліментних зобов`язань за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.08.2022, порушуючи вимоги ст. 51 Конституції України, глави 15 Сімейного Кодексу України, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`являв, в центр зайнятості з приводу працевлаштування не звертався, офіційно не працевлаштовувався, у встановленому законом порядку інвалідом не визнаний, аліменти не виплачував, внаслідок чого за вказаний вище період утворилась заборгованість по сплаті коштів на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_4 у розмірі 45 677, 52 гривень (сорок п`ять тисяч шістсот сімдесят сім гривень п`ятдесят дві копійки) та на час навчання дитини - сина ОСОБА_4 , за умов безперервності його навчання та в строк до досягнення ним 23-річного віку у розмірі 45 677, 52 гривень (сорок п`ять тисяч шістсот сімдесят сім гривень п`ятдесят дві копійки), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Загальна сума заборгованості за весь період ухилення від сплати аліментів, згідно довідки - розрахунку Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЗМУЮ станом на червень 2023 року становить 91 355, 04 гривень (дев`яносто одна тисяча триста п`ятдесят п`ять гривень чотири копійки).

Своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), обвинувачений ОСОБА_2 , вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.164 КК України.

Прокурором, у відповідності до вимог ч.1 ст.302 КПК України, подано клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і погоджується на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До матеріалів обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 від 30.06.2023, в якій зазначає, що вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, визнає беззаперечно, повністю згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, просить розгляд обвинувального акта проводити у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та вказує, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з метою оспорення встановлених у результаті досудового розслідування обставин, недослідження доказів у судовому засіданні чи з підстави розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 підтвердив добровільність беззаперечного визнання ОСОБА_2 винуватості у вчиненому та його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і розгляд обвинувального акта за їх відсутності без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Також, до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_3 від 30.06.2023, в якій остання зазначає, що згідна зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, просить розгляд обвинувального акта проводити у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та вказує, що ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження з метою оспорення встановлених у результаті досудового розслідування обставин, недослідження доказів у судовому засіданні чи з підстави розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження.

Фактичні обставини справи (дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, а також інші обставини провадження) встановлені досудовим розслідуванням, учасниками кримінального провадження визнані та не оспорюються, а тому суд вважає їх доведеними.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що вина ОСОБА_2 доведена повністю, дії обвинуваченого органом дізнання кваліфіковано вірно за ч.1 ст.164 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, особу винного, який раніше не судимий, на обліках в наркологічному та психоневрологічному центрі не перебуває, з місця проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин судом не виявлено.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при визначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що для виправлення, перевиховання обвинуваченого і для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, справедливим та достатнім буде обрання йому покарання у виді громадських робіт у межах санкції, передбаченої ч.1 ст.164 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрати за проведення експертиз - відсутні.

Речові докази - відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Початок відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Суд роз`яснює, що вирок суду першої інстанції, ухвалений у порядку спрощеного провадження передбаченому статтями 381 та 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав на вирок може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Ковельського міськрайонного суду ОСОБА_7