Справа №705/2502/23
1-в/705/176/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,

захисника ОСОБА_4 ,

представника установи виконання покарання ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_4 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року за ч. 1 ст. 286 КК України, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в інтересах засудженого ОСОБА_3 , про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в якому просив суд звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року, умовно-достроково. Клопотання мотивував тим, що 12.12.2018 вироком Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та остаточно призначено до відбуття 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік. 19.01.2023 засуджений відбув 3/4 строку покарання, тому до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення. Також він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а саме за час відбування покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» з 17.08.2019 характеризується позитивно. Виконує обов`язки днювального відділення, за що 4 рази заохочувався правами начальника установи. Допустив порушення режиму, за що 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, тактовний, виконує законні вимоги. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує позитивно, робить належні висновки. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. За характером спокійний, врівноважений. Приймає участь у суспільно-корисному житті відділення та установи. Провину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив суд клопотання задовольнити та звільнити засудженого ОСОБА_3 умовно-достроково від відбування покарання за вироком Солом`янського районного суду Черкаської області від 12.12.2018. Вказав, що відповідно до Узагальнення Офісу Генерального Прокурора судами помилково беруться до уваги стягнення, які вже погашено, та невідшкодування засудженим збитків за вироком суду. Всі стягнення засудженим погашені, має 4 заохочення. Враховуючи позитивні характеристики з місця відбування засудженим покарання, можна дійти висновку, що ОСОБА_3 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні подане захисником клопотання підтримав, просив суд його задовольнити. Зазначив, що під час відбування покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» він працевлаштований, до поставлених обов`язків ставиться сумлінно. Вказав, що вину у вчиненому визнає, переконаний, що довів своє виправлення.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_5 у судовому засіданні у вирішенні клопотання поклався на думку суду.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що вважає висновок про доведення ОСОБА_3 свого виправлення в наданій характеристиці установи виконання покарань передчасним, враховуючи особу засудженого, який скоїв особливо тяжкий необережний злочин, поведінку за весь період відбування покаранням, яка мала недоліки та не була стабільно позитивною та змінювалась протягом строку відбування покарання (засуджений вчиняв грубі порушення режиму відбування покарання, за які він тричі поміщався в ДІЗО), його рідкий прояв старанності за весь період відбування покарання (лише 4 заохочення за майже 5 років відбування покарання) та невжиття заходів по відшкодуванню цивільних позовів потерпілих, існують обґрунтовані сумніви, що ОСОБА_7 дійсно виправився, а не пристосувався для уникнення подальшого відбування покарання.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, враховуючи думку представника адміністрації, засудженого, його захисника та прокурора, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що саме по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно-корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленні до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 50 КК України покарання має на меті виправлення засуджених та запобігання нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Відповідно до вимог п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»: оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, то суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Крім того, відповідно до п. 2 вказаної Постанови умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з обвинуваченого на користь потерпілої матеріальну та моральну шкоду.

При розгляді клопотання суд враховує особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, його поведінку під час відбування покарання, а саме такі обставини.

ОСОБА_3 відбуває покарання у Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

За час відбування покарання з 19.07.2018 характеризувався позитивно не завжди, під час утримування в СІЗО характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.

За час відбування покарання в Старобабанівській ВК-92 з 17.08.2019 поведінка засудженого неодноразово змінювалась, а саме: згідно з характеристикою від 18.11.2021 ОСОБА_3 характеризувався позитивно, виконував обов`язки днювального відділення, тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності та 1 раз поміщався в ДІЗО. При цьому, згідно з характеристикою від 26.05.2022 характеризувався негативно, виконував обов`язки днювального відділення, допустив 5 порушень режиму відбування покарання, за що двічі поміщався в ДІЗО. 24.11.2021 був переведений на ДСР, де був працевлаштований різноробочим. Заборгованість за вироком суду не відшкодував, потребує підвищеного контролю за поведінкою.

Відповідно до відомостей, які містяться в особовій справі, ОСОБА_3 20.03.2022 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за те, що під час прибирання зовнішньої території прилеглої до ДСР було виявлено його відсутність. У ході проведення першочергових розшукових заходів протягом 20 хвилин засуджений був виявлений за 500 метрів від дільниці соціальної реабілітації біля водоймища та був переведений з ДСР. Рішенням профілактичної комісії від 31.05.2022 був поставлений на облік як злісний порушник режиму відбування покарання. Аналогічне рішення приймалось вказаною комісією 01.07.2022 та 31.08.2022, 28.10.2022, 30.11.2022, 30.12.2022 та 30.01.2023, що підтверджується витягами з протоколів № 6, № 7, № 9, № 1, № 2 , № 10 та № 11 (а.с. особової справи 191-193, 202-205).

Відповідно до характеристики від 17.11.2022 засуджений характеризувався позитивно, мав 2 заохочення та 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. За характером скритий. У відношенні до працівників колонії не завжди тактовний, виконує законні вимоги не завжди. На заходи виховного та профілактичного характери реагує посередньо. Підтримує доброзичливі відносини із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості

Згідно з характеристикою від 02.02.2023 ОСОБА_3 характеризувався позитивно. При цьому, зазначено, що останній не завжди виконує законні вимоги персоналу установи, у відношенні до працівників колонії не завжди тактовний. За характером скритний. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує посередньо. Підтримує доброзичливі відносини із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості.

02.02.2023 комісією установи відмовлено в направленні на розгляд суду клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання, оскільки засуджений не довів свого виправлення.

Засуджений ОСОБА_3 характеризується повністю позитивно лише в характеристиці від 23.05.2023, відповідно до якої він виконує обов`язки днювального відділення. До роботи ставиться сумлінно, старанно, за що 4 рази заохочувався правами начальника установи. Допустив порушення режиму відбування покарання, за що 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, із яких 2 рази поміщався до ДІЗО. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, тактовний, виконує законні вимоги. За характером скритий. У середовищі засуджених не конфліктний. Провину у скоєному злочині визнає. Заборгованість за вироком суду не відшкодував.

З огляду на вище викладене, на думку суду, засуджений ОСОБА_3 не довів зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці протягом строку відбування покарання, що він підлягає умовно-достроковому звільненню.

Доводи захисника та засудженого про те, що останній виправився, суд відхиляє, оскільки досліджені у судовому засіданні матеріали не дають можливості дійти безумовного висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою довів своє виправлення, зокрема, що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду. У зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання захисника.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1