Номер провадження: 11-кп/813/604/23
Справа № 514/384/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_7 на ухвалу Тарутинського райсуду Одеської обл. від 08.11.2022, якою к/п №0000015 від 28.03.2022 стосовно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Тарутине Тарутинського району Одеської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито на підставі п. 7 ч. 1 та ч. 7 ст. 284 КПК України у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції було задоволено заяви ОСОБА_9 , визнано її потерпілою у кримінальному провадженні та кримінальне провадження №0000015 від 28.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито на підставі п. 7 ч. 1 та ч. 7 ст. 284 КПК України у зв`язку із відмовою потерпілої ОСОБА_9 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Обґрунтовуючи зазначене рішення, суд послався на те, що чоловік ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , який є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.10.2022 та потерпіла подала заяву про закриття даного кримінального провадження за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особа, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Болградської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_7 не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, правильності кваліфікації його дій, вважає, що зазначена ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, з огляду на наступне:

- судом 1-ої інстанції не вірно застосована норма кримінального законодавства, оскільки відповідно до постанови ККС у складу ВСУ від 16.01.2019 (справа №439/397/17) поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння);

- судом 1-ої інстанції не взято до уваги позицію суду касаційної інстанції, відповідно до якої, якщо потерпілого (жертви кримінального правопорушення) фізично немає, ніхто інший не може висловити його волю під час вирішення питань, пов`язаних з відшкодуванням шкоди у вигляді смерті як підстави для звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України.

Посилаючись на наведені доводи, прокурор ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та направити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, жодних клопотань до суду не надавав, у зв`язку із чим апеляційний суд, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України, а також з`ясувавши думку прокурора, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснити за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 та просила її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі аналізу змісту оскаржуваної ухвали суду 1-ої інстанції вбачається, що вона вищезазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, зокрема, щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Частиною 1 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Так, термін «потерпілий» у ст. 46 КК України вжито у кримінально-правовому розумінні «Як особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння)». При цьому право на примирення в контексті зазначеної статті це особисте право потерпілого.

Відповідно до матеріалів провадження, в зазначеному кримінальному провадженні потерпілим є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому ОСОБА_8 діючи з мотивів особистих неприязних відносин, що виникли під час сварки, бажаючи помститись за його висловлювання, які він вважав образливими для себе, діючи з умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій, та бажаючи їх досягнення, умисно кулаком лівої руки наніс один удар по правій частині обличчя ОСОБА_10 ,, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у виді синця в ділянці нижньої щелепи справа, синця на спинці носу, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Разом із тим, потерпілий ОСОБА_10 , відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 36) ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Апеляційний суд зауважує на тому, що якщо потерпілого (жертви кримінального правопорушення) фізично немає, ніхто інший не може висловити його волю під час вирішення питань, в тому числі відмови від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Тобто, смерть потерпілого ОСОБА_10 як припинення існування одного з правомочних суб`єктів кримінально-правових відносин з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинуваченого унеможливлює здійснення такої відмови.

Зазначені висновки апеляційного суду узгоджується із сталою практикою суду касаційної інстанції, а саме з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові у справі № 439/397/17.

Отже, апеляційний суд вважає хибними та необґрунтованими висновки суду 1-ої інстанції щодо можливості закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відмовою потерпілої ОСОБА_9 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, а тому оскаржувану ухвалу не можна вважати законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні апеляційним судом встановлені допущені судом 1-ої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачені ч. 1 ст. 412 КПК, які тягнуть за собою скасування оскарженого судового рішення.

Так, п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Частина 1 ст. 415 КПК України встановлює вичерпний перелік обставин, які є підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду в суді 1-ої інстанції, при цьому, зазначений перелік не містить можливості призначення нового судового розгляду у разі передчасного закриття судом кримінального провадження на підставі вимог ст. 284 КПК України.

Разом із тим, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

За таких обставин, враховуючи те, що допущені судом 1-ої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону не можуть бути усунуті під час провадження в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне, застосовуючи в даному випадку аналогію закону та засаду законності, оскаржувану ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді 1-ої інстанції, зі стадії підготовчого судового провадження, в іншому складі суду.

Беручи до уваги викладене вище, керуючись ст.ст. 2, 9, 24, 284, 290, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Болградського окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Тарутинського райсуду Одеської обл. від 08.11.2022, якою к/п №0000015 від 28.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито на підставі п. 7 ч. 1 та ч. 7 ст. 284 КПК України у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення скасувати.

Призначити новий розгляд к/п №0000015 від 28.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України в суді 1-ої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4