Житомирський апеляційний суд
Справа №278/46/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (дистанційно),

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001020 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 23 червня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин, Вінницької області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, який на утриманні малолітніх дітей немає, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 18.09.2019 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі з випробуванням та іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закрити. Вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою розгляду та невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що приймаючи рішення суд першої інстанції належним чином не проаналізував всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, надав невірну оцінку показам обвинуваченого, потерпілого, а також письмовим доказам по справі. Надає свою оцінку вказаним доказам та вважає, що вони поза розумним сумнівом не доводять тих обставин, які зазначені в обвинувальному акті. Вказує, що сторона обвинувачення не надала суду витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо ПП «Гранд Стоун», яке знаходиться по вул. Кооперативній, 4 у селі Тетерівка, а отже і не встановлено чи існує воно взагалі. Крім того, органом досудового слідства та судом не встановлено належного власника викраденого майна.

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 23 червня 2023 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 встановлено рахувати з дня приведення вироку до виконання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) грн за проведення судово-товарознавчої експертизи та 1570 (одну тисячу п`ятсот сімдесят) грн. 10 коп. за проведення судової трасологічної експертизи.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, 04грудня 2019 року у період часу з 06 години 18 хвилин по 06 годину 21 хвилину у ОСОБА_7 , який перебував на території приватного підприємства «Гранд Стоун» по вул. Кооперативна, 4 у с. Тетерівка, Житомирського району, виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна з підсобного приміщення вказаного підприємства.

Реалізуючи свій злочинний умисел та переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 , у вказаний день та час, діючи умисно, з корисливих мотивів, через незачинені двері проник до підсобного приміщення вказаного приватного підприємства за вказаною адресою, звідки таємно, повторно викрав компресор «POWERTEC» вартістю 2258 грн 40 коп., будівельний фен «METABO» вартістю 949 грн 05 коп., набір торцевих головок вартістю 2623 грн 08 коп. та зарядний пристрій «BOSH» вартістю 858 грн 40 коп., які належать потерпілому ОСОБА_9 .

Надалі ОСОБА_7 з викраденим майном залишив місце кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 6688 грн 53 коп.

Потерпілий ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, в телефонному режимі повідомив, що не бажає приймати участь в апеляційному розгляді.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та обвинуваченого ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд дослідив зібрані докази, оцінив їх у сукупності та обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Так, в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, однак відмовився надати показання.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 також визнав свою вину повністю та кається у вчиненому, підтвердив, що дійсно з приміщення підприємства викрав майно, яке зазначено у вироку суду. Проте, апеляційну скаргу захисника підтримав.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_7 вказаного злочину не вчиняв, є безпідставними, оскільки вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, підтверджується сукупністю доказів оцінених судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності.

Крім того, особисто обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за встановлених судом обставин не оспорює.

Так, висновки суду щодо вини ОСОБА_7 доводяться наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в суді першої інстанції підтвердив, що він є директором ПП «Гранд Стоун» і передав на зберігання своє майно, яке обвинувачений викрав та заховав неподалік території підприємства. Під час слідчого експерименту ОСОБА_7 детально показав на місці, де знаходилось майно та куди він його переніс;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 04.12.2019 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 04 грудня 2019 року звернувся до поліції з заявою про те, що у період часу з 18 години 03 грудня 2019 року по 13 годину невідома особа, шляхом вільного доступу викрала з підсобного приміщення, яке розташоване у АДРЕСА_2 , компресор, будівельний фен, набір торцевих головок та зарядний пристрій (а.к.п. 2 т. 2);

- протоколом огляду місця подій від 04.12.2019 року, який проводився за участі потерпілого ОСОБА_9 , в якому зафіксовано, що був проведений огляд будівлі приватного підприємства «Гранд Стоун» та її прилеглої території по вул. Кооперативна, 4 у с. Тетерівка. Під час проведення огляду потерпілий ОСОБА_9 вказав на місце у підсобному приміщенні, де знаходилось викрадене ОСОБА_7 майно. Окрім того, під час цієї слідчої дії були виявлені та вилучені сліди низу взуття (а.к.п. 3-6 т. 2);

- висновком експерта №1/1-714 від 13.12.2019 року, відповідно до якого вилучений під час згаданого огляду місця подій слід взуття належить обвинуваченому ОСОБА_7 (а.к.п. 14-26 т. 2).

- протоколом огляду місця подій від 04.12.2019 року, що проводився за участі обвинуваченого ОСОБА_7 , який вказав на місце, де він заховав викрадене у потерпілого майно (а.к.п. 7-10 т. 2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.12.2019 року, в ході якого обвинувачений ОСОБА_7 детально відтворив обставини вчинення ним даної крадіжки, які повністю відповідають фактичним обставинам, викладеним в обвинуваченні, а саме останній вказав на місце у підсобному приміщенні ПП «Гранд Стоун», де знаходились компресор, будівельний фен, набір торцевих головок та зарядний пристрій, які він надалі викрав та заховав у кущах на відстані 350 м від території підприємства (а.к.п. 31-36 т. 2);

- висновком експерта №2472/2494-2496/19-25 від 26.12.2019 року, відповідно до якого станом на 04.12.2019 ринкова вартість компресора «POWERTEC», який був у використанні становить 2258 грн 40 коп., будівельного фену «METABO» - 949 грн 05 коп., набору торцевих головок - 2623 грн 08 коп. та зарядного пристрою «BOSH» - 858 грн 40 коп. (а.к.п. 44-52 т. 2).

Проаналізувавши сукупність вказаних доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, доведена повністю.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд та вважає, що вказані докази не суперечать критерію доведення вини особи «поза розумним сумнівом», згідно якого передбачається доведення стороною обвинувачення перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів того, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні злочину, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення (рішенням ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України", заява № 16437/04).

Крім того, в своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 не заявляє клопотання про повторне дослідження вказаних доказів, чи про визнання доказів недопустимими, а колегія суддів таких підстав не вбачає.

Також, колегія суддів звертає увагу, що під час досудового розслідування, судового розгляду в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнавав повністю та не заперечував фактичні обставини справи.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про невідповідність вказаних в обвинувальному вироку висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки перелічені вище докази, кожний окремо та у сукупності, підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за обставин, встановлених судом.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування та судом першої інстанції не встановлено належного власника майна, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки належність викраденого обвинуваченим майна потерпілому ОСОБА_9 підтверджується договором безоплатного зберігання від 20.09.2014 року та актом прийняття-передання від 20.09.2019 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 передав ПП «Гранд Стоун» на безоплатне зберігання компресор «POWERTEC», будівельний фен «METABO», набір торцевих головок та зарядний пристрій «BOSH (а.к.п. 28-30 т. 2).

Крім цього, колегія суддів вважає безпідставними доводи сторони захисту про те, що сторона обвинувачення не надала суду доказів, що у с. Тетерівка по вул. Кооперативна, 4 знаходиться зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приміщення приватного підприємства «Гранд Стоун», а отже і не встановлено чи існує воно взагалі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вказані доводи апеляційної скарги захисника про невстановлення факту існування підсобного приміщення ПП «Гранд Стоун» є аналогічними тим, що були надані стороною захисту під час розгляду провадження в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції такі доводи захисника розглянув та надав їм належну оцінку у вироку суду.

Зокрема, відхиляючи вказані доводи захисника, суд першої інстанції зазначив, що вони спростовуються дослідженими судом письмовими доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 04.12.2019 року (а.к.п. 2 т. 2), з якого вбачається, що ОСОБА_9 звернувся до поліції з приводу викрадення належного йому майна з підсобного приміщення, яке розташоване у АДРЕСА_2 , а також протоколом огляду місця події від 04.12.2019 року (а.к.п. 3-6 т. 2), та протоколом слідчого експерименту від 24.12.2019 року (а.к.п. 31-36 т. 2), на фототаблицях до яких зображена територія приватного підприємства «Гранд Стоун», на якій розташована будівля, яка має капітальні цегляні стіни, металеві двері, всередині підлогу, стелю, тобто має всі ознаки приміщення та використовується потерпілим для зберігання майна.

Окрім того, з договору безоплатного зберігання від 20.09.2014 року вбачається, що за адресою: с. Тетерівка, вул. Кооперативна, 4, Житомирського району знаходиться приміщення, яке належить ПП «Гранд Стоун», яке зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, має код ЄДРПОУ, печатку та діє на підставі Статуту. Вказана інформація є загальновідомою.

Таким чином, порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України як на досудовому розслідуванні, так і судовому розгляді при збиранні, дослідженні та оцінці доказів, які б могли істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого, та перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо ОСОБА_7 , під час апеляційного розгляду не виявлено. Тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, необхідно зазначити, що у кримінальному процесі діє принцип заборони повороту до гіршого (reformatioinpejus). Нормативно він закріплений, зокрема, у ст.416 КПК України, відповідно до якої при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

У даному кримінальному провадженні ухвалою Житомирського апеляційного суду від 21 травня 2020 року було задоволено апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 28 січня 2020 року, яким ОСОБА_7 було засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ч.1 ст.71 КК України визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць було скасовано у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначено новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції (а.п.33-35, 102-104 т.1).

Таким чином, при новому розгляді кримінального провадження суд першої інстанції, виходячи з вимог ч. 2 ст. 416 КПК України, не мав права застосувати щодо ОСОБА_7 посилення покарання.

В той же час, у супереч вимогам ст. 416 КПК України суд першої інстанції при новому розгляді справи, ухвалюючи оскаржуваний вирок, призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, тобто призначив більш суворе покарання і таким чином погіршив його становище, що є неприпустимим.

Вказана позиція узгоджується з правовим висновком об`єднаної палати Верховного Суду, який викладено у постанові від 23 вересня 2019 року у справі №728/2724/16-к.

З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції є таким, що постановлене з порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає зміні в частині призначеного покарання, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 416 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

В порядку ч.2 ст.404 КПК України вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 23 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 - змінити в частині призначення покарання.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців, а засудженим ОСОБА_7 в той самий строк - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: