ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

його захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000394 від 02.09.2022 року, та угоду про примирення на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира Житомирської області, громадянина України, студента 4-го курсу Житомирського торгівельно-економічного фахового коледжу, неодруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

02 вересня 2022 року близько 01 години 40 хвилин водій ОСОБА_8 , в порушення вимог п.2.9а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР, правила), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «Renault Scenic» реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухався ним по проїзній частині вул. Хлібній в м. Житомирі, у напрямку вул. Домбровського, перевозячи пасажирів ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Продовжуючи рух по вул. Хлібній в м. Житомирі та керуючи автомобілем «Renault Scenic» реєстраційний номер НОМЕР_3 , водій ОСОБА_8 , діючи із злочинною самовпевненістю, не дотримався вимог Закону України «Про Дорожній рух» та в порушення вимог пунктів 2.3.6) цих же Правил, в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості, рухався по дорозі з двостороннім рухом, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, при цьому був неуважним до дорожньої обстановки та її змін.

Таким чином, в порушення вимог пункту 2.3д) ПДР водій ОСОБА_8 створив загрозу безпеці дорожнього руху при керуванні цим транспортним засобом за вказаних умов.

Незважаючи на створену загрозу безпеці дорожнього руху, водій ОСОБА_8 , свідомо ігноруючи загально прийняті правила поведінки на дорозі та зобов`язання виконувати вимоги Правил дорожнього руху, у тому числі, ті, що носять характер заборони, перебуваючи в умовах створеної ним небезпечної обстановки, яка вимагала особливої уваги від нього як особи, яка керує транспортним засобом, діючи злочинно самовпевнено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжував порушувати вимоги пунктів 2.9а) та 2.3д) ПДР України.

При цьому, в порушення вимог пунктів 2.3б), 1.3, 1.10, 12.1 та 12.3 цих Правил, водій ОСОБА_8 проявив неуважність, не простежив за дорожньою обстановкою та її змінами, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, що призвело до виїзду автомобіля за межі проїзної частини, де в подальшому допустив зіткнення з будинком.

Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_8 , що призвели до вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «Renault Scenic» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми, закритого багатоуламкового перелому дистального метаепіфізу правої плечової кістки зі зміщенням, закритого перелому кісток нижньої третини правого передпліччя зі зміщенням, забійної рани на підборідді, закритого перелому суглобної кістки з мінімальним двобічним гемотораксом, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.

Також внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Renault Scenic» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, забою головного мозку в тім`яно-лобній ділянці зліва, що в подальшому викликало виникнення гідроми в лівій лобно-тім`яній ділянці, субарахноїдального крововиливу, підапоневротичної гематоми зліва, гематоми м`яких тканин правої лобно-тім`яної ділянки, а також: забійно-рваної рани біля вушній ділянці зліва з переходом в нижньощелепну ділянку, забійних ран волосистої частини голови, множинних саден обличчя, тулуба, верхніх кінцівок, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості з тривалим розладом здоров`я, але не були небезпечними для життя.

Крім того, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Renault Scenic» реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: садна на голові, спині, обох нижніх кінцівках, закриті переломи кісток правого передпліччя, нижньої третини променевої (шилоподібного паростка ліктьової) та лівого передпліччя (променевої кістки в нижній третині), які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_8 при керуванні ним транспортним засобом вимог пунктів 2.3б), 2.3д) 2.9а), 1.3, 1.10, 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Кримінальна відповідальність за вчинене передбачена ч.1 ст.286-1 КК України, за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості потерпілим.

14 квітня 2023 року між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в присутності їх законних представників ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_8 укладено угоду про примирення, згідно з якої останній беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки та усунув заподіяну шкоду, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди йому призначається покарання за ч.1 ст.286-1 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро кається у вчиненому, добровільно відшкодував завдану шкоду. Просив суд затвердити угоду про примирення, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі укладення угоди розуміє.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 наполягав на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні вказали, що жодних претензій до обвинуваченого не мають. Просили суд затвердити угоду про примирення укладену між ними та обвинуваченим та призначити узгоджене покарання.

В судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_7 просила затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілими та обвинуваченим, наслідки укладення та затвердження угоди їй зрозумілі.

Законні представники потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд кримінального провадження за їх відсутності, наполягали на затвердженні угоди про примирення, наслідки укладення та затвердження угоди їм зрозумілі.

Враховуючи повнолітній вік потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , наявні заяви їх законних представників про розгляд питання про затвердження угоди за їх відсутності, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності законних представників потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти затвердження угоди в частині призначення додаткового покарання, яке вважає занадто низьким та таким, що не виправдовує суспільний інтерес.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши угоду про примирення, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Відповідно до ст.471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Вчинений злочин ОСОБА_8 є нетяжким необережним злочином, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, щодо даного правопорушення може бути укладена угода про примирення.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував у обвинуваченого, що він цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а так само з`ясував у потерпілих, що вони цілком розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Суд заслухав сторони кримінального провадження і переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також суд перевірив угоду на відповідність вимогам закону і встановив, що її умови не суперечать вимогам кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність.

Щодо доводів прокурора про призначення в угоді занадто м`якого покарання, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Судом встановлено наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Крім цього, обставини, які в силу ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлені.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням двох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутності обставин, які його обтяжують, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 , його молодий вік, навчання на 4 курсі денної форми навчального закладу, раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, даних про негативну характеристику матеріали кримінального провадження не містять, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим і призначення останньому узгодженого покарання за ч.1 ст.286-1 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, призначивши більш м`який вид основного покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст.286-1 КК України, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Призначення саме такого строку додаткового покарання, яке є в межах частини 1 статті 286-1 КК України, суд вважає є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження підлягають скасуванню.

Згідно трьох довідок витрати за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/106-22/9195-ІТ від 19.10.2022 складають 1510 грн. 24 коп., судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/106-22/9196-ІТ від 21.10.2022 - 1510 грн. 24 коп., експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди №СЕ-19/106-22/9860-ІТ від 24.10.2022 - 755 грн. 12 коп., що загалом складає 3775 грн. 60 коп.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 14 квітня 2022 року, укладену у місті Житомир між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в присутності їх законних представників ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_8 , з іншої сторони.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати на проведення судових експертиз в розмірі 3775,60 грн.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 06.09.2022 року, а саме на «Renault Scenic» реєстраційний номер НОМЕР_3 , скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1