Справа № 457/774/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/248/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 13 лютого 2023 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , -

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уличне, Дрогобицького району, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст. 115 КК України до семи років трьох місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 постановлено обчислювати з 28 червня 2022 року, тобто з дати фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.

Вирішено питання із заходами забезпечення кримінального провадження, речовими доказами та процесуальними витратами.

Згідно вироку суду, 25 червня 2022 року о 22 год. 56 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на вулиці поблизу Стебницького кільця у м. Трускавці, Львівської області, зустрів раніше незнайомого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово проживаючого в приміщенні загальноосвітньої школи №3 міста Трускавця за адресою: м. Трускавець, вул. Стебницька, 98, Львівської області, з яким о 23 год. 07 хв. прийшов на автозаправну станцію «WOG», що розташована у м. Трускавці по вул. Івана Мазепи, 25б, Львівської області, де придбавши дві пачки цигарок та дві металеві банки з напоями «Coca Cola» пішли в гаражне приміщення № НОМЕР_1 в НОМЕР_2 ряді гаражно-експлуатаційного товариства «Беркут» за адресою: м. Трускавець, вул. Стебницька, яке перебуває в користуванні ОСОБА_6 . Перебуваючи у гаражному приміщенні та розпиваючи там спиртні напої, в період часу з 23 год. 55 хв. 25 червня 2022 року до 05 год. 03 хв. 26 червня 2022 року, між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які знаходилися в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, під час словесного конфлікту, в ОСОБА_6 виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 (вбивство). ОСОБА_6 переслідуючи мотив, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи та бажаючи настання тяжких наслідків у вигляді смерті людини, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв в руку ніж, лезом якого наніс один удар ОСОБА_9 в ділянку грудної клітки справа, тим самим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням по ходу раневого каналу правої легені, серцевої сорочки та висхідного відділу дуги аорти, що привело до розвитку тампонади серця кров`ю, внаслідок яких потерпілий помер. Такими діями ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_9 спричинено проникаюче колото-різане поранення грудної клітки із локалізацією рани на рівні першого міжребер`я справа, дозовні від середньо-ключичної лінії, з ушкодженням по ходу раневого каналу підлеглих м`яких тканин, міжреберних м`язів в другому міжребер`ї, третього ребра справа по верхньому контуру, легеневої плеври, верхньої частки правої легені, зовнішнього листка серцевої сорочки та стінки висхідного відділу дуги аорти, із виливом крові в праву плевральну порожнину та порожнину серця, з крововиливами по ходу раневого каналу, яке має ознаки тяжкого ступеня за ознакою небезпеки для життя і перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_9 . Після вчинення вбивства, ОСОБА_6 переніс труп ОСОБА_9 до належного йому автомобіля марки «HYUNDAI TUCSON», номерний знак НОМЕР_3 , завантажив його у вказаний транспортний засіб, відвіз до кладовища в с. Станиля, Трускавецької територіальної громади, Дрогобицького району, Львівської області та залишив на узбіччі лісової дороги, а сам на цьому ж автомобілі поїхав до себе додому.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими та безпідставними як в частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України, так і щодо призначеного покарання, що є явно несправедливим та не відповідає особі обвинуваченого.

Просить змінити вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 13 лютого 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та перекваліфікувати дії останнього з ч.1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України з призначенням покарання, передбаченого санкцією статті.

Крім цього, просить розглянути можливість змінити оскаржуваний вирок суду та призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

Дослідити докази в кримінальному провадженні.

В подальшому, захисник адвокат ОСОБА_7 подав доповнення до апеляційної скарги, а 28 червня 2023 року зміни, в яких зазначає, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 в повній мірі не враховано обставин, що пом`якшують покарання та в свою чергу істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Вважає, що місцевим судом неправильно протрактовано те, обвинувачений ОСОБА_10 не визнав своєї вини у скоєному.

Акцентує, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, визнає свою вину у вчиненому, а саме у заподіянні потерпілому ножового поранення, що сталося внаслідок провокативної поведінки потерпілого ОСОБА_9 .

