Справа № 159/130/22 Провадження №11-кп/802/621/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000357 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 липня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 21 вересня 2023 року включно, без визнання розміру застави,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000357 від 01.05.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 ч.5 ст.185, ч.5 ст.185 КК України.

В ході розгляду судом першої інстанції вказаного кримінального провадження прокурор у кримінальному провадженні подав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на строк 60 днів, оскільки ризики, передбачені п.п.1, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може знову переховуватися від суду і матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не відпали.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.07.2023 року клопотання прокурора задоволено. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 ч.5 ст.185, ч.5 ст.185 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, до 21.09.2023 включно, з подальшим утриманням в ДУ «Луцький слідчий ізолятор». Відповідно до п.3 ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначав ОСОБА_7 розмір застави.

Таке своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів (крадіжок) вчинених у складі організованої групи, що становить підвищену суспільну небезпеку, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватися від суду і матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню, тому підстав для зміни або скасування раніше обраного запобіжного заходу немає. Продовжуючи термін тримання під вартою обвинуваченого судом враховується те, що відносно ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у виді застави, яка звернута в дохід держави через невиконання останнім покладених на нього обов`язків (неявки в судові засідання без поважних причин). На даний час матеріали справи в повному обсязі не дослідженні, потерпілі та свідки не допитані. Виходячи з наведеного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатньо спроможним забезпечити належну поведінку обвинуваченого на час подальшого судового розгляду, а також забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні. Вказані обставини в своїй сукупності свідчать, що більш м`якій запобіжний захід не буде відповідати наявним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор довів існування ризиків, а також довів, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть цим ризикам запобігти.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає ухвалу суду необґрунтованою. Посилається на те, що прокурором не надано жодного доказу на підтвердження наявності вказаних ним в клопотанні ризиків. Також зазначає, що продовжуючи запобіжний захід судом не враховано міцність його соціальних зв`язків з родиною. Вказує на те, що утримання в неналежних, не людських умовах, причиняє значну шкоду стану його фізичного та психологічного здоров`я. Знаходячись під вартою він не має змоги лікувати хвороби (хронічний бронхіт та гепатит). Просить ухвалу суду скасувати та обрати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 вважає ухвалу суду необґрунтованою. Вказує на те, що у справі «розумність» строку тримання під вартою вже давно порушена, оскільки жодних нових доказів, які б підтверджували вину за цей час не встановлено, а можливість їх отримати вичерпані. Також до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, які би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри, не кажучи вже про тримання особи під вартою.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 перебуває під вартою з 11.04.2023 року, має постійне місце проживання, наявність міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, крім того має на утриманні цивільну дружину, позитивно характеризується за місцем проживання та реєстрації, за час розгляду справи до суду не надано доказів про наявність у нього негативної репутації. Крім того на даний час не надано жодного належного та допустимого доказу, що у випадку зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 дійсно буде переховуватися. Також ОСОБА_11 страждає рядом хронічних захворювань: хронічним бронхітом, тому на даний час він потребує кваліфікованої медичної допомоги.

Просить ухвалу суду скасувати та обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 .

Заслухавши доповідача, який виклав суть судового рішення та доводи апеляційних скарг; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги та просили застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; думку прокурора, який заперечив апеляційні скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з таких підстав.

Згідно положень ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст.199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Приписами ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», передбачено, що запобіжний захід - тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності ризиків зазначених у ст.177 КПК України, зобов`язаний оцінити та врахувати передбачені ст.178 КПК України обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

Так, під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового провадження в суді першої інстанції та під час перевірки відповідного рішення судом апеляційної інстанції основоположним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 місцевим судом були дотримані в повній мірі.

Так при розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив суд.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, а метою: запобігання спробам ухилення від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого та тяжкості інкримінованих йому діянь, вік та стан його здоров`я, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , а тому законних підстав для скасування ухвали і ухвалення нової ухвали, відповідно до викладеного в апеляційних скаргах доводів, апеляційний суд не вбачає.

Доводи, які викладені в апеляційних скаргах, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та обрання щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, як про це просить сторона захисту та обвинувачений.

Щодо усіх доводів сторони захисту викладених в апеляційній скарзі, то вони є безпідставними. Місцевим судом повністю мотивована ухвала, з якою повністю погоджується апеляційний суд.

Даних, які б унеможливлювали тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, надані матеріали провадження не містять.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, оскільки ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 липня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 21 вересня 2023 року включно, без визнання розміру застави, залишити без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді