Справа215/4679/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року Тернівський районий суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

Учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого, адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2022 р. за № 0001333 за обвинуваченням

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянка України, заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей 2012 та 2014 року народження, офіційно не працюючої, раніше не судимої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.286-1 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2022 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, у світлий час доби, по сухому асфальтному покриттю проїзної частини вул. Тимірязєва з боку вул. Мусоргського в напрямку Об`їзної дороги в Тернівському районі м. Кривого Рогу, рухався технічно справний автомобіль «Geely JL 7162», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , яка керувала автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9 а) ПДР України, згідно якого:

- «2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В цей же час, у зустрічному напрямку рухався автомобіль «ЗАЗ SENS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході подальшого руху ОСОБА_6 , діючи з кримінальною протиправною недбалістю, не врахувала дорожню обстановку та проявила неуважність, змінила напрямок свого руху, безпідставно виїхала на смугу зустрічного руху, чим порушила вимоги п.п. 1.2, 2.3 б), 10.1, 12.1, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- «1.2 В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів»;

- «2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- «10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

- «12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

- «13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.»;

- «13.3. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.»;

В результаті порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_6 керуючи автомобілем «Geely JL 7162» реєстраційний номер НОМЕР_1 , безпідставно виїхала на смугу зустрічного руху, де у подальшому допустила зіткнення з автомобілем «ЗАЗ SENS» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді: забій рана голови та лівого плеча, закриті переломи 6,7,8,11 ребер ліворуч, перелом вінцевого відростку правої ліктьової кістки, котрі згідно висновку судово-медичної експертизи № 1738 від 20.12.2022 року, за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби, П.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995.

Між порушенням водієм ОСОБА_6 , правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п.п. 1.2, 2.3 б), 10.1, 12.1, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України та настанням наслідків спричиненням середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_4 є прямий причинний зв`язок.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час досудового розслідування досягнуто угоди від 15.08.2023 р. в кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_6 про примирення за ст.286-1 ч.1 КК України за умовами якої:

1.Підозрювана під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

б) сторони погоджуються, що обставинами, що пом`якшують покрання ОСОБА_6 відповідно до ст.66 КК України судом може бути визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому в сумі 65824 грн. Той факт що ОСОБА_6 раніше не судима, на утриманні має двох малолітніх дітей 2012 та 2014 р.народження, здійснює догляд за своїм дідом ОСОБА_8 , 1934 р.народження, який проживає разом з нею, здійснює догляд за матір`ю чоловіка ОСОБА_9 , яка є інвалідом 1-ї групи і потребує стороннього догляду, оскільки чоловік обвинуваченої ОСОБА_10 знаходиться на військовій службі в зоні бойових дій.

2. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ст.286-1 ч.1 КК України з застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 грн., з позбавленням пав керування транспортними засобами на 2 роки.

Сторони вважають що особа обвинуваченої, та сукупність вищезазначених пом`якшуючих обставин істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину

Підозрюваній при укладанні угоди роз`яснені правила ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України, а також вона розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнала себе винуватою в кримінальному правопорушенні передбаченому ст.286-1 ч.1 КК України, підтвердила добровільність укладення угоди, сплату потерпілому відшкодування в розмірі 65824 грн., на підтвердженні чого суду надана розписка потерпілого ОСОБА_4 . Обвинувачена пояснила, що саме відсутність зв`язку з чоловіком ОСОБА_11 , який перебуває в зоні бойових дій і спонукала її до вживання спиртного в чому вона розкаялася в судовому засіданні.

Судом роз`яснено обвинуваченій що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, вона має права передбачені ст.474 ч.5 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого вона визнає себе винуватою. Вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї в разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_4 і представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 наполягають на затвердженні угоди про примирення, підтвердили отримання від обвинуваченої, 65824 грн. в відшкодування витрат на лікуванні і пошкодження транспортного засобу.

Прокурор ОСОБА_3 проти затвердження угоди заперечував, вказує, що угода не відповідає інтересам суспільства, оскільки істотно знижує призначене ОСОБА_6 покарання. Сторони вказують на сукупність пом`якшуючих обставин, але ця сукупність з урахуванням особи обвинуваченої, істотно не знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правпорушення.

Суд переконався поясненнями обвинуваченої, потерпілого ОСОБА_4 , матеріалами кримінального провадження, наданою розпискою, що укладення угоди є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Укладена угода повністю відповідає вимогам ст.469 ч.3 КПК України, та може бути затверджена судом. Кримінальне правопорушення передбачене ст.286-1 ч.1 КК України згідно ст.12 КК України, відноситься до не тяжких злочинів, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості.

Згідно ст.66 ч.1 п.1,2 ч.2 КК України суд враховує наявність кількох (сукупності) пом`якшуючих обставин на які посилаються сторони кримінального провадження, такі як: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого потерпілому збитку. Інші пом`якшуючі обставини, які характеризують особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на утриманні має двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_12 та доньку ОСОБА_13 2012 та 2014 р.народження. Обвинувачена здійснює догляд за своїм дідом ОСОБА_8 , 1934 р.народження, який проживає разом з нею, здійснює догляд за матір`ю чоловіка ОСОБА_9 , яка є інвалідом 1-ї групи і потребує стороннього догляду згідно висновку МСЕК, оскільки чоловік обвинуваченої ОСОБА_10 згідно довідки в/ч НОМЕР_3 перебуває на військовій службі з 28.02.2022 р. по теперішній час а.с.81-95.

Згідно ст.69 ч.1 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті.

Виходячи з вищевикладеного, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченою є можливим, а вищевикладена сукупність пом`якшуючих обставин з урахуванням особи обвинуваченої, умов воєнного стану, позиції потерпілого, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; дають суду підстави для застосування ч.1 ст.69 КК України, та призначення покарання більш м`якого виду в вигляді штрафу на користь держави, як такого, що не передбачене санкцією статті.

Оскільки шкода завдана злочином відшкодована, що підтверджується поясненнями потерпілого та обвинуваченої, цивільний позов не заявлено, арешт не накладено, автомобілі, залучені до справи як речові докази, залишити в розпорядженні обвинуваченої та потерпілого, стягнувши судові витрати на користь держави.

Керуючись ст.ст.474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 15 серпня 2023 року у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.10.2022 р. за №0001333 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_6 про примирення за ст.286-1 ч.1 КК України.

ОСОБА_6 визнати винуватою та призначити узгоджене сторонами покарання за ст.286-1 ч.1 КК України штраф на користь держави в сумі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 / сімнадцять тисяч/ грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки.

Речові докази: автомобілі «ЗАЗ SENS» реєстраційний номер НОМЕР_2 , «Geely JL 7162», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити в розпорядженні власників ОСОБА_4 і ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_6 витрати на залучення експерта в сумі 755,12 грн. за проведення інженерно-транспортної експертизи на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

СУДДЯ: