Справа № 202/9137/23
Провадження № 1-кс/202/4004/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

22 травня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000266, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 233 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , із клопотанням погодженим прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000266, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 233 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у квітні 2023 року службові особи фонду державного майна України здійснили незаконну приватизацію державного майна, а саме єдиного майнового комплексу державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченка, 32. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.03.2013 № 106-р із сфери управління Міністерства інфраструктури передано Генеральній прокуратурі України будівлі (літери А-9, а-1, а, а-1) і споруду (літер Б-1, що розташовані за адресою: вул. Шевченка, 32 у м. Дніпропетровську та закріплено їх на праві оперативного управління за Генеральною прокуратурою України.

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 26.06.2013 № 67/36 у постійне користування прокуратурі Дніпропетровської області передано земельну ділянку площею 0,1377 га (кадастровий номер :02:393:0061) по фактичному розміщенню будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування органів державної влади та місцевого самоврядування.

Наказом Фонду державного майна України від 20.01.2020 № 81 прийнято із сфери управління Міністерства інфраструктури України до сфери управління Фонду державного майна України єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс», крім майна, що не підлягає приватизації.

З інформації, розміщеної в системі онлайн аукціонів з продажу та здачі в оренду майна «Прозорро.Продажі», з`ясовано, що 14.04.2023 проведено аукціон з продажу єдиного майнового комплексу державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс», що розташоване за адресою: вул. Василя Жуковського, 23 у м. Дніпро.

В інформаційному повідомленні Фонду державного майна України до складу єдиного майнового комплексу державного підприємства, продаж якого вчинено на аукціоні, входять лише будівлі та споруди, що розташовані за адресою: вул. Шевченка, 32 у м. Дніпрі, інше майно відсутнє.

При цьому, звертав увагу, що право постійного користування земельною ділянкою по фактичному розміщенню будівель і споруд належить не державному підприємству, а обласній прокуратурі, що вказує на невідповідність заявлених речових прав на майно.

Умови продажу єдиного майнового комплексу, а фактично будівель та споруд, що розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченка, 32 вимог до подальшого використання будівель за функціональним призначенням не передбачають.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на ч. 2 та 3 ст. 170 КПК України та зазначає, що накладання арешту на визначене в клопотанні майно, яке є речовими доказами, є необхідним для цілей кримінального провадження, зокрема запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, необхідність його використання під час досудового розслідування в якості речового доказу.

Прокурор підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходить до таких висновків.

СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000266, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 233 КК України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.03.2013 № 106-р із сфери управління Міністерства інфраструктури передано Генеральній прокуратурі України будівлі (літери А-9, а-1, а, а-1) і споруду (літер Б-1, що розташовані за адресою: вул. Шевченка, 32 у м. Дніпропетровську та закріплено їх на праві оперативного управління за Генеральною прокуратурою України.

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 26.06.2013 № 67/36 у постійне користування прокуратурі Дніпропетровської області передано земельну ділянку площею 0,1377 га (кадастровий номер :02:393:0061) по фактичному розміщенню будівель та споруд, що розташовані за адресою: вул. Шевченка, 32 у м. Дніпропетровську. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування органів державної влади та місцевого самоврядування.

Згідно інформаційного повідомлення Фонду державного майна України до складу єдиного майнового комплексу державного підприємства, продаж якого вчинено на аукціоні 14.04.2023 з продажу єдиного майнового комплексу державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс», входять лише будівлі та споруди, що розташовані за адресою: вул. Шевченка, 32 у м. Дніпрі.

Положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 1ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Як визначено ч. 2ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 КПК України.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Крім того, згідно з ч. 2ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170цьогоКодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3,4 ч.2 ст. 170цьогоКодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170цьогоКодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170цьогоКодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, з огляду на положення ч.ч. 2, 3ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним уст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Постановою СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 17.05.2023 у кримінальному провадженні № 0000266, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 233 КК України, визнаноєдиний майновий комплекс Державного підприємства «Дніпропетровськавтотранссервіс», із будівлею, яка розташована за адресою: м. Дніпро вул.. Шевченко 32 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34315972) речовим доказом.

Слідчий суддя, вважає, що стороною обвинувачення доведена необхідність накладання арешту на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченко 32 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34315972), на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000266, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 233 КК України задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченко 32 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34315972), шляхом заборони розпорядженням та відчуження вказаним майном.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1