ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

його законного представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001663 від 08.10.2022 рокую на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, українця, не одруженого, має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

27.09.2022 близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_4 перебував у під`їзді будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , де його зустрів ОСОБА_6 , в якого на ґрунті довготривалих неприязних відносин з його матір`ю ОСОБА_5 та батьком ОСОБА_8 , виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_6 , стоячи навпроти ОСОБА_4 , схопив останнього своєю рукою за шию та притиснув до сходинкових перил, після чого, міцно стиснувши шию ОСОБА_4 , продовжував його тримати доки до них не підійшли жителі вищезазначеного під`їзду.

Внаслідок вчинення ОСОБА_6 вищевказаних дій, потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесне ушкодження у вигляді синця на шиї, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Кримінальна відповідальність за вчинене передбачена ч.1 ст.125 КК України, а саме за умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав. Пояснив, що приблизно 2 роки назад до них у будинок переїхали сусіди ОСОБА_8 із своєю сім`єю. Обвинувачений проживає на третьому поверсі, а сім`я потерпілого під його квартирою - на другому поверсі.

Влітку 2022 року він вже мав конфлікт із ОСОБА_8 , який висував претензії до обвинуваченого з приводу гучного прослуховування музики російських виконавців, викликав поліцію. Згодом ОСОБА_8 його за це побив.

27.09.2022 року ОСОБА_6 вийшов із свого будинку, із сьомого під`їзду, та пішов у аптеку, яка знаходилась через дорогу. Придбав там необхідні ліки. В цей час неподалік через дорогу стояв ОСОБА_8 , з яким у нього виникла словесна перепалка і його побили. В результаті чого ОСОБА_6 втратив свідомість, а після того як прийшов до тями, то вже прибула швидка медична допомога та працівники поліції. На автомобілі швидкої допомоги його відвезли до лікарні, де надали медичну допомогу. Вранці він надав всі необхідні покази працівникам поліції про обставини подій. Вказував, що не заподіював будь-яких ушкоджень малолітньому потерпілому. Взагалі, за останні два роки бачив малолітнього потерпілого лише один раз. Категорично заперечував будь-які події із потерпілим, які могли статися у під`їзді.

Однак, незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчинені інкримінованого йому кримінального проступку, суд вважає, що його вина стороною обвинувачення доведена повністю та знайшла своє підтвердження протягом судового розгляду справи, виходячи з наступного.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується наступними показами свідків, потерпілого та його законного представника.

Так, малолітній потерпілий ОСОБА_4 в судовому засідання розповів, що він навчається у другому класі школи-ліцею №19. 27 вересня 2022 року у вечірній час вони разом із мамою збирались йти до школи за підручниками та розкладом занять та вийшли із своєї квартири, яка на другому поверсі будинку. В коридорі світло не горіло, але ще було видно із вікон. Хлопець пішов першим та почав спускатися сходами до низу, а матір в цей час замикала квартиру. А батько був десь на вулиці. На сходах між першим та другим поверхами в коридорі був сусід, який схопив хлопця за горло та притиснув його до поручнів. Потерпілий почав сильно кричати та плакати, дуже злякався. Згодом підбігла матір та намагалася визволити дитину, але сусід не підпускав її та другою рукою тримав матір. Згодом їм вдалося вирватися. В цей час вийшли дві жінки - сусідки баба ОСОБА_9 та тітка ОСОБА_10 . Потерпілий із матір`ю одразу вибігли на вулицю та побігли до школи. По дорозі він плакав, а мама його заспокоювала. Сусід певний час біг за ними до Ощадбанку та кричав на їх адресу. Він дуже злякався та у нього сильно боліло горло та було важко ковтати. Після того як забрали підручники та розклад занять вони повернулися додому, та його відвезли до лікарні. Протягом двох тижнів у потерпілого ще залишались синці на шиї.

