Справа № 442/5609/23
Провадження № 1-кп/442/336/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000115 від 14.04.2023 на підставі угоди про визнання винуватості про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобич, Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, пенсіонера, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України,-

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2022 року, керуючись раптово виниклим злочинним умислом на поширення у загальнодоступній соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, будучи зареєстрованим у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» під публічним загальнодоступним обліковим записом « ОСОБА_6 » (електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_2 ), знаходячись у місці свого постійного проживання в АДРЕСА_1 , за допомогою особистого мобільного терміналу «Redmi 9» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи частання суспільно-небезпечних наслідків, діючи із прямим умислом та керуючись деологічними мотивами, здійснив поширення наступних матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, а саме: - 13.05.2022 ОСОБА_3 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 поширено відеоматеріал користувача « ОСОБА_7 » від 09.05.2022 під назвою « ВДВ », у якому міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році. У вищевказаному матеріалі проросійський журналіст бере інтерв?ю в особи чоловічої статі, котрий з російським прапором та георгіївськими стрічками прийшов святкувати 9 травня, у ході якого на запитання «А как вы оцениваете нынешние события, что происходит, если честно?», особа чоловічої статі надає відповідь: «Это все обман. Людей просто одурачили, стравили народ один единый народ между собою. Правда все равно восстановится, помиримся. Тяжело понимать о том, что пошел отец на сына, сын пошел на отца, вот. Разные взгляды, разные мировоззрения, ну это все пройдет. Все пройдет. Никогда у нас не было здесь в городе, в нашем Купянске, национализма. Никогда не было. И мы надеемся на то, что в конце концов, люди поймут что произошло, где для нас друзья, где наши братья, а где ожидает постоянно у нас, все наши войны откуда пришли. Должны люди понять в конце концов. Вот. Помиримся и тех, кто говорится, сейчас еще до кого не дошло, они дойдут до ребят. Всех их дома ждут. Дай Бог им... Никому не желаю, как говорится, смерти, никому не желаю вреда. Ребята, очнитесь и придите домой. Вас здесь ждут». - 30.05.2022 ОСОБА_3 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 поширено відеоматеріал користувача групи «ДНР ТВ » під назвою « ВИДЕО » від 29.05.2022, у якому міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році. У вищевказаному матеріалі відображений допит військовослужбовцями рф особи чоловічої статі у формі військовослужбовця ЗСУ, як «полоненного з м. Луцьк. Україна» та наявна розмова наступного змісту: «Особа в формі військовослужбовця ЗСУ: «Га не, нет, ребята, нет, какая война? Люди не хотели воевать, они пришли чтобы реально, наверное, вон там на блокпостах стоять. Кто пришел, кого забрали. Сдался в плен, нас была группа с шестнадцати человек, мы были в подвале церкви. С этих шестнадцати человек пять человек только прибыло. Очень сильно обстреливали, сильный был артобстрел и мы приняли для себя решение не уходить, потому-что это очень страшно, а просто сдаться. Это самый лучший для нас вариант. Лучших вариантов нет. Когда пришла, когда мы уже услышали технику возле себя, мы начали подготавливаться, мы поснимали каски, бронежилеты, всё оставили в середине и вышли. Когда мы приехали в тыл, то ребята нас же сразу развязали, дали еды, дали покушать и улыбались. И я говорил своим ребятам, что посмотрите, вы улыбаетесь за столько времени, что этого не было никогда. Хорошие, крутые ребята. Хорошие, крутые ребята, Хорошие, крутые, я наверно так попимаю командир, потому что у него все спрашивали, ну там что делать. Отличный человек!». Голос за кадром: «Командир? Чей командир?» тылу этих ребят, которые кормили нас» Особа в формі військовослужбовця ЗСУ: «Командир ну там, в тылу был, ну в Голос за кадром: «российских военнослужащих, да?» Особа в формі військовослужбовця ЗСУ: «Так точно. Так точно. Вот такой «виважений», смотришь на лицо и понимаешь, что, если он говорит, что все будет хорошо, значит все будет хорошо и ребята на самом деле улыбались, дали сигарет, дали воды, дали гречи тёплой. Этого не было уже давно. С того момента, когда мы ... Нет, не с того момента, когда мы выехали из Лучка. А с того момента, когда мы в Луцке заступали на блокпосты, ну там, в Луцке, в самом городе, вот там обеспечения не было. Ну не было обеспечения совсем. Вот это нужно понимать».

