ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7998/22
провадження № 1-кп/753/785/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2023 р.

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР за № 0001145 від 25.04.2022 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Нехаївка Коропського району Чернігівської області, освіта середня, не працюючого офіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 06.06.2014 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі, 13.04.2017 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 28 днів,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Оженин Острозького району Рівненської області, освіта середня, не працюючого офіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимого, востаннє 26.06.2013 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 187, 71 КК України до 9 років 6 місяців 18 днів позбавлення волі з конфіскацією майна, 01.11.2019 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 17 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7 ,

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.1.Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і зараз діє.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 діючи повторно, в умовах воєнного стану, вступивши в попередню змову з метою особистого збагачення, безпідставно, вирішили вчинити вимагання грошових коштів у ОСОБА_7 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, 24.04.2022 обвинувачені, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 нанесли потерпілому тілесні ушкодження в ділянці повік правого ока у виді синця, два садна на нижній повіці правого ока, та одного садна в проекції лівої реберної дуги по середньо-ключичній лінії, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 почали безпідставно вимагати передати їм гроші в сумі 6000 гривень, при цьому стали залякувати потерпілого в ході телефонних розмов усними висловлюваннями про застосування насильства, погрожуючи вбивством та фізичною розправою.

В результаті чого ОСОБА_7 , будучи наляканим за своє життя, припускаючи можливість позбавлення життя та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, уникаючи можливих шкідливих наслідків, вимушений був погодитись з незаконними вимогами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , одночасно повідомив останніх, що наразі грошові кошти у нього відсутні, на що, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на вимагання чужого майна у ОСОБА_7 , із висловлюванням погроз повідомили, що він повинен виплатити їм гроші в сумі 6000 гривень.

В подальшому, а саме 19.05.2022 о 13 год. 43 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 3, біля банкомату «ПриватБанк» виконуючи незаконні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поповнив картку № НОМЕР_1 банку АТ «ПУМБ», якою користується ОСОБА_3 , на суму 6000 гривень.

1.2.Під час досудового розслідування дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 189 КК України, як вимагання вчинене повторно, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин

2.1. Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 ,

свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково, не визнавши погрозу вбивства та нанесення тяжких тілесних ушкоджень. Суду показав, що його знайома ОСОБА_8 познайомила його з потерпілим ОСОБА_7 . За півтора місяця до обставин кримінального провадження ОСОБА_7 побив ОСОБА_3 . У зв`язку з чим, ОСОБА_3 звертався до лікарні, але до правоохоронних органів не звертався. За це ОСОБА_7 був винен ОСОБА_3 грошові кошти, обіцяв їх віддати, але не повернув. Коли ОСОБА_3 йшов з ОСОБА_4 до подруги, зустріли ОСОБА_7 , тоді ж сталась бійка між ними. ОСОБА_3 декілька разів дзвонив ОСОБА_7 з приводу боргу, погроз ніяких не було. Всі інші дзвінки були від ОСОБА_7 , він провокував ОСОБА_3 . Гроші, які був винен ОСОБА_7 , ОСОБА_3 мав віддати ОСОБА_4 . Ніяких погроз вбивства чи вимагання ОСОБА_3 не здійснював.

2.2. Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково, не визнавши погрози вбивства та нанесення тяжких тілесних ушкоджень. Суду показав, що був присутній під час першої бійки між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , це було на вул. Вербицького за два місяці до обставин цього кримінального провадження. Після бійки, ОСОБА_4 подзвонив ОСОБА_3 , сказав, що не може вийти на роботу і попросив позичити гроші. Під час другої бійки, ОСОБА_7 почав «стартувати» на ОСОБА_3 . Тому, ОСОБА_4 почав їх рознімати. ОСОБА_4 вдарив потерпілого рукою не сильно, просто відштовхнув. Під час саме цієї бійки ОСОБА_4 , почув про грошові кошти 6000 тисяч гривень. В подальшому ОСОБА_4 спілкувався з ОСОБА_7 по телефону, з приводу повернення коштів та моральної шкоди, яку він наніс ОСОБА_3 . Грошові кошти ОСОБА_3 мав повернути ОСОБА_4 . Вимагання та погроз не було.

2.3. Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що він добре спілкувався з ОСОБА_3 Якось вони мали зустрітись, і ОСОБА_3 подзвонив ОСОБА_7 та почав грубо розмовляти. На питання ОСОБА_7 , чому він так грубо розмовляє, ОСОБА_3 відповів, що він приріже ОСОБА_7 , після ОСОБА_3 приїхав до ОСОБА_7 та між ними сталась бійка. Через деякий час, ОСОБА_7 був вдома у своєї подруги, якій подзвонив ОСОБА_3 . Тому, ОСОБА_7 вирішив піти від неї. Коли ОСОБА_7 виходив з будинку, біля під`їзду стояв ОСОБА_3 , вони привітались і ОСОБА_7 пішов. Коли йшов, за будинком побачив ОСОБА_4 . В цей час ОСОБА_3 та ОСОБА_4 напали на ОСОБА_7 . ОСОБА_3 дістав ніж-метелик, сказав «Я казав, що тебе знайду» та почалась бійка. ОСОБА_3 наніс ОСОБА_7 удар по голові, в ребра, бив ногами, потім почав бити ОСОБА_4 ОСОБА_7 не міг відбиватись. ОСОБА_7 обвинувачені сильно побили. Після, ОСОБА_3 сказав, що він попереджає ОСОБА_7 , що вб`є його, що останній має віддати 4 тисячі гривень, а Вадим, товариш ОСОБА_7 , має віддати 2 тисячі гривень, та що вони з ним ще зв`яжуться. Коли ОСОБА_7 прийшов додому почались дзвінки від ОСОБА_4 , він запитував де гроші. Дзвінків було біля 30. ОСОБА_7 повідомляв, що у нього немає грошей, на що обвинувачені говорили, що зроблять його інвалідом, погрожували гранатою. У зв`язку з цим, ОСОБА_7 звернувся до свого брата ОСОБА_9 , який був свідком цих телефонних розмов та сказав, що треба йти до поліції. Крім того, телефонна розмова була записана на телефон брата та потім передана слідчому. Разом з братом, ОСОБА_7 пішов до поліції, де написав заяву. Після написання заяви, працівники поліції надали ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 6 тисяч, які він перерахував ОСОБА_3 через термінал Приватбанк. Чому дали саме 6 тисяч, ОСОБА_7 не знає. Потерпілий вказав, що погрози від обвинувачених він сприймав як реальні, йому було страшно. У призначенні покарання потерпілий поклався на розсуд суду.

2.4. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що його брата ОСОБА_7 побили обвинувачені, погрожували в телефонних розмовах, вимагали кошти. 24 квітня 2022 року йому подзвонив брат ОСОБА_7 та повідомив, що з ним сталось, як він вийшов від подруги і по дорозі його побили обвинувачені, погрожували та вимагали гроші. Свідок ОСОБА_9 чув телефонні розмови, погрози. Обвинувачені дзвонили брату, він говорив на гучному зв`язку і фіксував розмову на свій телефон. Обвинувачені погрожували гранатою та розправою. Після цього він разом з братом ОСОБА_7 пішов до поліції, де вони передали запис слідчому. Чи мав брат якісь борги свідку не відомо.

2.5. Свідок ОСОБА_10 суду показав, що 24 квітня 2022 року він разом з потерпілим ОСОБА_7 вийшов від подруги близько 22.00 години вечора. Біля під`їзду був ОСОБА_3 , вони привітались. А за рогом стояв ОСОБА_4 . Потім до ОСОБА_7 підбіг ОСОБА_3 з ножем та почав бити його, а потім вдарив ОСОБА_10 кулаком. ОСОБА_7 не втрачав свідомість, відходив постійно. Потім ОСОБА_4 , почав бити ОСОБА_7 . Після свідку подзвонив ОСОБА_3 та почав вимагати гроші в сумі 2000 гривень і погрожувати. ОСОБА_7 також дзвонив ОСОБА_3 , погрожував та вимагав гроші у сумі 4000 гривень. За що ці гроші ОСОБА_3 не говорив. Були погрози, що його та ОСОБА_7 поб`ють та поріжуть. Потерпілий ОСОБА_7 подзвонив брату з приводу цієї ситуації і вони разом пішли до поліції. Свідок також ходив до поліції. Після, ОСОБА_7 сказав, що віддасть гроші за ОСОБА_10 обвинуваченим.

2.6. За клопотання сторони захисту, в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_11 , яка суду показала, що являється цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_3 . Їй відомо, що у лютому місяці 2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 стався конфлікт та бійка. В чому причина свідку не відомо. Потім була інша бійка між ними, вони разом гуляли і виникла бійка. ОСОБА_3 потрібні були гроші на лікування, сума 6000 гривень. 4000 гривень вони позичали у ОСОБА_4 . ОСОБА_7 сказав, що поверне гроші за лікування. Але пройшло півтора місяці, і ОСОБА_7 нічого не повертав. В подальшому ОСОБА_12 знову зустрівся з ОСОБА_7 , вони почали сперечатись та знов виникла бійка. Після останньої бійки ОСОБА_3 прийшов додому з розбитою бровою. ОСОБА_12 та ОСОБА_4 прийшли на кухню та почали дзвонити ОСОБА_7 . Більше нічого свідку не відомо.

2.7. Також була допитана свідок ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні показала, що їй відомо, що у ОСОБА_7 та обвинувачених ОСОБА_12 з ОСОБА_4 була домовленість щодо боргу. І нібито між ними була бійка. ОСОБА_7 був вдома у ОСОБА_8 , говорив, що має віддати гроші ОСОБА_12 . Коли ОСОБА_7 був вдома у ОСОБА_8 , подзвонив ОСОБА_12 , сказав, що приїде до неї попити кави. Почувши це, ОСОБА_7 з товаришем ОСОБА_10 одразу почали збиратись. Коли вони пішли, свідок почула крики на вулиці. Вийшовши з під`їзду, побачила, що стоїть ОСОБА_4 , а далі стоїть ОСОБА_7 . Потім побачила, що ОСОБА_12 з ОСОБА_7 , кричали одне на одного, «тягали» одне одного, була обопільна бійка. Ніяких погроз зі сторони ОСОБА_12 та ОСОБА_4 свідок не чула. Їй відомо, що між ними була одна бійка зимою, а інша весною, біля її будинку.

2.8. В судовому засіданні, у порядку встановленому ст. 358 КПК України досліджені наступні документи.

Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_7 , який заявив, що 23.04.2022 року о 22-й годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_4 після побиття та подальших погроз фізичного насилля, громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та чоловік на ім`я ОСОБА_15 вимагали гроші (т. 1 а.с. 92).

2.9. Висновок експерта № 042/1-108-2022 від 26.04.2022 року, відповідно до якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 виявлено: синець - на повіках правого ока; садна - на нижній повіці правого ока - 2, в проекції лівої реберної дуги по середньо-ключичній лінії. Вказані ушкодження спричинені тупим предметом (предметами), могли утворитись 23.04.2022 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (т. 1 а.с.94-95).

2.10. Протокол огляду предмету від 19.05.2022 року, відповідно до якого оглянуто мобільний телефон «iPhone 11» чорного кольору та відтворено аудіофайл розмови ОСОБА_7 з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 96-101).

2.11. Протокол огляду коштів від 19.05.2022 року, відповідно до якого об`єктом огляду є грошові кошти у сумі 6000 тисяч гривень, в кількості 30 купюр по 200 гривень (т. 1 а.с. 103-104).

2.12. Протокол про огляд громадянина ОСОБА_7 від 19.05.2022 року, відповідно до якого оглянутий громадянин ОСОБА_7 , який при собі мав мобільний телефон «Самсунг» з карткою НОМЕР_2 , пачка цигарок та запальничка. Інших коштів, речей та предметів при ОСОБА_7 не виявлено. Громадянину ОСОБА_7 видано чоловічу сумку з засобами аудіо-відео фіксації. Громадянину ОСОБА_7 для проведення спеціального слідчого експерименту видано кошти в сумі 6000 тисяч гривень купюрами по 200 гривень в кількості 30 штук (т. 1 а.с. 105-116).

2.13. Протокол огляду місця події від 19.05.2022 року з квитанціями, відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 3. Перед входом у будівлю знаходиться термінал банку «Приват банк», біля якого знаходиться громадянин, який представився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та добровільно передав на вилучення квитанції про перерахунок грошових коштів № 0.0..1 з даними оплати 19.05.2022 року о 13 годині 43 хвилини 46 секунд на загальну суму 5000 тисяч гривень на ім`я отримувача ОСОБА_3 ПУМБ ПТ код № НОМЕР_3 та квитанцію про перерахунок грошових коштів № 0.0..1з даними оплати від 19.05.2022 року о 13 годині 48 хвилин 07 секунд код отримувача 14282829 (т.1 а.с. 117-120).

2.14. Протокол огляду предмету від 20.05.2022 року, відповідно до якого об`єктом огляду є мобільний телефон «Samsung А500», при розблокуванні якого наявна смс-переписка потерпілого ОСОБА_7 з обвинуваченим ОСОБА_3 , в якій останній вказує реквізити свого рахунку, для перерахування грошових коштів (т. 1 а.с.122-123).

2.15. Протокол тимчасового доступу до речей і документів, від 27.06.2022 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 31.05.2022 року, відповідно до якого АТ «Перший український міжнародний банк» надано звіт про транзакції по рахунку НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_3 . З даного звіту вбачається надходження коштів на рахунок в сумі 1000 гривень від 19.05.2022 року о 13 годині 48 хвилин 16 секунд та у сумі 5000 тисяч гривень від 19.05.2022 року о 13 годині 43 хвилин 57 секунд (т.1 а.с.156-159, 161).

2.16. Протокол за результатами проведення негласних слідчих дій від 19.05.2022 року, проведеним на підставі постанови прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києві від 12.05.2022 року за № 52-135т, з якого вбачається, що 19.05.2022 року о 12 годині до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві для проведення слідчого експерименту у порядку ст. 271 КПК України запрошено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та двох понятих, в присутності яких оглянуто кошти у сумі 6000 тисяч гривень купюрами по 200 гривень, та зроблено з них копії. Про огляд коштів складено відповідний протокол. В період часу з 12.30 до 12.40 години 19.05.2022 року працівниками поліції проведено огляд ОСОБА_7 , у якого не виявлено ніяких коштів. Після ОСОБА_7 передано оглянуті грошові кошти в сумі 6000 тисяч гривень, які останній поклав до правої кишені куртки. Для фіксації проведення негласної слідчої (розшукової) дії ОСОБА_7 передано чоловічу сумку з влаштованими засобами аудіо-відеофіксації. Про що складено відповідний протокол, який підписаний всіма учасниками слідчої дії. Після, усім учасникам слідчої дії ОСОБА_7 повідомив, що в період з 23.04.2022 року по теперішній час громадянин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 безпричинно, під час особистих зустрічей та в телефонних розмовах вимагають передати грошові кошти у сумі 6000 гривень, а у випадку невиконання їх вимог погрожують розправою з використанням фізичного насильства. Також, ОСОБА_7 повідомив, що 23.04.2022 року по АДРЕСА_4 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нанесли ОСОБА_7 тілесні ушкодження, почали вимагати грошові кошти. За вимогою ОСОБА_3 кошти ОСОБА_7 необхідно передати шляхом перерахунку на його особистий рахунок за реквізитами НОМЕР_1 . О 13.40 годині ОСОБА_7 в супроводі 2-х понятих та працівників поліції направився в бік терміналу для перерахунку коштів, що знаходиться на вул. Декабристів, 3 у м. Києві. Біля терміналу працівники поліції увімкнули аудіо-відео фіксацію, після чого, ОСОБА_7 надані йому грошові кошти у сумі 6000 тисяч гривень перерахував двома транзакціями 5000 тисяч гривень та 1000 тисяча гривень на рахунок НОМЕР_1 ОСОБА_3 . Вказаний номер рахунку ОСОБА_3 надіслав за допомогою смс ОСОБА_7 . Після перерахування коштів, ОСОБА_7 отримав дві квитанції-чеки та пред`явив працівниками поліції і понятим (т.1 а.с.188-190).

2.17. Протокол про результати проведення зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.06.2022 року санкціонованих ухвалою Київського апеляційного суду від 04.05.2022 р. за № 01-45/824/3030/2022/НСД з якого вбачаються: телефонна розмова між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від 12.05.2022 року о 12 годині 11 хвилин, в якій ОСОБА_4 говорить, що прийде до ОСОБА_7 забрати борг.

Наступна телефонна розмова від 12.05.2022 року о 14 годині 41 хвилина між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Так, ОСОБА_7 запитує у ОСОБА_4 , за що винен гроші його товариш ОСОБА_10 ( ОСОБА_10 ). При цьому ОСОБА_4 говорить, що приїде до під`їзду ОСОБА_7 та буде чекати коли він вийде.

Телефонна розмова від 15.05.2022 року о 21 годині 09 хвилин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в якій вони говорять, що якщо ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ) буде дзвонити і не віддасть гроші, вони його поставлять на «счётчик» по 1000 гривень день. Або вони його десь вивезуть, оформлять, оскільки він не віддає гроші, що він тягне з грошима.

Телефонна розмова від 16.05.2022 року о 23 годині 18 хвилин між ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 відповідно до якої ОСОБА_7 запитує обвинувачених за шо він винен їм гроші, на що останні ображають його нецензурною лайкою, погрожують його побити, та говорять, що поставлять його на процент (т. 1 а.с.191-202).

2.18. Протокол про результати проведення зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.06.2022 року санкціонованих ухвалою Київського апеляційного суду від 04.05.2022 р. за № 01-45/824/3031/2022/НСД з якого вбачаються: телефонна розмова між ОСОБА_3 та ОСОБА_17 від 11.05.2022 року о 16 годині 25 хвилин, відповідно до якої ОСОБА_3 запитує ОСОБА_17 про зброю, щоб придбати або на взяти на пару днів, щоб налякати когось.

Телефонна розмова від 16.05.2022 року о 21 годині 04 хвилин між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , відповідно до якої останній говорить, що не може зараз віддати гроші. На що, ОСОБА_3 говорить, що чекати не буде, а буде його «калічити». ОСОБА_3 просить ОСОБА_7 зустрітись у людному місці, що він його не буде чіпати, вони просто поговорять за гроші, вирішать це питання, щоб ОСОБА_7 міг спокійно ходити по вулицях. Якщо вони не зустрінуться, то ОСОБА_7 має боятись ще більше. ОСОБА_7 відмовляє, оскільки боїться за своє життя.

Наступна телефонна розмова від 16.05.2022 року о 22 годині 24 хвилин між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , відповідно до якої останній повідомляє, що він не вдома, і що боїться. На що ОСОБА_3 говорить, що даремно приїхав, і щоб ОСОБА_7 боявся далі.

Телефонна розмова від 19.05.2022 року о 11 годині 54 хвилини між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , відповідно до якої останній просить ОСОБА_3 скинути номер карточки для перерахування грошових коштів. Далі об 11 годині 57 хвилин на телефон ОСОБА_7 приходить смс з номер карти від ОСОБА_3 (т. 1 а.с.203-218).

2.19. Протоколи про результати проведення аудіо, відео контролю особи від 28.06.2022 року, санкціонованих ухвалами Київського апеляційного суду від 04.05.2022 р. за № 01-45/824/3032/2022/НСД та № 01-45/824/3033/2022/НСД з даних яких вбачається, що 19.05.2022 року о 12 годині 40 хвилин в м. Києві по вул. Кошиця, 3-а в м. Києві для фіксації проведення контролю за вчиненням у формі спеціального слідчого експерименту, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 передано чоловічу сумку з засобами аудіо-відеофіксації, що увімкнені 19.05.2022 року по вул. Декабристів, 3 у м. Києві о 13.25 годині. За вказаною адресою, ОСОБА_7 через платіжний термінал перерахував двома транзакціями грошові кошти (перша сума 5000 гривень, друга сума 1000 гривень) на банківський рахунок НОМЕР_1 . Про перерахування коштів термінал видав громадянину ОСОБА_7 2 товарні чеки, які останній пред`явив понятим та працівниками поліції (т.1 а.с.219-221, 222-224).

2.20. В судовому засіданні згідно з вимогами ст. 359 КПК України досліджено аудіозаписи телефонних розмов від 11.05.2022, 12.05.2022, 15.05.2022, 16.05.2022, 19.05.2022, які в деталях співпадають з встановленими обставинами, викладеними у протоколах про результати проведення зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.06.2022 та підтверджують вимагання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у ОСОБА_18 грошових коштів з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

3.Позиції сторін кримінального провадження та оцінка доказів судом

3.1.Сторона обвинувачення, вважаючи зібрані та досліджені докази належними і допустимими, просила суд визнати винуватими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інкримінованому обвинуваченні та призначити покарання ОСОБА_3 у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна та ОСОБА_4 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

3.2.Узагальнені доводи сторони захисту, які суд проаналізує нижче, зводяться до того, що зібрані та долучені до матеріалів кримінального провадження докази є недопустимими, а тому обвинувачених необхідно виправдати.

3.3.Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази на предмет їх допустимості, та аналізуючи їх зміст у співставленні з доводами сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно ч. 1 ст. 86 КПК України недопустимим доказом визнається доказ, який отриманий в порядку, не передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України - недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

3.4.Однак, диск з аудіфайлом на оптичному диску із записом розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 24.04.2022 (т. 1 а.с. 96-101), який самостійно виконаний потерпілим ОСОБА_7 в позапроцесуальному порядку на невідомий технічній засіб (мобільний телефон) не може бути прийнятий в якості допустимого доказу обвинувачення, оскільки не має жодних гарантій від можливого монтажу та отримання незаконним шляхом, з огляду на обов`язковість дотримання вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, з урахуванням рішення Конституційного суду України №12-рп/2011 від 20.10.2011 року.

Так, відповідно до п. 1 резолютивної частини цього рішення, обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність", особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності.

Відтак, заслуговує на увагу позиція сторони захисту про необхідність визнання вказаного доказу недопустимим в даному кримінальному провадженні, зокрема як такий, що отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Таким чином, суд вважає за необхідне, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України визнати недопустимим протокол огляду предмета від 19.05.2022 року та аудіозапис долучений до нього.

3.5.Крім цього, суд визнає недопустимим доказом також постанову про визнання, приєднання та передачу на зберігання речових доказів від 19.05.2022, як похідну від доказу визнаного недопустимим у п. 3.4. цього вироку.

3.6.Також суд вважає обґрунтованою заяву сторони захисту, про визнання недопустимими доказів, а саме листа управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП у м. Києві від 15.03.2023 року відповідно до якого в рамках кримінального провадження № 0001145 виділяли грошові кошти у сумі 6000 гривень зі спеціального фонду витрат для проведення оперативно-розшукових заходів та слідчих дій, рапорт до цього листа, та видатковий касовий ордер від 29.04.2022 року (т.2 а.с.173-175), оскільки в порушення вимог ч. 1-4 ст. 290 КПК України вказані докази не були відкриті стороні захисту під час виконання вимог цієї норми процесуального закону, а тому суд, відповідно до приписів ч. 12 ст. 290 КПК України визнає їх недопустимими.

3.7.Доводи сторони захисту про визнання недопустимим протоколу огляду грошових коштів від 19.05.2022 року, протоколу огляду ОСОБА_7 від 19.05.2022 року та протоколу огляду місця події від 19.05.2022 року з вилученням у ОСОБА_7 двох квитанцій Приват банку, посилаючись на те, що відсутні докази походження технічних засобів аудіо-відео фіксації, які використовувались під час контролю за вчиненням злочину, та їх технічні характеристики, в матеріалах справи відсутні, протокол огляду спецтехніки для проведення аудіо-відео запису, відсутній корінець платіжного доручення фінансової частини УМВС України, який свідчив про отримання коштів для проведення даної процесуальної дії відхиляються судом, оскільки спростовуються наступним.

Позиція захисту, що грошові кошти, які були перераховані двома платежами у сумі 5000 гривень та 1000 гривень, відповідно до квитанцій Приват банку від 19.05.2022 року (т. 1 а.с.120) самим ОСОБА_3 не знайшла свого підтвердження, оскільки потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що перерахував вказані грошові кошти ОСОБА_3 на рахунок вказаний ним особисто, а обвинувачений ОСОБА_3 під час його допиту в суді повідомляв лише те, що потерпілий винен йому гроші на лікування. Водночас жодного разу не стверджував, що сам собі поповнював рахунок на 6000 тисяч гривень.

У відповідності до матеріалів кримінального провадження протокол огляду коштів від 19.05.2022 року, протокол огляду громадянина ОСОБА_7 від 19.05.2022 року та аудіо-відеоконтроль фіксації контролю за вчиненням злочину проводився на підставі ухвал Київського апеляційного суду від 04.05.2022 року. Також цей протокол містить перелік купюр з вказаними серіями та номерами (т. 1 а.с. 230-235).

Посилання захисника про відсутність корінця платіжного доручення щодо отримання вищевказаних коштів, на думку суду, не свідчить про те, що ці кошти не використовувались, тому не має підстав вважати ці докази недопустимими. Крім того, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив, що грошові кошти у сумі 6000 тисяч гривень йому надавали працівники поліції.

При цьому, доводи сторони захисту, про те, що в протоколах НСРД не вказано походження технічних засобів аудіо-відео фіксації, не ставить під сумнів належність та допустимість як доказу самого протоколу НСРД, оскільки така процесуальна дія проведена із дотриманням вимог процесуального закону.

3.8.Відносно посилань захисту про визнання недопустимими доказів, а саме протоколу контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 19.05.2022 року, протоколу про зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.08.2022 року та CD-R диску до нього, протоколу про результати проведення аудіо-відео контролю від 28.06.2022 року з CD-R диском до нього та протоколу про результати проведення аудіо відео контролю від 28.06.2022 року з CD-R диском, оскільки в порушення вимог ст. 290 КПК України йому не були відкриті матеріали досудового розслідування, які стали правовою підставою для проведення НСРД, а прокурор як процесуальний керівник не забезпечив та заздалегідь не ініціював процедуру розсекречення процесуальних документів, які мають гриф секретності.

Крім цього, захисник вказав, що протоколи про результати проведення зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.06.2022 року (т. 1 а.с. 191-202, 203-218, 219-221, 222-224) були складені начальником сектору ВКП Дарницького УП ОСОБА_19 за дорученням слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_20 від 04.05.2022 р. № 11т/125/48-2022. Одночасно, вказане доручення не відкривалось стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, воно відсутнє в опису матеріалів кримінального провадження, а отже, вказане доручення не існувало на момент відкриття матеріалів досудового розслідування.

Так, матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надійшли на розгляд до суду 01.08.2022 року.

12.09.2022 року прокурором в судовому засіданні були долучені письмові докази у вказаному кримінальному провадженні, зокрема матеріали НСРД , ухвали Київського апеляційного суду № 04-45/824/3030/22 від 04.05.2022, № 04-45/824/3031/22 від 04.05.2022, № 04-45/824/3032/22 від 04.05.2022, № 04-45/824/3033/22 від 04.05.2022. Відповідно до супровідного листа Київського апеляційного суду був скасований гриф секретності лише 17.08.2022, тобто після направлення матеріалів кримінального провадження до суду.

Крім того, прокурор в судовому засіданні надав документи, які підтверджують, що Дарницькою окружною прокуратурою вживались заходи щодо розсекречування матеріальних носіїв інформації та надходження їх до прокуратури, про що 24.03.2023 року адвокат ОСОБА_6 та обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_3 були ознайомлені під розпис (т. 2 а.с.166-171). 25.08.2022 року адвокату ОСОБА_6 разом з обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були відкриті ухвали Київського апеляційного суду № 01-45/824/3030/2022, № 01-45/824/3031/2022, № 01-45/824/3032/2022, № 01-45/824/3033/2022 від 04.05.2022 (т. 2 а.с.172).

Також відповідно до наданого прокурором доручення на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 04.05.2022 року, було розсекречено лише 05.04.2023 року, а 06.04.2023 року в порядку ч. 11 ст. 290 КПК України захисник ОСОБА_6 , обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_21 були з ним ознайомлені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у справі № 640/6847/15-к (провадження № 13-43кс19) сформульовано правовий висновок, згідно з яким: «…якщо сторона обвинувачення під час досудового розслідування своєчасно вжила всі необхідні та залежні від неї заходи, спрямовані на розсекречення процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД, однак такі документи не були розсекречені з причин, що не залежали від волі і процесуальної поведінки прокурора, то суд не може автоматично визнавати протоколи НСРД недопустимими доказами з мотивів невідкриття процесуальних документів, якими санкціоноване їх проведення.

Процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД (ухвали, постанови, клопотання) та які на стадії досудового розслідування не було відкрито стороні захисту в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України з тієї причини, що їх не було у розпорядженні сторони обвинувачення (процесуальні документи не були розсекречені на момент відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження), можуть бути відкриті іншій стороні під час розгляду справи у суді за умови своєчасного вжиття прокурором всіх необхідних заходів для їх отримання.

Якщо сторона обвинувачення не вжила необхідних та своєчасних заходів, що спрямовані на розсекречення процесуальних документів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД і яких немає в її розпорядженні, то в такому випадку має місце порушення норм статті 290 КПК України..».

Виходячи з обставин даного кримінального провадження, хронології та послідовності дій сторони обвинувачення, а також з урахуванням цього правового висновку, прокурором і судом вказані вимоги були виконані, та захиснику ОСОБА_6 були відкриті процесуальні документи, в тому числі ухвали слідчого судді, про дозвіл на проведення НСРД, доручення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 04.05.2022 року у порядку, визначеному ст. 290 КПК України, з якими він був ознайомлений в повному обсязі 25.08.2022 та 19.09.2022 та 06.04.2023 року.

А тому, позиція сторони захисту про визнання недопустимими протоколу контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 19.05.2022 року, протоколу про зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.08.2022 року та CD-R диску до нього, протоколу про результати проведення аудіо-відео контролю від 28.06.2022 року з CD-R диском до нього та протоколу про результати проведення аудіо відео контролю від 28.06.2022 року з CD-R диском, які були проведенні за дорученням слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_20 - начальником сектору ВКП Дарницького УП ОСОБА_19 не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

3.9.Також сторона захисту, не навела будь-яких обґрунтованих доводів, які б заслуговували на увагу суду, щодо недопустимості висновку експерта № 042/1-108-2022 від 26.04.2022 року, а тому зазначений доказ, з урахуванням дачі його кваліфікованим, попередженим про кримінальну відповідальність і не зацікавленим у справі експертом, наданий стороною обвинувачення, суд визнає допустимим.

Встановлений в ході судового розгляду факт того, що судове - медичне обстеження потерпілого ОСОБА_7 було проведено за обставин справи, які відбулись 23.04.2022 о 22-й годині 00 хвилин, а відповідно до обвинувального акту тілесні ушкодження ОСОБА_7 були нанесені 24.04.2022, суд вважає технічною помилкою, яка не вплинула на об`єктивність висновків судово-медичного експерта, а тому посилання обвинуваченого ОСОБА_3 з цієї підстави на неправильність висновку судово-медичної експертизи не може нівелювати його доказове значення.

3.10.Таким чином, надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні письмові докази (крім визнаних недопустимими у п.п. 3.4., 3.5., 3.6.), суд вважає належними і допустимими й такими, що з огляду на розкриття їх змісту підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

3.11.Показання потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд вважає узгодженими, логічними та щирими й такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють обставини, що мали місце.

До показань свідка ОСОБА_11 суд відноситься критично, оскільки вона є цивільною дружиною ОСОБА_3 , а отже може бути зацікавлена у допомозі останньому в ухиленні від кримінальної відповідальності або безпідставного пом`якшення покарання.

Показання свідка ОСОБА_8 , суд не бере до уваги, оскільки їй було лише відомо про борг ОСОБА_7 перед обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про інші деталі свідок висловлювалась нечітко та шляхом припущень.

3.12.Версія обвинувачених, яка змінювалась під час судового розгляду з часткового визнання своєї винуватості і невизнання погрози вбивством та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень до наявності боргу потерпілого ОСОБА_7 перед обвинуваченим ОСОБА_3 , не знайшла свого підтвердження за результатами дослідження доказів.

Оцінюючи їх показання про те, що вони не погрожували потерпілому ОСОБА_7 вбивством, не вимагали у нього гроші, суд ставиться до них критично, оскільки під час відтворення в судовому засіданні телефонних розмов між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , останні постійно висловлювали погрози фізичної розправи на адресу потерпілого, говорили, що приїдуть до нього в гості, вивезуть його, будуть калічити, які ОСОБА_7 сприймав реально і боявся ночувати вдома. При цьому вони вимагали гроші, а в разі якщо ОСОБА_7 їх не віддасть, вони його поставлять на «счетчик».

Спростовуючи показання обвинувачених, суд виходить з того, що погроза може бути висловлена усно, письмово, жестами, демонстрацією зброї, тощо. У будь-якому разі важливо встановити, що винний, застосовуючи погрозу, залякує потерпілого, прагне до того, щоб у потерпілого склалося переконання про реальність, дійсність реалізації цієї погрози, якщо він не виконає пред`явленої вимоги.

Як вбачається з показань допитаного безпосередньо в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , він сприймав погрози обвинувачених як реальні. Під час того, як ОСОБА_3 та ОСОБА_4 побили його, потерпілому був продемонстрований ніж, та були висловлені погрози фізичної розправи. Також, суд повторює, що такі показання потерпілого співпадають з показаннями свідка ОСОБА_10 . Крім цього, як вбачається з протоколів про результати проведення зняття інформації з електронних мереж від 07.06.2022, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 висловлювали постійно ОСОБА_7 погрози розправою. (т.1 а.с. 191-218).

3.11. Згідно з ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Як зазначено у рішенні Верховного Суду від 21.01.2020 (у справі № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19) стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Застосовуючи цей стандарт до обставин даного кримінального провадження, суд уважає, що показання потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_10 щодо вимоги передати обвинуваченим грошові кошти в сумі 6000 грн., а головне - відсутність будь-яких розмов про наявність боргу до допиту обвинувачених в суді, і навпаки, висловлені погрози потерпілому вбивством та завданням тяжких тілесних ушкоджень, які зафіксовані в матеріалах НСРД, виключають будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення були вчинене і обвинувачені є винними у їх вчиненні.

3.13.Даючи кримінально-правову оцінку вчиненому, суд вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повторно вчинили вимагання, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а їх дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 189 КК України.

4.Мотиви призначення покарання

4.1.Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

4.2. При призначенні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, дані про осіб обвинувачених та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

4.3. Типову тяжкість вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-IX від 03.03.2022, кримінальний закон відносить до особливо тяжкого злочину проти власності. Відтак, суд враховуючи принцип законності зобов`язаний призначити покарання, яке передбачене санкцією статті в редакції цього закону.

4.4. Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує, що останній є громадянином України, незважаючи на молодий вік (28 років), раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до документів наданих захисником до затримання працював на посаді майстра шиномонтажу в ТОВ «ЮП-Сервіс», за місцем роботи характеризується позитивно, проживав у цивільному шлюбі, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

4.5. Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому не встановлено. Обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_3 згідно п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

Отже, підвищений ступінь індивідуальної тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який характеризується умисною формою вини та корисливою мотивацією, зухвалим характером, наслідками у виді легких тілесних ушкоджень у потерпілого, провідною роллю ОСОБА_3 у його вчиненні, а також стійкого небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та законослухняної поведінки, дає підстави суду призначити йому покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності, яке ОСОБА_3 має відбувати реально.

4.6. Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що останній є громадянином України, має молодий вік (31 рік), однак неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до документів наданих захисником працює на посаді майстра шиномонтажу в ТОВ «ЮП- Сервіс», за місцем роботи характеризується позитивно.

4.7. Обставин, які пом`якшують покарання під час досудового розслідування і судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Крім цього, в обвинувальному акті зазначено, про відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Проте, як вбачається з даних вимоги від 25.04.2022, ОСОБА_4 був засуджений 26.06.2013 Острожським районним судом Рівненської області за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України до 9 років 6 місяців 18 днів з конфіскацією майна. Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 24.10.2019, останній звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 17 днів.

Приписами п. 9 ч. 1 ст. 89 КК України встановлено, що такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення. Нормою статті 34 КК України встановлено, що рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Рецидив злочинів як обставина, яка обтяжує покарання зазначений в п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», рішення суду про визнання тих чи інших обставин такими, що пом`якшують або обтяжують покарання, «має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку».

Оскільки, строк визначений п. 9 ч. 1 ст. 89 КК України з дня відбуття покарання за вироком Острожського районного суду Рівненської області від 26.06.2013 не закінчився, і обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, суд на підставі ст. 34 та п.1 ч.1 ст. 67 КК України визнає рецидив злочинів як обставину, яка обтяжує покарання.

Таким чином, підвищена ступінь індивідуальної тяжкості з урахуванням вчинення умисного кримінального правопорушення проти власності, який характеризується умисною формою вини та корисливою мотивацією, зухвалим характером, наслідками у виді легких тілесних ушкоджень у потерпілого, другорядна роль ОСОБА_4 у його вчиненні, а також стійкого небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та законослухняної поведінки, дає підстави суду призначити йому покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності, яке ОСОБА_4 має відбувати реально.

Обрані судом покарання, будуть необхідними і достатніми для виправлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а відтак забезпечать дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, є справедливими, адекватними і співмірними.

З урахуванням приписів ч. 3, 4 ст. 374 КПК України, позиції сторони обвинувачення та призначеного покарання, суд вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили належить залишити без змін.

Приймаючи таке рішення суд враховує, що починаючи з дати постановлення вироку, підсудні перебувають під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» п. 1 ст. 5 Конвенції. Згідно з практикою ЄСПЛ у такому випадку судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно з п. 4 ст. 5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання (справа «Руслан Яковенко проти України» від 04.09.2015 р. заява № 5425/11, п. 31-32).

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта необхідно стягнути з обвинувачених.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України і призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України і призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відраховувати з 19 травня 2022 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 термін попереднього ув`язнення з 19 травня 2022 року до набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави 1134 грн. 00 коп. на рахунок проведення експертизи.

Після набрання вироку законної сили речові докази у кримінальному провадженні: два чеки про оплату в терміналі «Приват банк» на суму 1000 гривень та 5000 гривень - залишити при матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон ОРО К53 з сім-картами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , гаманець з карткою «Монобанк» НОМЕР_7 , грошові кошти в сумі 1432 грн., які зберігаються в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУ НП у м. Києві - повернути ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки «Самсунг А12», синього кольору в чохлі зеленого кольору, цигарки «Марлборо» та запальничка «Крікет», які знаходяться в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУ НП у м. Києві - повернути ОСОБА_3 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору, захиснику та обвинуваченим.

Суддя ОСОБА_1