Наголошує, що обвинувачений ОСОБА_10 щиро розкаюється та шкодує, що заподіяв смерть потерпілому, в разі наявності в ОСОБА_9 сім`ї, був би готовий відшкодувати заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду.

На переконання сторони захисту, ОСОБА_10 внаслідок поведінки потерпілого перебував в стані сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними та аморальними діями ОСОБА_9 (переживання за власне життя та здоров`я), що в розумінні п.7 ч.1 ст. 66 КК України є обставиною, що пом`якшує покарання.

Крім цього, покликається на те, що повною мірою судом не враховано як обставину, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, активне сприяння органу досудового розслідування в розкритті вчиненого ним кримінального правопорушення, не приховуючи жодних обставин подій, що мали місце до, під час та після вчинення кримінального правопорушення.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_10 до затримання приймав активну участь в суспільному житті трускавецької територіальної громади, також, обвинувачений проживає разом з дружиною і двома повнолітніми синами, часто їздив на заробітки, щоб забезпечити сім`ю. У зв`язку з військовою агресією залишив роботу за кордоном та повернувся до України, став на військовий облік до районного центру комплектування та соціальної підтримки, очікував повідомлення про вступ до лав Збройних сил України.

Вважає призначене обвинуваченому ОСОБА_10 покарання несправедливим і надто суворим.

Просить змінити вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 13 лютого 2023 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

Здійснити дослідження доказів в кримінальному провадженні, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника адвоката ОСОБА_7 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення і залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За правилами ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_11 були дотримані.

Обвинувачений ОСОБА_6 як в у суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді не заперечив сам факт події злочину і окремі обставини справи, проте стверджував, що умислу на вбивство потерпілого у нього не було, а він діяв в межах необхідної оборони.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з критичною оцінкою місцевим судом таких показань, з огляду на досліджені в ході судового розгляду докази.

Так, кваліфікація злочину це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального правопорушення, передбаченого кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

Правильна кваліфікація забезпечує реалізацію конституційного принципу законності у кримінальному судочинстві (ст. 129 Конституції України), гарантує охорону й здійснення прав і свобод людини і громадянина, виступає необхідною умовою призначення справедливого покарання.

При цьому, суд повинен керуватися принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Підставою кримінальної відповідальності є склад кримінального правопорушення, тобто сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретний злочин.

Ч.1 ст. 115 КК України, за якою пред`явлено обвинувачення ОСОБА_6 , передбачає відповідальність за умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, тобто за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

З об`єктивної сторони цей злочин характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між вказаним діянням та наслідком, а із суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом) коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання.

Такі ж ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (ст. 118 КК України). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 118 КК України, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Згідно із ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч. 3 ст. 36 КК України).

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Відповідно до абз.2, 3 п.2 та п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону», стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. При розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, необхідно враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме: прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання.

Мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

При цьому, важливо з`ясувати, чи могла особа, яка обороняється, з огляду на об`єктивну обстановку та поведінку нападника усвідомлювати, що посягання припинилося, тобто чи було для такої особи за даних об`єктивних обставин очевидним, що у застосуванні заходів захисту відпала необхідність. Якщо ж у ситуації, яка склалася, особа не мала можливості усвідомити факт припинення злочинного посягання, слід вважати, що вона діяла в стані необхідної оборони. Крім цього, посягання вважається наявним і тоді, коли воно зупинене, однак може відновитися у будь-який момент.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за обставин викладених у вироку, є обґрунтованим, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та наведеними у оскаржуваному рішенні суду доказами в їх сукупності, яким дана об`єктивна оцінка. Будь-яких підстав не довіряти таким, колегія суддів не вбачає.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив обставини, за яких він разом із сином ОСОБА_13 26 червня 2022 року близько 09 год. 30 хв., повертаючись із цвинтаря та прямуючи до Доброгостівського озера, побачили чоловіка, який лежав у траві біля дороги і не реагував на їх звертання, про що вони повідомили поліцію та викликали швидку допомогу.

