Справа номер №303/2898/23
Провадження №1-кс/303/454/23
УХВАЛА

Іменем України

про застосування запобіжного заходу

05 червня 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

слідчий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

старшого слідчого СВ Мукачівського РУП

ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000397, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

04 квітня 2023 року старший слідчий СВ Мукачівського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивує тим, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам - військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Так, 19 січня 2023 року ОСОБА_6 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований у сприянні в незаконному переправленні особи призовного віку від 18 до 60 років, якій обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

На виконання заздалегідь розробленої злочинної схеми, 19 січня 2023 року ОСОБА_7 зустрівся із ОСОБА_9 , у селі Холмок, Ужгородського району, достовірно знаючи, про те, що ОСОБА_9 обмежено виїзд за кордон, провів з ним усні домовленості про організацію його переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску, а саме до Словацької Республіки. За виконання вказаних дій, ОСОБА_7 висунув пропозицію надання йому у якості винагороди грошових коштів у розмірі 1500 доларів США, з яких мав частково здійснити розрахунок із спільниками ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , яких залучив до вказаної схеми в якості провідників та на виконання досягнутих домовленостей сторін, отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 100 доларів США в якості авансу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, організовуючи та керуючи вказаними діями, 20 січня 2023 року близько 12:19 години ОСОБА_7 , приїхав на автомобілі марки «Hyundai Trajet» державні номерні знаки НОМЕР_1 до готелю «Круїз» що розташований в селі Холмок, по вулиці Свободи №48, Ужгородського району, де у домовлений час зустрівся із ОСОБА_9 якого посадив до салону свого автомобіля та віз у напрямку населеного пункту Ботфалва, де дорогою в салоні автомобіля надав усні поради та вказівки стосовно порядку перетину державного кордону.

Рухаючись на автомобілі до місця незаконного перетину державного кордону України, ОСОБА_7 підібрав в селі Холмок, Ужгородського району до салону свого автомобіля спільників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 які, згідно попередньо обговорених домовленостей, мали сприяти ОСОБА_9 у перетині державного кордону шляхом його супроводу до місця перетину на лінії кордону України та шляхом надання усних порад, вказівок для уникнення його затримання працівниками правоохоронних органів, при цьому ОСОБА_7 у салоні автомобіля отримав від ОСОБА_9 за надані ним послуги, всю попередньо домовлену суму 1300 доларів США та 3200 гривень, із яких ОСОБА_7 мав здійснити розрахунок в сумі 200 доларів США зі своїми спільниками ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ..

Надалі, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний наслідки свого діяння, з корисливих мотивів, в салоні автомобіля усно інструктувала ОСОБА_9 стосовно порядку перетину державного кордону шляхом надання йому усних порад для успішного перетину кордону, вказівок з метою уникнення її затримання працівниками правоохоронних органів та алгоритму дій в разі її виявлення працівниками поліції неподалік державного кордону.

В подальшому, прибувши до прикордонного населеного пункту Ботфалва, Ужгородського району, Закарпатської області, що межує з Словацькою Республікою, на виконання вказівок та плану, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 при виході з автомобіля під керуванням ОСОБА_7 та намаганні рухатися в бік лінії державного кодону, були викриті працівниками правоохоронних органів.

Таким чином дії ОСОБА_6 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 332 КК України, тобто незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 24 березня 2023 року прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_10 , в рамках досудового розслідування ЄРДР № 0000009 від 17 січня 2023 року погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 , громадянці Україні, раніше не судимої.

Проте, вручити дане повідомлення не представилося можливим, так як ОСОБА_6 , по місцю фактичного проживання відсутня, уникає зустрічей, з моменту вчинення даного злочину що підтверджено рапортом працівника Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області. Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено факт перетину державного кордону України підозрюваною ОСОБА_6 .

27 березня 2023 року прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_10 винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування ЄРДР №0000009 від 17 січня 2023 року стосовно підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у окремий ЄРДР №0000397 від 27 березня 2023 року.

31 березня 2023 року матеріали досудового розслідування ЄРДР №0000009 від 17 січня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 скеровано до Ужгородського міськрайонного суду з обвинувальним актом.

03 квітня 2023 року слідчим винесено окрему постанову про оголошення розшуку підозрювану ОСОБА_6 .

Слідчий зазначив, відповідно до статті 176 КПК України до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та можливість призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі, обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не представляється можливим.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що встановити осіб з оточення підозрюваного які викликають довіру в органу досудового розслідування не має, а тому відносно останнього не представляється обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Враховуючи також той факт, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в умовах воєнного стану, обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, дає їй змогу в подальшому уникнути кримінальному переслідуванню, переховуванню від органів досудового розслідування та уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, санкція статті яких передбачає позбавлення волі.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме те, що підозрювана ОСОБА_6 перебуваючи на волі може переховуватися від органу досудового слідства та суду, оскільки вчинив тяжкий злочин в умовах воєнного стану, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, розуміючи які наслідки це створює остання може уникнути від притягнення її до кримінальної відповідальності..

