Справа № 442/2560/23
Провадження № 1-кп/442/229/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в місті Дрогобичі у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000066 від 31.03.2023відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стебника Львівської області, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутат та не адвокат, не військовозобов`язаного, судимий вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.04.2019 за п.п. 1, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років із конфіскацією майна, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 10.11.2014 до набрання вироком законної сили, 07.06.2022 звільнений з установи виконання покарань у зв`язку з відбуттям покарання, згідно п. 9 ст. 89 КК України - судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ОСОБА_3 , 30 березня 2023 року, приблизно о 20 годині 18 хвилин, перебуваючи на вулиці неподалік приміщення ДНЗ №27 «Віночок», що розташований за адресою: м. Дрогобич, вул. Чорновола, 17 Львівської області, під час спілкування з водієм автомобіля-таксі марки «OPEL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 з приводу надання послуг з перевезення, отримавши відмову в наданні такої послуги, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, вступив з ним у словесну суперечку, під час якої вирішив умисно заподіяти ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

Реалізовуючи свій протиправний умисел ОСОБА_3 , в цей же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх незаконних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю Іншій людини, підійшов до ОСОБА_4 , який стояв поряд з автомобілем, схопив його обома руками за передпліччя рук, силоміць стягнув з нього верхній одяг (батнік), та, тримаючи в правій руці лезо ножа стропоріза, умисно наніс ним один удар в скроневу ділянку голови зліва, один удар у верхню ділянку лівого плеча на зовнішній поверхні та один удар у верхню ділянку лівого плеча на задній поверхні, в результаті чого заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді поверхневих ран в скроневій ділянці голови зліва, на зовнішній і задній поверхнях у верхній третині лівого плеча та синців на передній поверхні у верхній третині обох передпліч, які по ступеню тяжкості відносяться до легкого ступеня тілесних ушкоджень.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

Законом №2617-VIII внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст.12 КК України (в редакції від 1 липня 2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч. 2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Прокурор ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_3 , за підписом захисника ОСОБА_6 , подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Потерпілим ОСОБА_4 подано заяву, згідно якої він ознайомлений з обмеженням правами на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини другої статті 381 КПК України.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки він заподіяв умисне легке тілесне ушкодження.

Також судом враховується індивідуальний ступінь кримінального правопорушення, спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, вину визнає повністю.

Також суд враховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України встановлено вчинення кримінального правопорушення, є рецидив злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.

Враховуючи дані про ОСОБА_3 , який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, посередньо характеризується по місцю проживання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті у виді штрафу.

Суд дійшов висновку, що така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Витрати на залучення експерта відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду привести до виконання не пізніше десятиденного строку з дня набрання законної сили або звернення його до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1