Показаннями свідка ОСОБА_14 оператора АЗС «WОG» у м. Трускавці, що по вул. Івана Мазепи, який описав зовнішність двох незнайомих йому чоловіків, що 25 червня 2022 року близько 22 год. 30 хв. робили покупки на АЗС. Свідок зауважив, що один із чоловіків молодший, близько 30-35 років, був у стані алкогольного сп`яніння і одягнутий в джинсові штани та футболку на короткий рукав, а інший старшого віку, лисуватий, одягнутий у футболку та джинсові шорти.

Відповідно до електронного рапорта 26 червня 2022 о 09 год. 36 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що цього ж дня о 09 год. 35 хв. за адресою: м. Трускавець, біля нового цвинтаря лежить невідомий чоловік 30-40 років з ознаками побиття, на звертання не реагує (т.1 а.с. 170).

Протоколом огляду місця події від 26 червня 2022 року та додатком на флеш-носії з фототаблицею встановлено, що на земельній ділянці на роздоріжжі доріг «Помярки», с. Станиля та с. Доброгостів, на відстані 70 м від вказаного перехрестя в напрямку с. Доброгостів, праворуч походу руху, знаходиться в трав`яному покриві труп ОСОБА_15 . Під час огляду місця події вилучено 5 фрагментів паперу з рукописним та друкованим текстом, зріз трави із РБК, грошові кошти у сумі 61 грн., пристрій для куріння, 5 недопалків, пусту пачку від сигарет та скляну пусту пляшку пива (т.1 а.с. 171-201).

З рапорту оперативного уповноваженого СКП ВП №2 ОСОБА_16 вбачається, що в ході оперативно-розшукових заходів встановлено, що невідомий чоловік, який лежав біля цвинтаря та мав ознаки побиття є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово проживає: АДРЕСА_3 (ЗСШ №3) (т.1 а.с. 202-203).

Протоколом огляду трупа від 27 червня 2022 року встановлено, що на трупі ОСОБА_9 виявлено на чолі з права на загальній площі 6х6,5 см множинні садна неправильної та лінійної форми зорієнтовані в різних напрямках. В ділянці правої виличної дуги на площі 4х1,5 см 3 садна неправильної форми, на чолі одразу правіше середньої лінії є лінійне садно, на рівні першого міжребер`я з права між середньоключичною та передньою підпахвеними лініями є прямолінійна рана зорієнтована зверху вниз та значно з право на ліво, з досить рівними краями, загостреним верхнім та притупленим кінцем, довжиною при зведених краях 3,5 см (т.1 а.с. 204-224).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 29 червня 2022 року ОСОБА_6 відтворив за допомогою статиста обставини події, яка мала місце 25-26 червня 2022 року, зокрема, нанесення удару потерпілому ОСОБА_9 (т.2 а.с. 70-79).

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 28 червня 2022 року ОСОБА_6 показав місце де сховав ніж, яким завдав удар ОСОБА_9 , а саме, в одному із смітників гаражного кооперативу (т.2 а.с. 42-49).

Протоколом огляду місця події від 28 червня 2022 року встановлено, що на території гаражного кооперативу «Беркут між 18 та 20 рядами наявні 4 смітники. У найближчому до гаража чорного кольору виявлено та вилучено предмет схожий на ніж із рукояткою коричневого кольору, а також пакет білого кольору із синьою вставкою (т.2 а.с. 55-60).

Згідно з протоколом огляду місця події від 29 червня 2022 року ОСОБА_6 вказав на місце де викинув речі зі слідами крові потерпілого ОСОБА_9 (т.2 а.с. 80-91).

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 155 від 26 червня 2022 року у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітки із локалізацію рани на рівні першого міжребер`я справа, дозовні від середньо-ключичної лінії, з ушкодженням по ходу раневого каналу підлеглих м`яких тканин, міжреберних м`язів в другому міжребер`ї, третього ребра справа по верхньому контуру, легеневої плеври, верхньої частки правої легені, зовнішнього листка серцевої сорочки та стінки висхідного відділу дуги аорти, із виливом крові в праву плевральну порожнину та порожнину осердя, з крововиливами по ходу раневого каналу, всі вищевказані ушкодження, враховуючи їх морфологічні особливості, виникли незадовго до настання смерті. Тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки справа виникло внаслідок одноразової взаємодії із гострим колюче-ріжучим знаряддям, з достатньою для виникнення такого ушкодження силою. Морфологічні особливості колото-різаної рани в ділянці грудної клітки та раневого каналу свідчать про те, що клинок знаряддя мав довжину не менше 13 см, ширина його на рівні занурення в рану не більше 3,5 см. Напрямок раневого каналу свідчить про те, що травмуюче знаряддя діяло в напрямку згори донизу, справа наліво та спереду назад (згідно вертикального положення тіла). Площина клинка була зорієнтована згори донизу та дещо справа наліво. Смерть ОСОБА_9 наступила внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки справа з ушкодженням по ходу раневого каналу правої легені, серцевої сорочки та висхідного відділу дуги аорти, що привело до розвитку тампонади серця кров`ю, смерть його настала приблизно за 7-9 годин до огляду трупа на місці події. На момент смерті ОСОБА_9 був нетверезим, на що вказують наявність алкогольного запаху від порожнин та органів його тіла при розтині, позитивний результат судово-токсикологічної експертизи на наявність спиртів його крові (т.1 а.с. 230-233).

Згідно з висновком експерта № 100/2022-мк від 04 липня 2022 року при проведенні судово-медичної експертизи клаптя шкіри від трупа ОСОБА_9 вбачається, що на клапті шкіри з передньої поверхні грудної клітки справа було виявлено одне колото-різане ушкодження, яке утворилось від дії досить гострого плоского колючо-ріжучого предмету (т.1 а.с. 234-236).

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 742/2022-ім від 06 липня 2022 року в слідах на пучку полімерних волокон, зрізаних зі щітки для підлоги, виявленої під час обшуку в гаражному приміщенні № НОМЕР_1 ряду 21 Гаражно-експлуатаційного товариства "Беркут" за адресою: м. Трускавець, вул. Стебницька (об`єкт №1), виявлена кров людини та антигени А і Н, що може походити від будь-якої особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО, в тому числі і від трупа ОСОБА_9 і не може походити від ОСОБА_6 (т.2 а.с. 66-69).

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 213 від 26 липня 2022 року виявлене при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням по ходу раневого каналу підлеглих м`яких тканин, міжреберних м`язів, третього ребра справа по верхньому контуру, легеневої плеври, верхньої частки правої легені, зовнішнього листка серцевої сорочки та стінки висхідного відділу дуги аорти, могло виникнути за механізмом, показаним при проведенні 29 червня 2022 року слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 , тобто, внаслідок нанесення удару ножем по передній поверхні грудної клітки справа (т.2 а.с. 92-94).

Висновками експертів № СЕ-19/114-22/11864-БД від 24 листопада 2022 року та № СЕ-19/114-22/11865-БД від 02 січня 2023 року встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразків крові ОСОБА_6 (т.2 а.с. 144-148) та ОСОБА_9 (т.2 а.с. 153-157).

Висновком експерта № СЕ-19/114-22/11862-БД від 03 січня 2023 року встановлено, що генетичні ознаки крові на марлевому тампоні зі змивом вилученого з плямами речовини бурого кольору, з пластикового покриття в середині багажного відділення автомобіля марки «HYNDAI TUCSON», державний номерний знак НОМЕР_3 , збігається з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 (т.2 а.с. 134-141).

Згідно висновку експерта № СЕ-19/114-22/11856-БД від 04 січня 2023 року на об`єкті дослідження (ніж) в полімерному пакеті, ДНК-профіль особи, що домінує у змішаних генетичних ознаках поодиноких клітин з ядрами у змивах з руків`я ножа збігається з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 (т.2 а.с. 160-166).

З висновку експерта № СЕ-19/114-22/11859-БД від 03 січня 2023 року вбачається, що генетичні ознаки крові на ватному тампоні зі змивом вилученого з підлоги праворуч від входу в гаражне приміщення № НОМЕР_1 ряду 21 Гаражно-експлуатаційного товариства «Беркут» за адресою: м. Трускавець, вул. Стебницька, збігається з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 (т.2 а.с. 112-118).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/114-22/11868-БД від 04 січня 2023 року генетичні ознаки крові виявленої у слідах на фрагменті полімерної плівки вилученого з середини багажного відділення автомобіля марки «HYNDAI TUCSON», державний номерний знак НОМЕР_3 , збігається з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 (т.2 а.с 123-130).

Таким чином, колегія суддів вважає, що показання свідків послідовні, логічно пов`язані між собою, об`єктивно узгоджуються з висновками вищенаведених експертиз та з іншими доказами, які були досліджені під час судового розгляду кримінального провадження, а відтак, на думку колегії суддів, правильно покладені місцевим судом в основу обвинувального вироку.

Будь-яких підстав не довіряти зазначеним у вироку доказам, колегія суддів не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності та допустимості і такі відповідають фактичним обставинам.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що досудове розслідування та судовий розгляд були проведені належним чином з дотриманням вимог КПК України, що, на переконання колегія суддів, свідчить про те, що докази по справі зібрані у законний спосіб.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що зміст і спрямованість інкримінованого ОСОБА_6 протиправного діяння, з врахуванням часу, місця, обстановки вчинення злочину, використаного ним знаряддя ножа, характеру, особливостей та динаміки агресивних дій обвинуваченого, який, незважаючи на відсутність об`єктивної, реальної та безпосередньої загрози його життю з боку потерпілого, заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітки, що призвело до смерті ОСОБА_9 , а також з огляду на посткримінальну поведінку ОСОБА_6 , який не вжив заходів для надання медичної допомоги потерпілому, а в подальшому, намагався приховати труп ОСОБА_9 , за своїми ознаками не становить необхідної оборони і на переконання колегії суддів, беззаперечно утворює склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та свідчить про направленість умислу обвинуваченого саме на позбавлення життя потерпілого, що належним чином мотивовано у вироку суду.

Відтак, всупереч покликанням захисника, у матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні дані, які б підтверджували версію про наявність під час конфлікту між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 загрози життю і здоров`ю обвинуваченого, яку за своїм характером він міг би розцінити як акт суспільно небезпечного посягання, що зумовив би необхідність оборонятися, при цьому, колегія суддів враховує дані висновку судово-психіатричної експертизи № 267 від 15 липня 2022 року, згідно якого, ОСОБА_6 психічними захворюваннями не страждає і може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і у період інкримінованих йому дій психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв будь-яких тимчасових чи інших хворобливих розладів психіки, міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними (т.2 а.с. 173-175).

Щодо доводів апелянта про повторне дослідження доказів, то колегія суддів вважає їх безпідставними, виходячи з положень ст. 404 КПК України, оскільки такі повно та без порушень досліджені судом першої інстанції і їм дана належна правова оцінка у вироку суду.

Повторне їх дослідження, на думку колегії суддів, має на меті не доведення певних обставин події кримінального правопорушення, а спростування висновків суду першої інстанції щодо оцінки таких.

Також, колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що у разі, коли суд першої інстанції дослідив усі можливі докази з дотриманням засади безпосередності, а суд апеляційної інстанції погодився з ними, апеляційний суд не має потреби знову досліджувати ці докази в такому ж порядку, як це було зроблено в суді першої інстанції (Постанови Верховного Суду у провадженнях №51-1208км18, №51-297км19, №51-1139км18).

Що стосується призначеного ОСОБА_6 покарання, то колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, реалізувавши принципи законності, справедливості та обґрунтованості, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та обставину, що обтяжує покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, призначив таке у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Ті, пом`якшуючі покарання обставини, на які покликається сторона захисту, місцевим судом теж враховані, а відтак, колегія суддів не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Трускавецького міського суду Львівської області від 13 лютого 2023 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4