ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 631/459/19 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1230/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акту
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , їх представника ОСОБА_11 , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27.07.2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою суду повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000186 від 08 05 2019 року щодо ОСОБА_7 , як обвинуваченої ч.1 ст.115 КК України.

Таке рішення суду обґрунтоване тим, що обвинувальний акт, який подано до суду, не відповідає засадам, визначеним п.5 ч. 2 ст.291 КПК України, оскільки не містить викладу фактичних обставин саме кримінального правопорушення у відповідному розділі, а в ньому лише перелічено зміст процесуальних дій у кримінальному провадженні, зокрема, щодо внесення відомостей до ЄРДР, доручення проведення досудового розслідування слідчому, призначення прокурора у кримінальному провадженні. Крім того, обвинувальний акт у розділі «формулювання обвинувачення ОСОБА_7 » містить посилання на висновок судово-медичної експертизи № 72-НВт/19 від 25.06.2019, з метою підтвердження формулювання обвинувачення, викладеного у цьому акті, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що посилання в обвинувальному акті на будь-які докази з метою доведеності формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, є порушенням засад верховенства права, змагальності та безпосередності дослідження доказів, оскільки таке фактично ставить вже на цій стадії провадження сторону захисту у нерівноправне у зрівнянні зі стороною обвинувачення становище через розкриття сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Крім того, прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 строку тримання під вартою, посилаючись на те, що дія попереднього строку тримання під вартою закінчується 21 08 2023 року, проте, ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували раніше, продовжують діяти, у зв`язку з чим, просив продовжити дію раніше обраного обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 фактичні обставини кримінального правопорушення викладено конкретно та належно розкрито подію кримінального правопорушення, зазначено час та місце вчинення кримінального правопорушення, спосіб його вчинення та знаряддя злочину, наслідки його вчинення у вигляді опису заподіяного поранення та тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень, причину смерті потерпілого, причинний зв`язок між отриманим пораненням та смертю особи, мотив і мету вчинення злочину.

При цьому, прокурор зазначив, що в даному кримінальному провадженні слідчим на досудовому розслідуванні, з дотриманням вимог чинного КПК залучено судово-медичного експерта для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження. На висновок містяться посилання в обвинувальному акті, що відповідно до п.п.1,2 ч.2 ст.242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані здійснити, для забезпечення встановлення причин смерті та тяжкості і характеру тілесних ушкоджень. На думку прокурора, у зв`язку з об`єктивною та суб`єктивними ознаками даного злочину, для вирішення питання про умисел, які слід вирішувати в сукупності всіх обставин вчиненого злочину, зокрема врахувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, попередню поведінку винного і потерпілого та їхні взаємовідносини. У зв`язку з чим, в даному кримінальному провадженні проведено судово-медичну експертизу трупа та про її висновки зазначено при висуненні підозри та при формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 .

А тому, прокурор вважає, що не зазначення при формулювання обвинувачення ОСОБА_7 даних про причину смерті , виявлені на трупі ушкодження та не посилання на висновок експерта при цьому, тягне за собою неконкретність обвинувачення та порушення права на захист обвинуваченої.

При цьому, як зауважив прокурор, твердження суду щодо того, що вказаний висновок експерта фактично ставить вже на цій стадії провадження сторону захисту у нерівноправне, у зрівняння зі стороною обвинувачення, становище через розкриття сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, вважає необґрунтованим, оскільки воно суперечить вимогам ч.2 ст.290 КПК України, відповідно до якої прокурор або слідчий за його дорученням, зобов`язані надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі, буд-які докази. Нездійснення відкриття матеріалів, відповідно до положень цієї статті, тягне за собою недопущення судом відомостей, що містяться в них, як доказів, що є підставою для визнання відомостей, які містяться в них, недопустимими як доказів.

На досудовому розслідуванні стороні захисту відкрито матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 в повному обсязі та у відповідності до вимог ст. 290 КПК України, а тому, сторона захисту вже на стадії закінчення досудового розслідування була обізнана про докази сторони обвинувачення у даній справі, у тому числі про вищевказаний висновок експерта.

А тому, прокурор вважає, що твердження сторони захисту, що у зв`язку з цими недоліками обвинувального акту вона позбавлена можливості належним чином підготуватися до захисту, що свідчить про порушення принципів неупередженості суду і безпосередності дослідження ним доказів, вважає затягуванням розгляду справи та порушення розумних строків, враховуючи, що першочергово обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 надійшов на розгляд до Харківського районного суду Харківської області в 2019 році, під час розгляду в якому, були допитані свідки та потерпілі, обвинувачена, досліджені докази, але судове засідання, призначене на 11.03.2022 не відбулось через введення воєнного стану, у зв`язку з чим у кримінальному провадженні була змінена підсудність.

При цьому, прокурор вважає необґрунтованим посилання суду на порушення розумних строків через недоліки обвинувального акту, оскільки саме Первомайським міськрайонним судом були порушені строки, враховуючи, що 26 04 2023 року було призначено справу у підготовче судове засідання, яке фактично відбулось 27 07 2023 року.

Враховуючи вищевикладене, прокурор вважає, що судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого, ухвалено незаконне рішення, яке підлягає скасуванню, з направленням обвинувального акту на розгляд його по суті до суду першої інстанції.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити вимоги у повному обсязі. Крім того, підтримав клопотання про продовження обвинуваченій строку запобіжного заходу, яке просив задовольнити та продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу на 60 діб.

Обвинувачена заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження їй запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просила обрати їй домашній арешт, посилаючись на відсутність ризиків, про які заявляє прокурор. Апеляційну скаргу прокурора підтримала, просила її задовольнити та направити кримінальне провадження відносно неї на розгляд до суду першої інстанції. При цьому, вказала, що клопотання захисника про повернення обвинувального акту не підтримує/. А навпаки, просить задовольнити апеляційну скаргу прокурора, а в задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту відмовити.

Захисник обвинуваченої щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, покладався на розсуд суду, зазначивши при цьому, що під час підготовки клопотання обговорив його з обвинуваченою і вона погодилась. На його думку, зазначені ним недоліки обвинувального акту є суттєвими. Проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченої у виді тримання під вартою заперечував.

Потерпілі та їх представник підтримали клопотання прокурора про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили його задовольнити. Проти задоволення апеляційної скарги прокурора не заперечували та просили направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченої, її захисника, потерпілих та їх представника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Вмотивованою є ухвала суду, в якій наведені належні й достатні мотиви та підстави її ухвалення.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суд першої інстанції, як на підставу повернення обвинувального акту прокуророві, послався на те, що обвинувальний акт не містить викладу фактичних обставин справи, а також на те, що сторона обвинувачення послалась на докази у виді висновку експерта, що в свою чергу, є порушенням права обвинуваченої на захист та порушенням засад верховенства права, змагальності та безпосередності дослідження доказів, оскільки таке фактично ставить вже на цій стадії провадження сторону захисту у нерівноправне у зрівнянні зі стороною обвинувачення становище через розкриття сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті.

Проаналізувавши зміст обвинувального акту та мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може, так як вони не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства та не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Згідно з ч.5 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації; формулювання обвинувачення.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

Положення КПК України визначають, що в тексті обвинувального акту мають бути вказані найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; вичерпний перелік даних, віднесених до анкетних відомостей кожного обвинуваченого, потерпілого і викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце складення та затвердження. Ці відомості становлять змістовне наповнення обвинувального акту.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, в ньому зазначений виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, зокрема, дані, на підставі яких було внесено відомості в ЄРДР та відкрито кримінальне провадження, а саме: те, що 08 05 2019 о 15.10 до чергової частини Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області по телефону надійшло повідомлення від медичного працівника ОСОБА_12 про те, що 08.05.2019 о 25.06 за адресою: АДРЕСА_1 , констатовано смерть гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками насильницької смерті. Вказана подія зареєстрована ЖЕО Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області 08.05.2019 за № 1707.

Як зазначено в обвинувальному акті, відомості до ЄРДР були внесені 08 05 2019 заступником начальника СВ Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківської області за № 0000186, з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.115 КК України.

Крім того, зазначено про доручення розслідування в даному кримінальному провадженні відповідній слідчій групі та відомості щодо призначення групи прокурорів.

Також обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, висунутого ОСОБА_7 .

Як зазначено в п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення полягає у детальному описі об`єктивної сторони, а також суб`єктивних ознак інкримінованого підозрюваному правопорушення та має містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, зокрема, це подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, форма вини, мотив і мета вчинення злочину), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Зміст обвинувального акту щодо формулювання обвинувачення, в даному випадку не протирічить зазначеній нормі. Так, прокурором зазначено, зокрема, що ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 08.05.2019 приблизно о 14 годині 30 хвилин вона знаходилася в кімнаті кухні житлового будинку домоволодіння, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де вони спільно мешкають. Під час розмови, між останніми виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_13 , виник злочинний умисел на заподіяння йому смерті.

У вказаний час та у вказаному місці ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_13 бажаючи їх настання, схопила зі столу, що знаходився поруч, кухонний ніж з довжиною клинка 14,2 см, яким нанесла один удар в передню ліву частину грудної клітини, в область серця, що є життєво важливим органом людини, заподіявши одне проникаюче колото-різане поранення передньої лівої частини грудної клітини, від якого настала смерть ОСОБА_13 .