Законний представник потерпілого, його мати, ОСОБА_5 пояснила, що із обвинуваченим у них давно почалися неприязні відносини, після того як вони 2 роки тому купили квартиру. Сусіду не подобалось, що її чоловік робить в квартирі ремонт та заважають йому спати, а дитина гучно кричить. Вона намагалася пояснити, але обвинувачений погрожував їй, пропалював білизну, одяг, яка сушилась у дворі. Одного разу, навіть, зайшов у квартиру із словесними погрозами розправи.

27.09.2022 року приблизно о 18 годині вона із сином збиралися йти до школи віддати зошити. Її чоловік в цей час повертався із роботи. Після виходу вона закривала двері квартири, а дитина пішла до низу сходами. В цей час вона почула крик дитини та побачила як ОСОБА_6 тримає дитину за горло. Мати одразу почала кричати та просити відпустити дитину, але обвинувачений тримав її другою рукою. Казав за справу із її чоловіком. Потім вона почала відтягувати дитину. В цей час вийшла сусідка тітка ОСОБА_9 та спитала, що трапилось, а потім друга сусідка тітка ОСОБА_10 . В цей час вона витягнула дитину, вони вибігли з під`їзду та попрямували до школи. Сусід якийсь час ще біг за ними і кричав, що вб`є. Він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Відвідавши школу, отримали там зошити та повертались додому. Побачили, що біля будинку вже зібрались люди, обвинувачений вже лежав, а у її чоловіка були подряпини на обличчі. Потім їх відвезли у лікарню, оскільки у дитини були скарги на біль у горлі.

Свідок ОСОБА_11 , яка є сусідкою обвинуваченого та потерпілого, в судовому засіданні пояснила, що 27.09.2023 року, біля шостої години вечора, вона була у себе в квартирі, яка знаходиться на першому поверсі, як раптом почула з коридору дитячий крик. Вона одразу вибігла з квартири у під`їзд та піднявшись по сходах між першим та другим поверхом побачила як сусід ОСОБА_12 лівою рукою тримав дитину за горло та душив його, а правою рукою тримав його матір за одяг. ОСОБА_13 ОСОБА_14 був у нетверезому стані. Дитина плакала та кричала, а матір просила відпустити дитину та намагалася вирвати хлопчика із рук сусіда. Також у коридор вийшла ще одна сусідка ОСОБА_15 з першого поверху. В якійсь момент матері хлопчика вдалося вирватися від ОСОБА_16 , який у наздогін ще вдарив її в задню частину ногою, а потім матері вдалося вирвати свого сина та вони у двох вибігли з під`їзду на вулицю, а свідок ОСОБА_11 одразу повернулась до своєї квартири для того, щоб викликати поліцію. В цей час ОСОБА_6 спробував наздогнати дитину та його матір та вибіг за ними на вулицю. Що відбувалось далі свідок не знає, оскільки знаходилась у себе в квартирі. Також свідок додала, що вона проживає на першому поверсі, сім`я ОСОБА_17 на другому поверсі, а ОСОБА_6 на третьому поверсі. Характеризує обвинуваченого ОСОБА_6 з дуже негативного боку, як сусіда, який постійно зловживає спиртними напоями, чіпляється, ображає та погрожує всім сусідам.