Перебуваючи на волі ОСОБА_6 може незаконно вливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати свідків даної події, чинити на них психологічний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти свідків, до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення, мотивуючи гам, що їхні покази зможуть призвести до притягнення її до кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання просили задоволити, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років. Підстави для обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням обставин вчиненого нею кримінального правопорушення відсутні, тому просили застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до завершення строку досудового розслідування.

Підозрювана ОСОБА_6 та її захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваної у вигляді тримання під вартою.

Підозрювана ствердила що не мала наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки була допитана в якості свідка у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 , яке наразі перебуває в провадженні Ужгородського міськрайонного суду. Після чого виїхала за кордон як особа, яка потребує тимчасового захисту від російської агресії в Україні. 02 червня 2023 року прибула в Україну, оскільки рідні повідомили її, що вона перебуває у розшуку. На її утриманні перебувають шестеро дітей, наймолодшій дитині 11 місяців, вона не має наміру ухилятися від слідства та суду. Просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доводи прокурора та слідчого про необхідність задоволення клопотання, думку підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слід прийти до наступного.

Стаття 29 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Клопотання слідчого, яке надійшло до суду відповідає вимогам КПК України.

24 березня 2023 року прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_10 , в рамках досудового розслідування ЄРДР № 00000009 від 17 січня 2023 року погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_6 . Копію повідомлення про підозру отримав її батько ОСОБА_11 .

Підозрювана копію клопотання та матеріалів, що обґрунтовує її обвинувачення отримала о 02 годині 00 хвилин 03 червня 2023 року, що стверджується її особистим підписом, з участю захисника.

Надані стороною обвинувачення докази та матеріали кримінального провадження свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України.

Також, слід зазначити, що 17 січня 2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000009 за ознаками кримінального правопорушення перегаченого частиною 3 статті 332 КК України.

27 березня 2023 року прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_10 винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування ЄРДР №0000009 від 17 січня 2023 року стосовно підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у окремий ЄРДР №0000397 від 27 березня 2023 року.

31 березня 2023 року матеріали досудового розслідування ЄРДР №0000009 від 17 січня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 скеровано до Ужгородського міськрайонного суду з обвинувальним актом.

Відповідно до частини 7 статті 217 КПК України днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше (17 січня 2023 року).

Частиною 3 статті 219 КПК України визначено протягом якого часу досудове розслідування повинно бути закінчене з дня повідомлення особі про підозру: протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу; протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім; протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому частиною другою статті 298-4 цього Кодексу; протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно підозрюваної ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000397 від 27 березня 2023 року, з урахуванням часу зупинення та відновлення провадження, діє по 17 липня 2023 року.

Щодо підслідності вказаного кримінального провадження слід зазначити на ступне.

Згідно постанови першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_12 від 08 березня 2023 року доручено здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження іншому органу досудового розслідування, а саме Слідчому відділенню Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше н судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення. Правова кваліфікація визначена частиною 3 статті 332 КК Кураїни, санкція якої передбачає покарання до дев`яти років позбавлення волі.

Слід зазначити, що матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання міри запобіжного заходу стосовно підозрюваної у вигляді тримання під вартою.

Мотиви прокурора щодо тяжкості вчиненого злочину не можуть бути визначальним фактором при вирішенні питань, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Така позиція узгоджується з пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України №14-рп/2003 від 08 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, згідно якої тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

Одночасно слід зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні у справі "Харченко проти України" ( у справах "Третьяков проти України" та "Єлоєв проти України") зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

В ході розгляду клопотання встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 є раніше не судимою, від суду та слідства не ухилялася, виїхала за межі України за кордон як особа, яка потребує тимчасового захисту від російської агресії в Україні.

Наданими доказами встановлено, що на утриманні підозрюваної перебувають шестеро дітей, вона має постійне місце проживання, що підтверджує факт міцних соціальних зв`язків.

Крім того, доводи сторони обвинувачення що перебуваючи на волі підозрювана буде переховуватися від органу досудового слідства, незаконно впливати на свідків, чим перешкоджатиме встановленню істини в справі, мають характер припущення, та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Таким чином, відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що в свою чергу надає суду право застосувати більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляді домашнього арешту із застосування засобу електронного контролю, що відповідає положенням статей 194,195 КПК України.

Так, відповідно до частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно вимог частини 2 статті 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного, слід врахувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Враховуючи те, що прокурором та слідчим не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що стосовно ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосування засобу електронного контролю строком до 17 липня 2023 року.

Керуючись статтями 131,132,182-184,194,196,206,372,395 КПК України слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000397, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не залишати місце фактичного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду в залежності від стадії кримінального провадження.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Строк дії ухвали слідчого судді по 17 липня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена в частині застосування запобіжного заходу до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13