Справа № 686/2622/23
Провадження № 1-кс/686/4118/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше несудимого.

у кримінальному провадженні № 0000047,

встановив:

17.05.2023 слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, посилаючись на те, що продовжують існувати передбачені ст.177 КПК України ризики ухилення від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків.

В судовому засіданні слідчий і прокурор наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний і його захисник заперечили проти задоволення клопотання.

Вважають, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки або ж у разі продовження ініційованого запобіжного заходу, просять визначити розмір застави.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

26.01.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000047 зареєстроване кримінальне провадження із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.3 ст.286-1 КК України.

За версією органу досудового розслідування, що 25 січня 2023 року, близько 22 год. 43 хв., в темну пору доби, без опадів водій ОСОБА_6 , проявляючи злочину самовпевненість, нехтуючи вимогами п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (д) та 2.9 (а), 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правил), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухався за кермом автомобіля «Renault Trafic» р.н. НОМЕР_1 із швидкістю близько 80 км/год, в межах м. Городок Городоцької ТГ Хмельницького району Хмельницької області по проїзній частині вул. Гончара, неподалік будинку № 6, в напрямку від вул. Шевченка до вул. Київська, перевищуючи максимально дозволену швидкість руху транспортних засобів у населених пунктах, створюючи своїми діями небезпеку, яка загрожувала життю і здоров`ю учасникам дорожнього руху.

Продовжуючи свій рух за кермом автомобіля «Renault Trafic» р.н. НОМЕР_1 на вказаній ділянці дороги водій ОСОБА_6 , в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.3 Правил проявив неуважність, завчасно не виявив небезпеку для його руху, а саме пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «Renault Trafic», не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд передньою правою кутовою частиною автомобіля «Renault Trafic» р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_7 .

Після вчинення наїзду на пішохода ОСОБА_7 , водій ОСОБА_6 не зупиняючись, продовжив рух за кермом автомобіля «Renault Trafic» р.н. НОМЕР_1 , таким чином покинувши місце дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої черепно-мозкової травми, крововиливу під м`які покриви правої потиличної ділянки голови, крововиливу під тверду оболонку головного мозку і мозочка, крововиливу в шлуночки мозку, саден шкіри обличчя, перелому шийного відділу хребта на рівні атланта (першого шийного хребця) і черепа з ушкодженням продовгастого мозку, ушкодженням лівої хребетної артерії, перелому шийного відділу хребта на рівні 6 7 шийних хребців з ушкодженням спинного мозку, закритої травми грудної клітки та черевної порожнини, перелому грудини, ушкодження міжреберних м`язів та парієтальної плеври між 7 8 ребрами грудної клітини справа, непрямих поперечних переломів 2,3,4,5,6 ребер грудної клітки справа по передній підмишечній лінії, непрямих косо-поперечних переломів 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 ребер грудної клітки зліва по біляхребетовій лінії, прямих поперечних переломів 2, 3, 4, 5, 6 ребер грудної клітки зліва по середній підмишечній лінії, забою органів межистіння, двобічного гемотораксу (наявності близько 660 мл рідкої крові в лівій і близько 250 мл рідкої крові в правій плевральних порожнинах), ушкодження обох легень, ушкодження печінки, ушкодження селезінки, ушкодження сечового міхура, забою лівої нирки, гемоперітонеуму (наявності близько 950 мл рідкої крові в черевній порожнині), розриву симфізу лобкових кісток тазу та крижово-здухвинного з`єднання тазу зліва, закритого перелому обох кісток лівого передпліччя в середній третині, відкритого, подвійного перелому обох кісток правої гомілки на рівні верхньої і нижньої третини, рваної рани м`яких тканин і підшкірних крововиливів правої гомілки, рваної рани м`яких тканин правої стопи, забоїв, саден шкіри, підшкірних крововиливів тіла, кінцівок, гострої внутрішньої і зовнішньої кровотечі, травматичного шоку, які за своїм характером є тяжкими тілесними ушкодженнями, як небезпечні для життя в момент заподіяння, та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_7 . Від отриманих тілесних ушкоджень пішохід ОСОБА_7 загинув на місці пригоди.

Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б, д), 2.9 (а), 12.3, 12.4, Правил, зміст яких полягає у наступному:

- п. 1.3: Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цих правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п. 1.5: Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки;

- п. 2.3: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 2.9 (а): Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препараті, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п. 12.3: У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

- п. 12.4: У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Порушення водієм ОСОБА_6 вищевказаних вимог Правил призвели до виникнення вищеописаної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків заподіяння смерті пішоходу ОСОБА_7 .

