Справа № 603/245/23
Провадження № 1-кп/603/39/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2023 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000110 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2023 року,

про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіти середньої, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

та провівши підготовче судове засідання зазначеного кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

Протягом 2020 року точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у лісовому масиві, який знаходиться неподалік смт. Коропець Чортківського району за допомогою металошукача знаходив у землі патрони різного розміру та калібру із часів другої світової війни. Знаходячи дані патрони, які були ржавими і не придатними для стрільби, ОСОБА_3 з метою отримання із них пороху переносив їх до свого гаражного приміщення, почергово їх розбирав та діставав із них вибухову речовину метальної дії - одноосновний бездимний порох на основі нітроцелюлози та дифеніламіну, загальною вагою 279 грам, який поміщав у металеву банку.

Усвідомлюючи неправомірність своїх дій, діючи умисно, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання вибухових речовин, всупереч положенням п.2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 року № 2471- XII «Про право власності на окремі види майна», та положенням Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів та речовин, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, ОСОБА_3 помістивши вибухову речовину у металеву банку переніс її до свого гаражного приміщення, привласнивши знайдене та здійснивши таким чином його незаконне придбання і в період часу з 2020 року по 08 год 00 хв 22 квітня 2023 року, без передбаченого законом дозволу, умисно зберігав вищевказану вибухову речовину у гаражному приміщенні свого домогосподарства, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , таким чином здійснивши незаконне зберігання вибухових речовин.

Отже, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння, зберігання вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

30.05.2023 року між начальником Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 з іншого боку у присутності захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. .

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_3 за участі захисника підозрюваного ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Окрім цього, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку терміном в 1 рік та покладенням обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У відповідності до ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, у вчиненому розкаявся, зазначивши, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду і призначити узгоджену міру покарання.

Прокурор у судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості при цьому врахувавши щире каяття ОСОБА_3 як на досудовому розслідуванні так і в судовому засіданні та активне сприяння розкриттю злочину.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості від 30.05.2023 року і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

За змістом угоди, яку було надано до суду, вбачається, що вона відповідає вимогам закону, а саме ст. 472 КПК України, оскільки в ній зазначено відомості про сторін укладення угоди, а саме обвинуваченого ОСОБА_3 , формулювання обвинувачення, правова кваліфікація дій ОСОБА_3 , також узгоджене покарання за скоєний злочин.

Слід зазначити, що узгоджене сторонами покарання за скоєний злочин у виді позбавлення волі відповідає як загальним правилам призначення покарань, передбачених кримінальним законом так і санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

Судом також з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Крім того, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а узгоджене сторонами покарання відповідає положенням кримінального закону.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про можливість затвердження укладеної 30.05.2023 року угоди про визнання винуватості та призначає ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода нікому не завдана.

В даному провадженні застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт майна (ухвала Бучацького районного суду про арешт майна №595/621/23 від 25.04.2023 року) та про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання від 29.05.2023 року, який закінчується о 23 год 59 хв 24.07.2023 року.

Цивільний позов до обвинуваченого не пред`являвся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, у матеріалах кримінального провадження є процесуальні витрати за проведення судової експертизи, а саме:

-судова вибухово-технічна експертиза № СЕ-19/120-23/4542-ФХВР від 08.05.2023 року, витрати якої становлять - 1434 грн 00 коп;

-судова вибухово-технічна експертиза № СЕ-19/120-23/5220-ВТХ від 26.05.2023 року, витрати якої становлять - 1195 грн 00 коп;

Керуючись ст.ст. 8, 129 Конституції України, п. 1 ч.3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.05.2023 року в кримінальному провадженні №0000110, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2023 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30.05.2023 року покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз, а саме за:

-судову вибухово-технічну експертизу № СЕ-19/120-23/4542-ФХВР від 08.05.2023 року, витрати якої становлять - 1434 грн 00 коп;

-судову вибухово-технічну експертизу № СЕ-19/120-23/5220-ВТХ від 26.05.2023 року, витрати якої становлять - 1195 грн 00 коп, загальна сума яких складає 2629 (дві тисячі шістсот двадцять дев`ять) грн 00 коп.

Застосований ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 29.05.2023 року (ухвала №595/621/23) до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання після набрання вироком законної сили - скасувати.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 25.04.2023 року (ухвала №595/621/23, провадження №1-кс/595/237/2023), на металеву коробку із первинним упакуванням, яка знаходиться у сейф-пакеті №WAR1304946, яка поміщена на зберігання в камеру зберігання речових доказів відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, що розташована в м. Бучач по вулиці Міцкевича, 6 скасувати.

Речові докази:

-металеву коробку із первинним упакуванням, яка знаходиться у сейф-пакеті №WAR1304946, яка поміщена на зберігання в камеру зберігання речових доказів відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, що розташована в м. Бучач по вулиці Міцкевича, 6 після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1