Крім того, в обвинувальному акті містяться посилання на висновок судово-медичної експертизи № 72-НВт/19 від 25.06.2019, яким встановлено наявність на тілі трупа ОСОБА_13 пошкоджень, а також причин їх утворення та наслідків, з посиланням на ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень і зазначенням періоду часу, в які вони утворилися, а також з висновком щодо причин смерті потерпілого та причинний зв`язок між тілесними ушкодженнями та смертю особи.

Також вказана правова кваліфікація інкримінованого ОСОБА_7 злочину, зокрема, зазначено, що ОСОБА_7 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

На думку колегії суддів, в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 фактичні обставини кримінального правопорушення викладено конкретно, належно розкрито подію кримінального правопорушення, зазначено час та місце вчинення кримінального правопорушення, спосіб його вчинення та знаряддя злочину, наслідки його вчинення у вигляді опису заподіяного поранення та тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень, причину смерті потерпілого, причинний зв`язок між отриманим пораненням та смертю особи, мотив і мету вчинення злочину, тобто, всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч.2 ст.291 КПК України, а саме викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими в ході досудового розслідування, з дотриманням вимог КПК України, сформульовано обвинувачення ОСОБА_7 , дана правова кваліфікація злочину, визначена стаття КК України.

Фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу злочину, що у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Тобто обвинувальний акт за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті кримінального процесуального кодексу України.

У цьому контексті слід звернути увагу на відсутність нормативного або теоретичного розмежування понять «виклад фактичних обставин кримінального правопорушення» та «формулювання обвинувачення» та їх визначення (хоча б умовного) у КПК України, що в деяких випадках призводить до однакового викладу фактичних обставин та формулювання обвинувачення, зокрема, викладення однакових змістовних положень у різних елементах обвинувального акту.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК) стосуються не змісту обвинувального акту, а його форми.

В даному випадку, зміст фактичних обставин та формулювання обвинувачення не є тотожними, проте, з їх загального об`єму чітко та докладно наведені фактичні дані, що в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, а правильність логіко-граматичного побудування цих даних не може оцінюватися судом в контексті відповідності обвинувального акту вимогам КПК України.

При цьому слід зазначити, що наявність в обвинувальному акті посилань на висновок експерта, що є фактично посиланням прокурора на зібрані докази, і призводить, на думку суду, до нерівного становища сторони захисту, порівняно зі стороною обвинувачення, не свідчить про невідповідність обвинувального акту вимога ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У ч.2 ст.23 КПК України зазначено, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Висновок експерта, відповідно до ч.1 ст.101 КПК України - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що у ньому дійсно містяться посилання на висновки експерта, але не розкривається зміст цих доказів у розумінні ч.1 ст.101 КПК України, а саме, не здійснюється докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Тому, таки висновки суду стосовно неможливості посилання в обвинувальному акті на висновки експертиз, проведених на досудовому слідстві та інші документи, не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону.

При цьому, колегія суддів наголошує, що у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам, зазначеним в обвинувальному акті, а вирішується питання щодо можливості призначення судового розгляду на підставі наданого обвинувального акту.

Отже, суттєвих порушень, за яких суд має повернути обвинувальний акт прокурору з цих підстав, колегією суддів не встановлено, що свідчить про дотримання прокурором вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право, але не зобов`язаний, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну його невідповідність вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які дійсно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Підстав вважати, що обвинувальний акт не відповідає приписам ст.291 КПК України, колегія суддів не вбачає, а тому посилання суду першої інстанції на те, що обвинувальний акт не відповідає вказаним приписам, є необґрунтованими, та передчасними з зазначених вище підстав.

Статтею 314 КПК України передбачений вичерпний перелік обставин, які перевіряє суд під час проведення підготовчого судового засідання. Встановлення та визначення фактичних обставин кримінального провадження можуть бути проведені лише на стадії судового розгляду провадження по суті.

Таким чином суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору, оскільки будь-яких суттєвих порушень вимог ч.2 ст.291КПК України при його складанні, суд не навів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Порушення судом першої інстанції вимог ст. ст. 370, 291 КПК України є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до 60 днів, тобто до 14.10.2023 року.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27 07 2023 року про повернення обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000186 від 08 05 2019 року щодо ОСОБА_7 як обвинуваченої ч.1 ст.115 КК України, - скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Призначити новий розгляд обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000186 від 08 05 2019 року щодо ОСОБА_7 , як обвинуваченої ч.1 ст.115 КК України, в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

___________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_14 ОСОБА_4