ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2657/15-к Номер провадження 11-кп/814/736/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000661 за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_6 - захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_7 - захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_13 - захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2018 року відносно:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Микільське Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на даний час знаходиться в Республіці Польща, де працює, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Ваці Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на даний час знаходиться в Республіці Польща, де працює, українця, громадянина України, із середньою освітою, раніше не судимого,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Заворскло Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , не працюючий, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 визнано винуватими та засуджено за ч.2 ст.185 КК України, призначено покарання ОСОБА_11 у виді трьох років позбавлення волі, призначено покарання ОСОБА_12 у виді трьох років позбавлення волі, призначено покарання ОСОБА_9 у виді двох років обмеження волі, звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання.

За вироком суду, в період з квітня до 05.07.2015 року, точна дата досудовим слідством не встановлена, ОСОБА_12 вступив у злочинну змову з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , з метою таємного викрадання товарно-матеріальних цінностей - газового конденсату, із місця пошкодження магістрального газо конденсатопроводу на території Полтавського району Полтавської області.

05.07.2015 року ОСОБА_12 домовився із ОСОБА_9 про надання йому та ОСОБА_11 , а також іншим невстановленим слідством особам допомоги у вчиненні таємного викрадення товарно-матеріальних цінностей - газового конденсату з магістрального газо конденсатопроводу на території Полтавського району, Полтавської області. Відповідно до вказаної домовленості, функція ОСОБА_9 полягала в тому, що на власному автомобілі АУДІ А6С4 д.н.з. НОМЕР_1 повинен був доставити учасників злочину - ОСОБА_12 , і двох невстановлених осіб до місця вчинення злочину, зачекати там та потім супроводити вантажний автомобіль МАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , спеціально обладнаний цистерною для паливно-мастильних матеріалів заповнену газовим конденсатом до місця призначення, після чого розвести учасників злочину по вказаним ними місцям.

Після цього, 05.07.2015 близько 20:30 год. ОСОБА_9 на власному автомобілі AUDI А6С4 д.н.з. НОМЕР_1 разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 доставили в село Терешки Полтавського району Полтавської області дві каністри з пальним для автомобіля, який вони мали намір використати при вчиненні злочину. Потім, знаходячись на території ПрАТ БУ-9 «Полтаванафтогазбуд» на вулиці Шевченка указаного села, вивантажили каністри та заправили паливний бак вказаного вище автомобіля МАЗ, на якому ОСОБА_11 поїхав виконувати відведену йому роль у вчиненні злочину. В свою чергу ОСОБА_9 відвіз ОСОБА_12 у село Верхоли Полтавського району Полтавської області, звідки за вказівкою останнього доставив двох невстановлених осіб, які згідно раніше розробленого плану та відповідно до відведених їм ролей повинні були прийняти безпосередню участь у крадіжці газового конденсату, до місця вчинення злочину.

Після цього, з місця раніше зробленої невстановленими особами ( матеріали відносно яких виділені в окреме провадження) несанкціонованої врізки - пошкодження об`єкту магістрального газо конденсатопроводу «УКПГ Степова - УПК Машівка», близько 23.00 години 05 липня 2015 року в лісо смузі поблизу села Василівка, Полтавського району, Полтавської області ОСОБА_11 , діючі з корисливих мотивів в групі з ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , вчинили крадіжку газового конденсату з конденсатопроводу УКПГ «Степова - УПК Машівка». Використовуючи уварений кран до якого приєднано гідравлічний шланг здійснили злив (завантаження) газоконденсату до автомобіля МАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , спеціально обладнаний цистерною для паливно-мастильних матеріалів. В подальшому на автомобілі МАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 транспортували газовий конденсат на стоянку за адресою м. Полтава, вул. Комарова, 12.

Таким чином, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 за попередньою змовою діючи з корисливих мотивів вчинили таємне викрадення (крадіжку) газового конденсату з конденсатопроводу УКПГ «Степова - УПК Машівка» у кількості 5 529 тон, загальною вартістю 56 358, 03 грн., спричинивши матеріального збитку ГПУ «Полтавагазвидобуванння» на відповідну суму.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_12 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Представник обвинуваченого ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просила скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_11 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Представник обвинуваченого ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просив скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_12 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Представник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_13 в апеляційній скарзі просила скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 на підставі п.п.1-2 ч.1 ст.284 КПК України.

В подальшому захисники вказаних вище осіб звернулися до суду апеляційної інстанції з клопотаннями про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 і звільненням обвинувачених від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, в клопотанні захисника ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_6 було заявлено про скасування арешту на автомобіль МАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , тип кузова - паливозаправник-с, колір - зелений, номер двигуна НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_17 , накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.07.2015 року ОСОБА_18 , та повернення даного автомобіля ОСОБА_11 .

В клопотанні захисника ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_7 було заявлено про скасування арешту на автомобіль ВАЗ2108, д.н.з. НОМЕР_4 , зареєстрований за ОСОБА_19 , накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.07.2015 року, та повернення даного автомобіля ОСОБА_12 .

