КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 24 липня 2023 року апеляційну скаргу прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 30 червня 2023 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сукачі Вишгородського району Київської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою у задоволенні клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши у період часу з 21.00 години до 07.00 години наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 06 серпня 2023 року, покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу з доповненнями до неї, в якій просить ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 30 червня 2023 року скасуватита постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

На переконання прокурора, наявність ризиків носить конкретний характер та доводиться відповідними доказами, які долучені до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків, офіційного джерела доходу, офіційно не працевлаштований.

Вказує, що підозрюваному відомі контактні дані свідків, які володіють контактною інформацією, тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності він може здійснювати вплив на них шляхом залякувань або змовлянь про допомогу з метою зміни їх показів.

Стверджує, що ОСОБА_6 може вчинити інші аналогічні правопорушення, оскільки вчиненому кримінальному правопорушенню сприяло саме працевлаштування останнього до сервісного центру, який також пропонував несанкціоновані послуги через мережу інтернет, а саме через сайт ОЛХ.

Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тобто більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Вишгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 01 лютого 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000095, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

06 червня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КПК України.

28 червня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у несанкціонованому втручанні в роботу електронних комунікаційних систем, що призвело до втрати, підробки інформації, вчинене за попередньою змовою групою осіб під час дії воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

29 червня 2023 року прокурор Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під варто строком до 06 серпня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 30 червня 2023 року у задоволенні клопотання прокурора відмовлено, відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, частково доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, врахував дані про особу підозрюваного у їх сукупності та прийшов до висновку, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, заявлених у клопотанні.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У рішенні у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (§ 80). У рішенні у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року вказаний суд, зокрема, дійшов висновку, що національні суди порушили пункт 1 статті 5 Конвенції, оскільки при ухваленні рішень не було розглянуто можливості застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою (§ 29, § 31).

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні прокурора підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Частиною 5 статті 132 КПК України визначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри у даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Так, оцінюючи доводи та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні прокурора дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати останнього у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Крім того, з матеріалів судового провадження вбачається, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який оцінено слідчим суддею в межах КПК України, наданих на даній стадії кримінального провадження.

Разом з тим, як уважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки прокурором не доведено існування інших ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти встановленому та заявленим у клопотанні ризикам, не спростовують такий висновок слідчого судді і доводи викладенні в апеляційній скарзі прокурора, у зв`язку з чим відносно підозрюваного цілком можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, і саме такий запобіжний захід, у даному випадку буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання встановленому ризику.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання підозрюваного під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, з матеріалів судового провадженні не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу в їх сукупності, застосував запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, навіть з урахуванням усіх доводів викладених в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 181, 194, 196, 309, 376, 403, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 30 червня 2023 року, якою у задоволенні клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в певний період доби, строком до 06 серпня 2023 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 363/3503/23 Справа №11-сс/824/4403/2023 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції - ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1