Таким чином, ОСОБА_3 поширив матеріали, у яких міститься заперечення збройної агресії російської фередації проти України, розпочатої у 2014 році, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.436-2 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , будучи зареєстрованим у соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» під публічним загальнодоступним обліковим записом « ОСОБА_6 » (електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_7 ), перебуваючи за місцем свого постійного проживання в АДРЕСА_2 , за допомогою особистого мобільного терміналу «Redmi 9» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , умисно, з ідеологічних мотивів, ІНФОРМАЦІЯ_8 поширив публікацію за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 з відеоматеріалом користувача « ОСОБА_7 » від 09.05.2022 під назвою « ВДВ », у якому міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Таким чином, ОСОБА_3 повторно поширив матеріали, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.436-2 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

11 серпня 2023 року між підозрюваним ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_9 , та прокурором Відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст.436-2 та ч.3 ст.436-2 КК України, який у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2 КК України, у виді 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна, за ч.3 ст.436-2 КК України - позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Процесуальна позиція обвинуваченого. Думка учасників судового провадження щодо затвердження угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2 та ч.3 ст.436-2 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Захисник Т.Козій у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості. При визначенні міри покарання та іспитового строку просить врахувати стан здоров`я його підзахисного, який є інвалідом 2 групи, має онкологічне захворювання.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Мотиви, з яких суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та КК України і положення закону, якими керується.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ст.469 КПК України).

Суд, на виконання вимог ст.474 КПК України, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг під час кримінального провадження не подавалося.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2 та ч.3 ст.436-2 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій ОСОБА_3 обвинуваченого за ч.2 ст.436-2 та ч.3 ст.436-2 КК України є правильною. Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Висновок щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: щире каяття, а також відсутність обтяжуючих обставин, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.

Мотиви призначення покарання.

Суд вважає, що погоджений сторонами вид та розмір покарання відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 50,65 КК України.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України, які згідно ст.12 КК України є нетяжким та тяжким злочином відповідно.

Сторони погоджують, що ОСОБА_3 має понести покарання:

за ч.2 ст.436-2 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна,

за ч.3 ст.436-2 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

Згідно зі ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

А тому, враховуючи те, що обвинувачений визнав вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжує покарання, незадовільний стан здоров`я, що стверджується долученою в судовому засіданні медичною документацією, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 в період дії іспитового строку та з метою організації органом виконання покарань належного контролю за його поведінкою, на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_3 міру покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, при цьому звільнивши обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкціям ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України до процесуальних витрат у кримінальному провадженні віднесені, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів.

За змістом статті 15 Закону України «Про судову експертизу», частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з Актом №2 здачі - приймання висновку експерта №1648-Е вартість за проведення судової лінгвістичної сематико-текстуальної експертизи мовлення становлять 20313,30 грн.

За таких обставин суд, ухвалюючи вирок у кримінальному провадженні, вирішує стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати за проведені вищевказаних експертиз.

Запобіжний захід підозрюваному не обирався.

З речовими доказами слід поступити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 469, 475, КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11.08.2023, укладену між підозрюваним ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_9 , та прокурором Відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2023 за №00000115.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-3 КК України, й призначити йому покарання:

за ч.2 ст.436-2 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (трьох) роки без конфіскації майна,

за ч.3 ст.436-2 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування основного покарання з встановленням іспитового строку в 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Київського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України витрати на проведення судової лінгвістичної сематико-текстуальної експертизи №1648-Е від 24.07.2023 в розмірі 20313,30 гривень.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 30.05.2023.

Речові докази:

-Мобільний телефон марки "Redmi 9" IMEI НОМЕР_3 , IMEI 2 - НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1