Провадження № 1-кп/643/427/23
Справа № 643/5141/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 07.01.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, який не одружений, не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України

ВСТАНОВИВ

Обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_3 (обвинувачений), будучи особою, яка вживає особливо небезпечні психотропні речовини, 06.01.2023 року приблизно о 21:20 год., перебуваючи біля супермаркету «АТБ», що розташований по вул. Руслана Плаходько, буд. 3 в м. Харкові, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту, реалізуючи його, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, з безкоштовного мобільного месенджеру «Telegram» зі свого мобільного телефону ТМ «Samsung Galaxy J6» з абонентського номеру НОМЕР_1 замовив в телеграм-боті «ІНФОРМАЦІЯ_2» у невстановленої особи особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено. Оплату здійснював через онлайн систему платежів. Оплативши грошові кошти в сумі 300,00 грн. на сайті "ІНФОРМАЦІЯ_3", отримав код, який ввів на інтернет-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_4», після чого отримав повідомлення з місцем знаходження особливо небезпечної психотропної речовини.

06.01.2023 року приблизно о 21:40 год. ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту, дійшов до місця знаходження схованки незаконно замовленої ним особливо небезпечної психотропної речовини, що знаходилась за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, буд. 77, де біля дороги в траві підібрав камінець, який розколов та забрав полімерний пакет, обгорнутий в липку стрічку чорного кольору, з порошкоподібною речовиною блакитного кольору та, будучи особою, яка вживає особливо небезпечні психотропні речовини, усвідомлюючи, що у полімерному пакеті знаходиться порошкоподібна речовина блакитного кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP, діючи з умислом, спрямованим на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин, забрав вказаний вище полімерний пакет та поклав його до правої кишені своєї куртки, тим самим незаконно придбав та почав незаконно зберігати для особистого вживання без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено.

Протиправна діяльність ОСОБА_3 , пов`язана з незаконним зберіганням особливо небезпечних психотропних речовин, була припинена працівниками поліції, які 06.01.2023 року в період часу з 22:19 год. до 22:30 год. під час огляду місця події за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, буд. 77, виявили та вилучили у ОСОБА_3 полімерний пакет, обгорнутий в липку стрічку чорного кольору, з порошкоподібною речовиною блакитного кольору, яка згідно з висновком судового експерта містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, масою в перерахунку на масу речовини 0,1814 г, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК, а саме незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Підстави розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відноситься до кримінальних проступків (ч. 2 ст. 12 КК).

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Як зазначено Європейським судом з прав людини, ані текст, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі за вільним власним його або її бажанням відмовлятися, прямо або автоматично, від права на гарантії справедливого судового розгляду. Проте така відмова повинна, якщо вона є, бути ефективною для цілей Конвенції, бути встановлена однозначно і повинні бути застосовані мінімальні гарантії, які відповідають її важливості (Pfeifer та Plankl проти Австрії, § 37). Крім того, вона не повинна суперечити жодному важливому інтересу суспільства (Ермі проти Італії [ВП], § 73; Сейдович проти Італії [ВП], § 86; Дворскі проти Хорватії [ВП], § 100). «Право на судовий розгляд» не є абсолютним ані у кримінальному, ані у цивільному процесі. Воно має встановлені обмеження (Девеєр проти Бельгії, § 49; Карт проти Туреччини [ВП], § 67).

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла заява обвинуваченого щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Оскільки вказана заява підписана також захисником обвинуваченого, у суду відсутні підстави ставити під сумнів добровільність та щирість зазначеної вище позиції обвинуваченого.

Ураховуючи обставини даної кримінальної справи, позицію обвинуваченого та участь у кримінальному провадженні його захисника, суд приходить до висновку, що у цій справі дотримані необхідні мінімальні гарантії справедливого судового розгляду та відмова обвинуваченого від права на розгляд справи в загальному порядку, передбаченому главою 28 КПК, не суперечить завданням кримінального провадження та жодним важливим інтересам суспільства.

Ураховуючи наведене, наявні передбачені законодавством України підстави для розгляду обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Учасники судового провадження не оспорювали вказані вище обставини вчинення кримінального правопорушення, які були встановлені органом досудового розслідування.

Ураховуючи наведене, у суду відсутні підстави надавати у даному вироку оцінку доказам, які зібрані органом досудового розслідування на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Призначення покарання

Дані про особу обвинуваченого

Обвинувачений не одружений, на утриманні будь-яких осіб не має, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на момент вчинення кримінального правопорушення, за яке обвинувачений засуджується згідно даного вироку, закінчився іспитовий строк тривалістю 1 рік, визначений попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.04.2021. Даних щодо ухвалення судового рішення про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення обвинуваченого для відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 12.04.2021, матеріали справи не містять. Ураховуючи наведене, обвинувачений є особою, яка в силу ст. 89 КК раніше не судима.

Дані щодо засудження ОСОБА_3 за інші кримінальні правопорушення, крім тих, щодо яких судимість ОСОБА_3 вважається погашеною, в матеріалах кримінального провадження відсутні. Враховуючи принцип презумпції невинуватості та висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.09.2020 у справі № 591/4366/18, за відсутності даних щодо вироків, які набрали законної сили, у суду в межах розгляду даного кримінального провадження відсутні підстави вважати, що ОСОБА_3 має судимість за інше кримінальне правопорушення, обвинувальний акт щодо якого згідно даних УІАП ГУНП в Харківській області перебуває в провадженні іншого суду.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнає його щире каяття, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений під час досудового розслідування визнавав свою вину та надавав відповідні показання, а також зазначав на своєму щирому каятті.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК, судом не встановлено.

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо. Виправні роботи призначаються тільки працюючим і відбуваються за місцем роботи засуджених.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).

Питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання (постанова Верховного Суду від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22).

Також Верховним Судом неодноразово зазначалось на другорядній ролі кари як мети покарання та необхідності вирішення питання щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з урахуванням таких критеріїв, як співрозмірність вказаного рішення характеру вчиненого діяння та його наслідкам (постанови від 09.06.2022 у справі № 389/936/19, від 27.05.2021 у справі № 127/2554/15-к).

Мотиви призначення покарання

При призначенні обвинуваченому покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного, в тому числі його майновий стан та відсутність у нього роботи, що унеможливлює призначення покарання у виді штрафу, та вважає за можливе призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Ураховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків, спричинених кримінальним правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує покарання, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК раніше не судимий, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільняє його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, який є необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений довів своє виправлення.

Таке звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням в умовах передбаченого законом контролю за його поведінкою, на переконання суду, відповідатиме засадам гуманізму, буде співрозмірним характеру вчиненого діяння та його наслідкам і забезпечить досягнення справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався.

Прокурором клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу під час судового провадження не заявлялось.

Ураховуючи наведене, а також засади змагальності та дистозитивності кримінального провадження (ст. 22, 26 КПК), суд не вбачає підстав за власною ініціативою вирішувати питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Витрати на проведення експертизи № СЕ-19/121-23/1190-НЗПРАП від 27.03.2023 у розмірі 1132,68 грн. суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів і документів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Керуючись ст. 2, 91, 337, 369-371, 373, 374, 381, 382, 392, 395 КПК України

УХВАЛИВ

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати на проведення експертизи № СЕ-19/121-23/1190-НЗПРАП від 27.03.2023 у розмірі 1132,68 грн. (одна тисяча сто тридцять дві гривні шістдесят вісім копійок).

Речовий доказ, а саме експертний полімерний пакет № 5715053, переданий на зберігання в камеру схову управління логістики та МТЗ ГУНП в Харківській області - знищити.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1