справа № 362/1370/23
провадження № 1-кп/362/455/23
ВИРОК

Іменем України

19.04.2023

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 січня 2023 року за № 0000069, щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Велика Бугаївка, Васильківського району, Київської області, громадянин України, має середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 357, частини 4 статті 185 КК України.

У судовому розгляді взяли участь:

прокурор ОСОБА_4 ;

обвинувачений ОСОБА_5 ;

захисник ОСОБА_6 .

Суд установив:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05:30 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який надалі неодноразово продовжувався та діє дотепер.

22 січня 2023 року близько 13:00 ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу провулку Дяченка в місті Василькові Обухівського району Київської області на дорозі знайшов належну ОСОБА_7 банківську картку АТ КБ «Приватбанк» з реквізитами НОМЕР_1 , яка відповідно до положень статті 1 Закону України «Про інформацію», статей 5, 14 Закону України «Про електроні документи та електронний документообіг» та примітки до статті 358 КК України є офіційним документом, який використовується для ініціювання переказу грошових коштів з банківського рахунку та зняття грошових коштів. Виявивши вказану банківську картку, ОСОБА_3 не вчинив жодних дій щодо повернення картки власнику, тим самим привласнивши її з корисливих мотивів, та направився до магазину «Лісовичок», який розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Васильків, провулок Чкалова, буд. 6-А. Так, ОСОБА_3 , 22 січня 2022 року в період часу з 14:47 по 15:29, перебуваючи в приміщенні магазину «Лісовичок», який розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Васильків, провулок Чкалова, буд. 6-А, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, використав банківську карту АТ КБ «Приватбанк» з реквізитами НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_7 , для розрахунку за придбання товарів в магазині «Лісовичок» на загальну суму 7 869,00 грн (сім тисяч вісімсот шістдесят дев`ять грн 00 копійок).

Крім того, 22 січня 2023 близько 13:00 ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, перебуваючи поблизу провулку Дяченка в місті Васильків Обухівського району Київської області, на дорозі знайшов банківську картку з реквізитами НОМЕР_1 АТ КБ «Приватбанк» (з безконтактною технологією проведення платежів), яка була втрачена її власницею ОСОБА_7 та на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду. Надалі ОСОБА_3 , привласнивши вказану банківську картку з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна під час дії воєнного стану, пішов до магазину «Лісовичок», розташованого за адресою: м. Васильків, пров. Чкалова, 6-А, Обухівського району Київської області, де 22 січня 2023 року в період часу з 14 години 46 хвилин по 15 годину 29 хвилин, не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (PIN-код), встановлений на банківську картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, в період воєнного стану, за допомогою банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 шляхом безконтактного розрахунку через POS-термінал розрахувався грошовими коштами, які були на банківському рахунку ОСОБА_7 за придбання продуктів харчування, тим самим таємно викрав з банківського рахунку останньої грошові кошти в загальній сумі 7 869 гривень 00 копійок, розпорядившись ними на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 7 869, 00 грн (сім тисяч вісімсот шістдесят дев`ять грн 00 копійок).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив усі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, та надав показання, відповідно до яких він в обідній час в січня 2023 року знайшов банківську картку з якою в подальшому цього ж дня пізніше пішов до магазину «Лісовик» в м. Василькові та декілька разів здійснив нею оплату за товар; щиро розкаявся, просив не карати.

Потерпіла направила в суд заяву, в якій просила проводити розгляд справа без її участі, покарання покладає на розсуд суду, претензій до обвинуваченого немає, оскільки матеріальні та моральні збитки їй відшкодовано в повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і суд установив, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і провів судовий розгляд із застосуванням правил частини 3 зазначеної статті, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Ухвалюючи вирок, суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та відповідну практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За наведених вище підстав суд вважає доведеним «поза розумним сумнівом» пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує його діяння за частиною 1 статті 357 КК України як привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, та за частиною 4 статі 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд, беручи до уваги приписи статті 65 КК України, виходить із того, що в силу вимог статті 12 цього Кодексу кримінальне правопорушення, передбачене частино 1 статті 357 КК України, є кримінальним проступком, а кримінальне правопорушення за частиною 4 статті 185 КК, - тяжким злочином.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується без негативних відомостей, неодружений, офіційно не працює, на обліку лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Підстави для застосування статей 69, 69-1 КК України відсутні.

Отже, враховуючи особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд уважає за необхідне призначити йому покарання:

за частиною 1 статті 357 КК України у виді обмеження волі на строк один рік;

за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання належить визначити у виді позбавлення волі на строк 5 років.

При цьому, враховуючи особу обвинуваченого, позицію потерпілої та прокурора, суд вважає за можливе, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у статті 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 100, 124, 369-371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 357, частиною 4 статті 185 КК України, та призначити йому покарання:

за частиною 1 статті 357 КК України у виді обмеження волі на строк один рік;

за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

2. На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання виді позбавлення волі на строк п`ять років.

3. Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік шість місяців.

4. Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

4.1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

4.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

5. Речові докази:

- банківська карту АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 власником якої є ОСОБА_7 , яку передано на зберігання ОСОБА_7 залишити у власності останньої;

- DVD-R диск з назвою «Vertamin», сірого кольору, 120 min 4.7 GB, в якому міститься один відеозапис за 22 січня 2023 рік з камер відео спостереження магазину «Лісовичок» та квитанції АТКБ «ПриватБанк» в кількості 22 шт. на суму 41 грн., 247 грн., 247 грн., 360 грн., 912 грн., 529 грн., 558 грн., 960 грн., 421 грн., 607 грн., 600 грн., 646 грн., 499 грн., 329 грн., 100 грн., 100 грн., 145 грн., 77 грн, 65 грн., 45 грн., 30 грн., 351 грн., залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000069.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1