Справа №171/601/23 Провадження № 1-кп/211/400/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 22.10.2022 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Башмачка, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця, який має на утриманні сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді стрільця-зенітника 1 відділення охорони 2 взводу охорони 4 роти охорони 1 батальйону охорони у військовому званні солдата, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, п. 3.3.1 Вимог безпеки під час проведення навчань і занять з бойової підготовки, розроблених відділом забезпечення підготовки Сухопутних військ управління бойової підготовки Сухопутних військ Збройних Сил України у 2006 році та додатку № 6 до п. 2.5 «Курсу стрільб зі стрілецької зброї та бойових машин», введеного в дію наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України «Про затвердження Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин» від 01.04.2009 № 44, діючи із злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг це передбачити, маючи реальну можливість належним чином дотримуватися правил поводження зі зброєю та заходів безпеки, 21 жовтня 2022 року близько 19 год. 40 хв. перебуваючи на території розташування 2 взводу охорони 4 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , який тимчасово дислокувався за адресою: АДРЕСА_2 , використав без поважних причин закріплений за ним автомат «АКМ» серійний номер № НОМЕР_2 , а саме: після здійснення несанкціонованих пострілів в повітря, забувши, що дослав патрон в патронник, не поставивши перевідник вогню на запобіжник, кинув автомат «АКМ» серійний номер № НОМЕР_2 на землю, після чого завдав один удар ногою по автомату, внаслідок чого відбувся одиночний постріл, внаслідок чого, уламки кулі потрапили в обидві сідниці та обидва стегна військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації старшого стрільця 1 відділення 5 взводу охорони 4 роти охорони 1 батальйону охорони солдата ОСОБА_7 , заподіявши своїми незаконними діями останньому тілесні ушкодження, у вигляді «вогнепальних кульових поранень в нижньо-внутрішньому квадраті правої сідниці, по задній поверхні верхньої третини лівого стегна, по зовнішній поверхні верхньої третини лівого стегна, по внутрішній поверхні верхньої третини лівого стегна, по внутрішній поверхні верхньої третини правого стегна», які відносяться до легких тілесних ушкоджень, згідно висновку судово-медичної експертизи №1683 від 12.12.2022.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України, а саме: в порушенні правил поводження зі зброєю, що заподіяло потерпілому тілесні ушкодження.

По кримінальному провадженню №0000258 від 22.10.2022 між обвинуваченим ОСОБА_3 , його захисником ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_8 09.03.2023 року була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.

Відповідно п. 2.1. угоди підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно п. 5.1. угоди, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу підозрюваного, який приймає безпосередню участь в забезпеченні, проведенні і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку російської федерації проти України, наявність визначених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також беззастережне визнання ним винуватості, тобто декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 414 КК України у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 6 (шість) місяців із відрахування в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно ч. 2 ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Захисник ОСОБА_6 проти затвердження угоди не заперечував.

Прокурор просив затвердити угоду, яка 09.03.2023 року була добровільно підписана сторонами, йому зрозумілі наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Від потерпілого ОСОБА_7 до суду надана заява про розгляд справи за його відсутності. Також надана заява про письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України, яке згідно ст.12 КК України відносяться до нетяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 368- 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд-

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09.03.2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_6 та прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000258 від 22.10.2022.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 6 (шість) місяців із відрахування в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Речові докази:

- автомат Калашникова калібру 7,62 мм. № НОМЕР_2 та 29 бойових патрона калібру 7,62 мм ПС різних маркувань, а саме: 1 шт (539К), 9 шт (539-58), 14 шт (60-65), 5 шт (17-65), що передані на відповідальне зберігання до військової частини НОМЕР_1 вважати переданими за належністю;

- гільзу зеленого кольору калібру 7,62 мм з маркуванням «60-65», що зберігається в матеріалах кримінального провадження знищити.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 17.05.2023 року у порядку ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1