Свідок ОСОБА_18 , яка також є сусідкою обвинуваченого та потерпілого, в судовому засіданні пояснила, що 27.09.2022 року біля 18 години вона була у себе вдома та почула крик в під`їзді, одразу вискочила та побачила як на сходах другого поверху її сусід ОСОБА_6 однією рукою тримав за шию дитину, а другою рукою тримав матір та сварився із ними. Якими руками тримав обвинувачений кожного із потерпілих вже не пригадує. Дитина хлопчик кричав та плакав. Побачивши це, свідок одразу побігла до себе у квартиру за телефоном, щоб подзвонити в поліцію, та на зустріч їй вже вийшла друга сусідка з першого поверху тітка ОСОБА_9 із квартири АДРЕСА_3 . Поки ОСОБА_18 взяла телефон та повернулась у під`їзд, то вже на місці нікого не було. Також додала, що її сусід ОСОБА_6 постійно їй погрожує.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що вона знає сім`ю ОСОБА_17 майже два роки, оскільки її син та потерпілий ОСОБА_20 є однокласниками. Одного дня у вересні 2022 року, точну дату не пригадує, після 16 години вона із своїм сином вийшли до школи за підручниками та назустріч їм йшли ОСОБА_21 із своєю мамою, яка комусь нервово телефонувала та була дуже збуджена. Свідок спитала у неї, що трапилось, але вона сказала, що пізніше все розповість. Поряд із нею вона бачила ОСОБА_21 , який дуже трусився та був у шоковому стані, сказав, що його душив сусід у під`їзді і вона побачила на шиї хлопця червоні плями. Порекомендувала матері ОСОБА_21 викликати поліцію та зателефонувати до служби медичної швидкої допомоги. Взяла телефон матері та подзвонила до швидкої допомоги, де їй сказали, що за цією адресою вже викликали допомогу. Після цих подій ОСОБА_21 став дуже знервований, перебуває у стресовому стані та вони його постійно заспокоюють, коли ходять у спортивний гурток, до якого вона також водить свого сина.

Свідок сторони захисту - ОСОБА_22 , в судовому засіданні пояснила, що вона є цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_6 , з яким разом проживає останні 3 роки. 27 серпня 2022 року біля 18 години її цивільний чоловік ОСОБА_23 прийшов із роботи та пішов до аптеки, яка знаходилась поруч із домом. Його довго не було та свідок почала хвилюватись і пішла за ним. На вулиці вона побачила як ОСОБА_23 вже лежав на проїзній частині. Згодом з`ясувалось, що його вдарив сусід ОСОБА_17 , від чого він впав та вдарився головою об асфальт. Після чого йому була викликана швидка медична допомога. Вона принесла документи, які посвідчують особу її чоловіка. Також приїхав другий автомобіль швидкої допомоги та забрав ОСОБА_17 із дитиною. В цей час сусідка ОСОБА_9 бігала навколо працівників поліції та казала, що бажає дати свідчення проти ОСОБА_6 . Вказувала про наявність із цією сусідкою конфліктних відносин. Також відзначила, що будь-яких сварок в під`їзді в цей день вона не чула.

Окрім показів потерпілого, його законного представника та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, також підтверджується наступними письмовими доказами.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 26.10.2023 та фототаблицею до нього, за участю свідка ОСОБА_11 у присутності понятих, остання розказала та показала як ОСОБА_6 схопив за горло лівою рукою потерпілого ОСОБА_4 та притиснув його до перил сходинкового майданчику, а матір потерпілого ОСОБА_5 схопив правою рукою за одяг в районі грудної клітини та наніс удар правою ногою область правої сідниці останньої.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 17.11.2022 та фототаблицею до нього, за участю потерпілого ОСОБА_4 у присутності понятих, останній розказав та показав як ОСОБА_6 схопив його за горло лівою рукою та притиснув до сходинкових перил. Також показав напрямок, в якому він побіг разом з матір`ю ОСОБА_5 після того, що сталося.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 26.10.2023 та фототаблицею до нього, за участю свідка ОСОБА_18 у присутності понятих, остання розказала та показала як ОСОБА_6 схопив за горло лівою рукою потерпілого ОСОБА_4 та притиснув його до перил сходинкового майданчику, а матір потерпілого ОСОБА_5 схопив правою рукою за одяг в районі грудної клітини та наніс удар правою ногою область правої сідниці останньої.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 26.10.2023 та фототаблицею до нього, за участю ОСОБА_5 у присутності понятих, остання розказала та показала як ОСОБА_6 схопив за горло лівою рукою її сина ОСОБА_4 та притиснув його до перил сходинкового майданчику, а її схопив правою рукою за одяг в районі грудної клітини та наніс удар правою ногою область правої сідниці. Також показала напрямок, в якому вони побігли із сином ОСОБА_4 після того, що сталося.