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 відразу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди за вказаних вище обставин, 25.01.2023, близько 22 год. 43 хв., на ділянці проїзної частини поблизу будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що в результаті його дій, а саме дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлений реальної можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, нехтуючи моральними нормами співжиття, у порушення вимог п. 2.10. (а, г, д) Правил, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», маючи при цьому реальну можливість вжити заходів для надання медичної допомоги потерпілому, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_7 , не викликав карету швидкої медичної допомоги, не вжив самостійних заходів для доставлення потерпілого до лікувального закладу та не вжив будь-яких інших заходів, необхідних для відведення небезпеки, що загрожувала життю потерпілого, зник з місця дорожньо-транспортної пригоди та залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_7 , який перебував у небезпечному для життя, безпорадному стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження.

Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п. 2.10. (а, г, д) Правил та ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», зміст яких полягає в наступному:

- п. 2.10: У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

- ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»: Учасники дорожнього руху зобов`язані надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

У вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Городок Городоцького району Хмельницької області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

26.01.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2861 КК України.

27.01.2023 слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 25 березня 2023 року включно.

23.03.2023 слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 19 травня 2023 року включно.

19.05.2023 слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області строк досудового розслідування продовжено до шести місяців.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 3 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного правопорушення сторона обвинувачення підтверджує такими доказами:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.01.2023, у якому зафіксована слідова інформація про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, та кінцеве розташування трупа ОСОБА_7 відносно елементів дороги на місці пригоди;

-протоколом огляду від 26.01.2023, у якому зафіксоване місцезнаходження автомобіля-учасника ДТП, що зник з місця пригоди, а також наявні ушкодження даного автомобіля, отримані внаслідок ДТП, а також вилучено слідову інформацію з салону даного транспортного засобу;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 який повідомив, що 25.01.2023 близько 21 год. він зустрів у м. Городок свого знайомого ОСОБА_6 , який попросив у нього автомобіль «Renault Trafic» р.н. НОМЕР_1 , що перебував у користуванні у ОСОБА_8 , щоб поїхати до банкомата, на що ОСОБА_8 погодився, передав ключі від автомобіля ОСОБА_6 , а сам пішов додому. В подальшому, близько 23 год. до ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_6 , який попросив його вийти з дому, а коли той вийшов, повідомив, що автомобіль «Renault Trafic» р.н. НОМЕР_1 потрібно загнати в гараж, так як той на ньому потрапив у ДТП, після чого ОСОБА_8 відчинив гараж, а ОСОБА_6 загнав автомобіль «Renault Trafic» р.н. НОМЕР_1 всередину та віддав ключі ОСОБА_8 .. Про обставини ДТП ОСОБА_6 . ОСОБА_8 не повідомив, але в подальшому вони поїхали на іншому автомобілі до районної лікарні, де ОСОБА_8 побачив працівників поліції, до яких ОСОБА_9 підійшов та зізнався у скоєному;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що 26.01.2023 близько 22 год. 30 хв. він зі своїм товаришем ОСОБА_7 поверталися по домівках та вийшли до вул. Гончара в м. Городок з провулку. ОСОБА_10 вийшов до вулиці раніше та побачив, що приблизно за 200 м від нього з вул. Шевченка в його напрямку рухається автомобіль типу мікроавтобус з увімкненим дальнім світлом фар, зі швидкістю близько 80 км/год. Оскільки відстань до вказаного автомобіля було значною, ОСОБА_10 перейшов через проїзну частину вул. Гончара. ОСОБА_7 йшов позаду нього з увімкненим ліхтариком на мобільному телефоні. Коли ОСОБА_10 перейшов дорогу і одразу ж почув звук удару, повернувся та побачив, що ОСОБА_7 збив вищевказаний автомобіль, який, не зупиняючись, поїхав далі.

-тестуванням на алкоголь за допомогою спеціальних технічних засобів, в ході якого, з показань приладу «Драгер» встановлено, що у ОСОБА_6 вміст алкоголю в диханні становить 0,47 ‰;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра повністю відповідає зазначеним вимогам та не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

На даний момент у кримінальному провадженні виконано не всі слідчі дії, спрямовані на досягнення мети кримінального провадження.

Ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу на даний час продовжують існувати.

Зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, можливістю вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 підозрюється, в тому числі, у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку суттєво підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо наявності ризику ймовірного переховування від органу досудового розслідування або/та суду.

У клопотанні слідчого зазначено про наявність крім зазначеного, ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості впливати на потерпілих і свідків.

Оцінюючи можливість такого впливу, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Отже, зазначені в клопотанні слідчого ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає обґрунтованими.