В клопотанні захисника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_13 заявлено про повернення ОСОБА_9 вилучених 08 липня 2015 року у ході обшуку його помешкання двох мобільних телефонів Nokia6266 IMEI НОМЕР_5 та Nokia6700 IMEI НОМЕР_6 , які направлено на зберігання до Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 , захисників інших обвинувачених, які підтримали подані заяви, прокурора, який покладаючись на розсуд суду прохав залишити спецконфіскацію щодо автомобіля МАЗ, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 звернулися до апеляційного суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України за закінченням строків давності. Наслідки закриття кримінального провадження за цих підстав їм зрозумілі.

Відповідно до ст. 49 КК України строк давності - це певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Так, ЄСПЛ наголошує, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 09.01.2013 року у справі «Олександр Волков проти України», рішення від 20.09.2011 року у справі «ТОВ «Нафтова компанія ЮКОС» проти Росії», рішення від 22.10.1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (ст.ст. 284-288 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили (ст. 532 КПК України).

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

У тому разі, коли обвинувачений заперечує проти застосування строків давності щодо нього, суд постановляє вирок, призначає винній особі покарання та на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільняє її від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з абз. 1, 2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України у порядку, встановленому КПК України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК України, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інкриміноване ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 кримінальне правопорушення відбулося 05.07.2015. Судом першої інстанції дії обвинувачених кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, що учасниками не оспорюється.

На момент розгляду клопотання санкція ч.2 ст.185 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до положень ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк.

Як вбачається з абз. 2 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Оскільки із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 правопорушення - 05.07.2015 року минуло понад 5 років, обвинувачені протягом цього періоду не ухилялися від слідства або суду, не вчинили нового кримінального правопорушення, є особами раніше не судимими, а тому вони можуть бути звільнені від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку про необхідність задоволення заяви представників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , скасування вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2018 року щодо них, звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо них за ч. 2 ст.185 КК України.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, наданих суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Статтею 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі: ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

Норми ст. 96-2 КК передбачають випадки застосування спеціальної конфіскації. Відповідно до ч. 3 вказаної статті спеціальна конфіскація застосовується також у разі, коли особа не підлягає кримінальній відповідальності у зв`язку з недосягненням віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, або неосудністю, або звільняється від кримінальної відповідальності чи покарання з підстав, передбачених цим Кодексом, крім звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Отже, відповідно до зазначених положень не може бути застосовано спеціальну конфіскацію та вилучено у власність держави автомобіль МАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , автомобіль ВАЗ2108, д.н.з. НОМЕР_4 , два мобільні телефони НОМЕР_7 IMEI НОМЕР_5 та Nokia6700 IMEI НОМЕР_6 , оскільки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 204 КК у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 вбачається, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.07.2015 року ОСОБА_18 накладено арешт на автомобіль МАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.07.2015 року накладено арешт на автомобіль ВАЗ2108, д.н.з. НОМЕР_4 , в ході обшуку помешкання ОСОБА_9 08.07.2015 року було вилучено два мобільні телефони НОМЕР_7 IMEI НОМЕР_5 та Nokia6700 IMEI НОМЕР_6 , які направлено на зберігання до Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області.

Проте, оскільки кримінальне провадження підлягає закриттю і відповідно до вищенаведеного застереження норми ч. 3 ст. 96-2 КК зазначені вище автомобіля та речі не підлягають спеціальній конфіскації, тому суд вважає за необхідне скасувати арешт вказаних вище транспортних засобів та повернути їх власникам (законним володільцям), разом із повернення вилучених в ході обшуку речей.

Враховуючи наведене, колегія суддів вбачає підстави для задоволення клопотань захисників обвинувачених про скасування арештів на вказане вище майно та його повернення володільцям.

Керуючись ст. ст. 284, 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2018 року щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 КК України на підставі ст. 49 КК України - скасувати у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження за ч.2 ст.185 КК України щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 - закрити.

Клопотання захисника ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту на автомобіль МАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , тип кузова - паливозаправник-с, колір - зелений, номер двигуна НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_17 , накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.07.2015 року ОСОБА_18 , та повернення даного автомобіля ОСОБА_11 - задовольнити.

Скасувати арешт на автомобіль МАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , тип кузова - паливозаправник-с, колір - зелений, номер двигуна НОМЕР_3 , зареєстрований за ОСОБА_17 , накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.07.2015 року ОСОБА_18 , та повернути даний автомобіль ОСОБА_11 .

Клопотання захисника ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту на автомобіль ВАЗ2108, д.н.з. НОМЕР_4 , зареєстрований за ОСОБА_19 , накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.07.2015 року, та повернення даного автомобіля ОСОБА_12 - задовольнити.

Скасувати арешт на автомобіль ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_4 , зареєстрований за ОСОБА_19 , накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.07.2015 року, та повернути даний автомобіль ОСОБА_12 .

Клопотання захисника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_13 про повернення ОСОБА_9 вилучених 08 липня 2015 року у ході обшуку його помешкання двох мобільних телефонів НОМЕР_7 IMEI НОМЕР_5 та Nokia6700 IMEI НОМЕР_6 , які направлено на зберігання до Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області - задовольнити.

Повернути ОСОБА_9 вилучені 08 липня 2015 року у ході обшуку його помешкання двох мобільних телефонів НОМЕР_7 IMEI НОМЕР_5 та Nokia6700 IMEI НОМЕР_6 , які направлено на зберігання до Полтавського РВ УМВС України в Полтавській області.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4