Згідно з висновком експерта №1979 «Обласного бюро судово-медичної експертизи» Житомирської обласної ради від 23.11.2022, у громадянина ОСОБА_4 виявлено синець на шиї, що утворився від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, міг би бути спричинений пальцями рук сторонньої особи 27.09.2022, не виключено в термін та за вказаних обставин вказаних в процесуальних документах, відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Згідно з картою виїзду швидкої медичної допомоги №296 від 27.09.2022 по АДРЕСА_2 була викликана швидка для надання допомоги ОСОБА_4 , попередній діагноз: забій м`яких тканин шиї (область надгортанника), ситуаційна реакція.

Згідно з медичною картою амбулаторного хворого КНП «Житомирська обласна дитяча клінічна лікарня» Житомирської обласної ради від 27.09.2022 ОСОБА_4 госпіталізовано з діагнозом: забій м`яких тканин передньої поверхні шиї.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 , не зважаючи на невизнання ним своєї провини, повністю підтверджується, як показаннями малолітнього потерпілого, його законного представника ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , так і письмовими матеріалами справи, висновком судово-медичної експертизи, протоколами слідчих експериментів за участю потерпілого та свідків.

Показання вищезазначених свідків в достатній мірі узгоджуються з поясненнями потерпілого та його законного представника, як в частині розвитку подій 27.09.2022 року, місця, механізму та способу нанесення тілесних ушкоджень дитині, причин неприязних відносин та конфлікту між батьками потерпілого та обвинуваченим, так і наявними наслідками, а саме тілесними ушкодженнями, які були виявлені у потерпілого, в результаті того, як обвинувачений схопив його за шию та притиснув до сходинкових перил. При цьому надані свідками пояснення є чіткими та послідовними, а також узгоджуються з дослідженими судом письмовими матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколами слідчих експериментів за участю вказаних осіб.

Пояснення надані потерпілим та його законним представником у ході слідчого експерименту та безпосередньо у судовому засіданні повністю узгоджуються із поясненнями даними у судовому засіданні свідками та висновком судово-медичних експертиз щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень.

Доводи та заперечення обвинуваченого ОСОБА_6 щодо причетності до вчинення кримінального проступку відносно малолітньої дитини повністю спростовані вказаними вище доказами та є способом захисту і ухилення від відповідальності.

Будь яких суттєвих суперечностей між показами свідків, потерпілого та законного представника, а також проведених за їх участю слідчих експериментів, про що у судових дебатах заявляє захисник, в судовому засіданні не встановлено.

Посилання захисника на те, що швидку допомогу для потерпілого не було викликало одразу, є безпідставним та спростовується карткою виїзду швидкою допомоги, відповідно до якої виклик було здійснено о 18:37, а сам напад відбувся біля 18:20г., тобто проміжок часу є незначним та не спростовує вчинення кримінального проступку, а лише вказує на перебування матері у шоковому стані та намагання як можна швидше покинути місця нападу та в момент їх приходу до школи свідок ОСОБА_19 зателефонувала та викликала медичну допомогу.

Наявний у справі висновок судово-медичної експертизи №1979, про неналежність якого вказує захисник, є зрозумілим і чітким, та однозначно дає відповіді на поставлені запитання і вказує на виявлення у ОСОБА_4 легкого тілесного ушкодження - синця на шиї та можливість його утворення від дії пальців рук сторонньої особи.

Твердження ОСОБА_6 про відсутність у нього конфліктів із сім`єю ОСОБА_17 , спростовуються його власними показами, з яких слідує про їх тривалі неприязні відносини на побутовому рівні, починаючи із початку військового стану в країні, а також показами свідків сусідів, які вкрай негативно характеризують ОСОБА_6 , як особу схильну до погроз, штучних конфліктів та надмірного вживання алкогольних напоїв, що також підтверджено медичними документами із спеціалізованого закладу та не спростовано самим ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 94 КПК України, аналізуючи вищезазначені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх матеріалів кримінального провадження, керуючись законом приходить до переконання, що зазначені докази є належними, допустимими, достовірними, перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не суперечать між собою, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого повністю доведена, противоправні дії ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України кваліфіковані вірно оскільки, він при вищезазначених обставинах своїми умисними діями, спричинив малолітньому ОСОБА_4 умисне легке тілесне ушкодження.

Надані пояснення свідка ОСОБА_22 , яка є цивільною дружиною обвинуваченого, суд сприймає критично, та, в будь-якому випадку їх зміст не спростовує показів потерпілого, його законного представника та інших свідків щодо вчинення кримінального правопорушення в під`їзді будинку, а додатково підтверджують факт можливого перебування ОСОБА_6 в цей час в під`їзді перед його походом до аптеки, а також фінальний розвиток інциденту у вигляді виклику швидкої допомоги потерпілому ОСОБА_4 . Можливі події, які відбулися після заподіяння малолітньому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, стосовно подальшого конфлікту із батьком дитини на вулиці, жодним чином не стосуються меж висунутого обвинувачення та судового розгляду, та є предметом досудового розслідування в іншому кримінальному провадженні.

Призначаючи міру покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до ст.12 КК України вчинив кримінальний проступок, раніше не судимий, офіційно не працює, має дитину 2005 року народження, з якою не проживає разом, має тривалі неприязні стосунки із сусідами, характеризується з негативного боку. В період з 04.08.2017 по 17.10.2022 перебував на обліку у спеціалізованій медичній установі з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади, внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України, не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідності до вимог ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

За таких даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які обтяжують покарання та відсутність пом`якшуючих обставин, а також з урахуванням даних, які характеризують особу винного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.

При цьому вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.

Щодо цивільного позову, заявленого потерпілою в межах кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження законний представник потерпілого ОСОБА_5 в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_4 звернулась до обвинуваченого ОСОБА_6 з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди на загальну суму 50 000 грн. В обґрунтування моральної шкоди вказала, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 її малолітньому сину завдано моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях та інших негативних явищах. Син переніс та продовжує переносити нервовий стрес, душевні страждання, боїться виходити на вулицю без батьків, боїться сусіда ОСОБА_6 , прокидається вночі, плаче та кличе на допомогу.

Зазначений позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Судом встановлена винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 125 КК України, внаслідок якого малолітній потерпілий ОСОБА_4 отримав легке тілесне ушкодження.

Згідно з статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з статтею 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з статтею 1167, 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

При вирішенні питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд приймає до уваги малолітній вік потерпілого, який постраждав від насильства з боку дорослого обвинуваченого, свого сусіда, якого він продовжує боятися, адже останній не розкаявся у вчиненому, не вибачився перед матір`ю та дитиною, не намагався зменшити психологічне напруження із потерпілим та його матір`ю. Також суд враховує характер заподіяного тілесного ушкодження, яке пов`язано із навмисним та раптовим придушенням за шию малолітньої дитини, відкрите намагання обвинуваченого відштовхнути його матір та не допустити визволення своєї дитини, що є неприхованим актом насильства та значним фактором травмування психіки дитини, що цілком логічно викликає у дитини моральні страждання, хвилювання та побоювання за свою безпеку і здоров`я, та призводить до зміни звичайного укладу в житті дитини.

Враховуючи дані обставини та виходячи із загальнолюдських уявлень про значущість здоров`я людини та її тілесну недоторканість, суд визнає, що будь-яке посягання на таку цінність, й зокрема такий його особливий об`єкт як здоров`я дитини, безумовно пов`язане з певними душевними стражданнями, глибину яких, у цьому випадку, суд оцінює з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тривалість моральних страждань і переживань малолітнього потерпілого, його вік, та поведінку обвинуваченого, керуючись принципом розумності та беручи до уваги майновий стан відповідача, суд приходить до висновку, що цивільний позов законного представника малолітнього потерпілого про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню та стягненню з обвинуваченого відшкодування в розмірі 50 000 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді двохсот годин громадських робіт.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_5 в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.к. НОМЕР_2 , на користь законного представника потерпілого ОСОБА_5 в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1