Справа № 697/942/20
Номер провадження 1-кп/697/9/2023
У Х В А Л А

Іменем України

08 червня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про незаконне затримання 15.11.2018 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000067 від 26.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Канівського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000067 від 26.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду заяву з вимогою визнати його затримання 15.11.2018 незаконним та негайно звільнити з-під варти, внести відомості про незаконне затримання до Єдиного реєстру досудових розслідувань, направити ухвалу про незаконне затримання до державного бюро розслідувань.

В обґрунтування поданої заяви обвинуваченим ОСОБА_4 зазначено наступне.

В Канівському міськрайонному суді Черкаської області перебуває на розгляді фальсифіковане кримінальне провадження № 0000067 від 26.03.2018 за незаконним обвинуваченням його за ч. 2 ст. 307 КК України з 22.08.2022. За дев`ять місяців перебування під вартою та дослідження матеріалів провадження, під час судових засідань було повністю встановлено та підтверджено незаконність його затримання співробітниками УСБУ в Черкаській області.

Крім цього, зазначив, що 15.11.2018 близько 09:30 год., прокинувшись в помешканні своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 , попрямував до магазину «Мішка», який знаходиться в будинку по вул. Успенська, 130. Близько 09:50 год. він вийшов з магазину «Мішка», де зустрів мешканця будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_6 . Привітавшись з останнім, він попрямував назад до помешкання своїх батьків. По дорозі, проходячи парадний вхід до будинку АДРЕСА_3 , о 10:00 год. до нього раптово під`їхав невідомий мікроавтобус з якого вискочили п`ять чоловіків в масках зі зброєю. Не повідомляючи йому нічого, ударами ніг збили на бетонну дорогу парковки та почали наносити удари, заламувати руки, при цьому троє чоловіків ставали на нього грязними ногами, один з яких прижав до землі його голову ботинком ноги, у мокрому грязному снігу. При цьому чоловіки в масках діяли як грабіжники і перевіряли всі його кишені. Що саме у нього витягли та що поклали до кишень він не міг бачити. В такому стані, лежачи на бетонній парковці в мокрому снігу, він перебував близько хвилин 30-40. Весь цей час, тримаючи в кайданках на бетоні, його не повідомляли про затримання та не оголошували його права, лише вимагали розповісти про невідому йому лабораторію. Близько 10:50 год. 15.11.2018 до нього підійшов невідомий співробітник силових структур та віддав наказ підняти його за руки разом з кайданками та тягнути до помешкання його батьків для проведення обшуку в житлі по АДРЕСА_1 .

Тобто, фактично його було затримано о 10:10 год. біля парадного за адресою: м. Канів, вул. Успенська, 134, Черкаська область.

В період часу з 10:00 год. до 10:50 год., будучи фактично затриманим, він постійно запитував «Що сталося?», «Чого мене затримали?», «Предоставте мені адвоката та повідомте моїх батьків». На що чув лише відмову.

Тобто, перебуваючи в статусі затриманої особи, слідчим (як він згодом дізнався ОСОБА_7 ) було істотно порушені його права та вимоги КПК України, зокрема ст. 208 КПК України.

Після чого його тягнули, виламуючи руки кайданками, до кв. АДРЕСА_4 , де під відеозапис перед обшуком зачитали його права, де він ще раз заявив що йому потрібен адвокат, на що почув відмову. Даний факт був зафіксований під час безперервного відеозапису обшуку приміщення, та підтверджується протоколом обшуку в якому відсутні відомості про будь-якого захисника та його особистим записом в протоколі обшуку «Що він не згоден з обшуком та всі зауваження щодо обшуку та затримання надасть письмово згодом».

Слідчий слідчого управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_8 та співробітник УСБУ м. Канева Черкаської області ОСОБА_9 свідомо проігнорували вимог КПК України та Конвенції.

Також, після фактичного затримання (згідно ст. 209 КПК України) він просив співробітників УСБУ в Черкаській області надати йому можливість повідомити про затримання, але йому відмовили в даній вимозі.

В подальшому вищезназначені співробітники, застосовуючи катування, погрози та психологічний тиск, з метою у зізнанні у скоєнні кримінального правопорушення не повідомляючи нікого, не доставляючи до відділення Нац. поліції м. Канева Черкаської області, таємно з метою притягнення до кримінальної відповідальності завідомо невинну особу, вивезли його до м. Черкаси, що підтверджено самим протоколом затримання, який складений був о 18:45 год. в слідчому управлінні по вул. Благовісна, м. Черкаси.

Також в протоколі про незаконне затримання, який був складений о 18:45 год. 15.11.2018 в приміщенні слідчого управління за адресою вул. Благовісна в м. Черкаси стоїть підпис адвоката ОСОБА_10 , якого за невідомих обставин запросив слідчий ОСОБА_8 . Оскільки згідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги, видане на підставі постанови Слідчого управління Національної поліції в Черкаській області від 22.1.2018 № б/н ОСОБА_11 , яким зобов`язали адвоката ОСОБА_12 з`явитись для надання правової допомоги до слідчого управління, але дати та часу не зазначено, що доводить істотне порушення прав людини та основоположних свобод.

Даний факт повністю доводить незаконність затримання, без присутності адвоката, з метою створення штучних доказів та притягнення до кримінальної відповідальності завідомо невинну особу.

Відповідно до Закону України «Про незаконний обіг наркотичних речовин, їх аналогів та прекурсорів», постанов Пленуму Верховного Суду України про розгляд судами справ щодо незаконного обігу наркотичних речовин, їх аналогів та прекурсорів чітко зазначено: встановлення скоєння кримінального правопорушення за злочини передбачені ст.ст. 305-311 КК України можливе лише після проведення хімічної експертизи. А експертиза за фальсифікованим кримінальним провадженням № 0000067 від 26.03.2018 була проведена 20.12.2018 № 1/1996, 2/1823.

За даних обставин, як вважає обвинувачений ОСОБА_4 , підстав для його затримання не було взагалі, адже після фактичного затримання (в порядку ст. 209 КПК України) о 10:00 год. 15.11.2018 до висновку експерта від 20.12.2018 він перебував під вартою незаконно, а тому зазначення в протоколі підстав для затримання не відповідають фактичним обставинам і лише доводять незаконність затримання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в поданій заяві та просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву ОСОБА_4 також підтримала з викладених обвинуваченим підстав.

Прокурор в судовому засіданні у задоволенні заяви обвинуваченого просив відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні думку учасників провадження, суд дійшов висновку про наступне.

За ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу. Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Згідно ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

При цьому, за ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Також, відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Разом з тим, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обставини доведеності вчинення яких судом ще не встановлено, оскільки не досліджено всього обсягу доказів, які мають бути досліджені судом з метою прийняття законного, обґрунтованого і вмотивованого судового рішення, як того вимагає ст. 370 КПК України.

Суд, враховуючи вказане, вважає, що прийняття рішення на даній стадії дослідження доказів у кримінальному провадженні за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_4 про визнання незаконними його затримання 15.11.2018 о 10:00 год в м. Каневі Черкаської області, є передчасним та суперечитиме вимогам Розділу 2 Глави 4, а також ст. 370 КПК України, оскільки суд об`єктивно позбавлений можливості у повному обсязі виконати вимоги ст. 94 КПК України.

Водночас, зважаючи на повідомлені факти у своїй заяві ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини шостої статті 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Положення вказаної статті можуть бути застосовані суддею і під час судового розгляду справи відповідно до частини шостої статті 9 КПК України, оскільки нею визначені загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, які розповсюджуються на весь період кримінального провадження.

Обставини повідомлені обвинуваченим в його заяві від 30.05.2023. Отже, перевірку слід здійснити за фактами, повідомленими обвинуваченим в даній заяві, які можливо мали місце 15.11.2018.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України, досудове розслідування злочинів, вчинених працівником правоохоронного органу, здійснюють слідчі органів державного бюро розслідувань.

Керуючись ст.ст. 206, 314-316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 щодо незаконного затримання 15.11.2018 відмовити.

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань в м. Києві провести перевірку фактів, викладених в заяві ОСОБА_4 щодо застосування відносно нього насильства при затриманні у кримінальному провадженні № 0000067 від 26.03.2018.

Направити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань в м. Києві копію заяви ОСОБА_4 від 30.05.2023.

Про результати перевірки повідомити Канівський міськрайонний суд Черкаської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1