Повідомлення захисником підозрюваного у судовому засіданні про відсутність підстав, на його думку, для його подальшого тримання під вартою до завершення досудового розслідування, слідчий суддя за встановлених обставин обґрунтованої причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя до уваги не бере.

Слідчий суддя враховує наявність у ОСОБА_6 постійного місця проживання, соціальних зв`язків з батьками, за місцем роботи та позитивної характеристики підозрюваного.

Твердження захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри за ч. 3 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого та фактично заперечення визначеної слідством кваліфікації кримінального правопорушення слідчий суддя не може взяти до уваги у якості відмови у задоволенні клопотання, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не може оцінити обставини вчинення кримінального правопорушення та докази на підтвердження його вчинення у тому обсязі, в якому здійснюється їх оцінка під час розгляду обвинувального акта.

Указані аргументи зводяться до того, що після того, як відбулася дорожньо-транспортна пригода, не з вини ОСОБА_6 вчасно не був проведений огляд на стан сп`яніння у медичному закладі та більш ніж через шість годин відібрані біологічні зразки для проведення експертизи на сан сп`яніння.

А тому у сторони захисту є обґрунтований сумнів стосовно перебування ОСОБА_6 під час обставин дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного сп`яніння, а показання алкотестера захисник вважає помилковими.

Слідчий суддя погоджується із доводами захисника про те, що не з вини ОСОБА_6 у нього були відібрані біологічні зразки більш ніж через шість годин з часу вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

За повідомленням слідчого, біологічні зразки були відібрані одразу після його прибуття до місця дтп, у зв`язку із таким тривалим проміжком часу після події, встановлення стану алкогольного сп`яніння за відібраними біологічними зразками було недоцільним.

Однак, указане не нівелює сукупність встановлених обставин та наявність доказу про перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння.

Матеріали кримінального провадження містять результат перевірки ОСОБА_6 на стан сп`яніння спеціальним технічним засобом «Драгер» встановлено, згідно з яким вміст алкоголю в диханні становить 0,47 ‰.

Висловлений стороною захисту сумнів у достовірності цього доказу сам по собі не є спростуванням доказу, та з огляду на стадію кримінального провадження, слугувати підставою для відмови у задоволенні клопотання слугувати не може.

А тому обґрунтованість причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого загинула людина, не дає підстав стверджувати про відсутність цьому контексті підстав для відмови у продовженні запобіжного заходу.

На підставі ч.4 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що відносно ОСОБА_6 за відібраними у нього біологічними зразками проведена судово-токсикологічна експертиза на предмет виявлення у нього наркотичних речовин.

Згідно з висновком експерта №210 від 24.02.2023 наркотичних речовин у сечі ОСОБА_6 не виявлено.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо дотримання належного порядку встановлення факту перебування особи в момент вчинення злочину у стані алкогольного чи іншого сп`яніння шляхом дослідження і оцінки всієї сукупності доказів, про що йдеться у постановах ККС від 15.03.2018 у справі №372/2291/16-к, від 21.11.2019 у справі №564/590/17, від 3.12.2019 у справі №571/1436/15-к, від 11.02.2020 у справі №643/20474/15-к.

Згідно із правовим висновком, висловленим Верховним Судом,н орми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню й оцінці, виходячи із положень стст.84, 92, 94 КПК, шляхом дослідження і оцінки всієї сукупності доказів, зокрема і показань свідків,

За указаних обставин, зважаючи на повноваження слідчого судді на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає підстав для відмови у задоволенні клопотання із означених мотивів про сумніви перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння.

Інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення містить підвищену суспільну небезпечність.

З урахуванням наведеного, особи ОСОБА_6 та тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, відсутності жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання підозрюваного і слідчому ізоляторі, слідчий суддя вважає за можливе продовжити строк тримання під вартою підозрюваному.

Наведені стороною обвинувачення в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілу особу у цьому кримінальному провадженні, не змінилися.

На переконання слідчого судді інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання зазначеним ризикам.

Позиція сторони захисту стосовно можливості сплати застави у разі її визначення та взяття на себе зобов`язання у подальшому перерахувати її на користь Збройних Сил України не може слугувати підставою для відмови у продовженні запобіжного заходу , оскільки розпорядження внесеними у якості застави грошовими коштами можливе лише у разі повернення її заставодавцю ним самим.

А тому бажання сторони захисту у такий спосіб підтримати спротив у війні з росією під умовою визначення застави, до уваги не береться.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 слід продовжити в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити по 17.07.2023 року.

Ухвала діє по 17 липня 2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя