Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/305/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 14.06.2023 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на речі та документи, які були вилучені 25.05.2023 у ході проведення обшуку приміщення службового кабінету ОСОБА_8 КНП «Компаніївська лікарня» за адресою смт. Компаніївка, вул. Садова, 192, а саме: грошові кошти в сумі 40 000 гривень; медичну картку стаціонарного хворого № 509 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон Самсунг ІМЕІ НОМЕР_1 з Сім-карткою № НОМЕР_2 ; на речі, які були вилучені 25.05.2023 у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Самсунг ІМЕІ НОМЕР_3 ; на грошові кошти, які були вилучені 25.05.2023 у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , а саме: грошові кошти у сумі 16700 доларів США; грошові кошти у сумі 1000 Євро; грошові кошти у сумі 23000 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 14.06.2023 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на речі та документи, які були вилучені 25.05.2023 у ході проведення обшуку приміщення службового кабінету ОСОБА_8 КНП «Компаніївська лікарня» за адресою смт. Компаніївка, вул. Садова, 192, а саме: грошові кошти в сумі 40 000 гривень; медичну картку стаціонарного хворого № 509 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон Самсунг ІМЕІ НОМЕР_1 з Сім-карткою № НОМЕР_2 ; на речі, які були вилучені 25.05.2023 у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Самсунг ІМЕІ НОМЕР_3 ; на грошові кошти, які були вилучені 25.05.2023 у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , а саме: грошові кошти у сумі 16700 доларів США; грошові кошти у сумі 1000 Євро; грошові кошти у сумі 23000 гривень.

В обґрунтування постановленого рішення слідчий суддя в ухвалі послався на те, що грошові кошти в сумі 40 000 гривень; медичну картку стаціонарного хворого № 509 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон Самсунг ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-карткою № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Самсунг ІМЕІ НОМЕР_3 об`єктивно могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення ( п.1 ч.2 ст.170 КПК України) та можуть містити відомості про факти чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Постановою слідчого від 25.05.2023 вказані вище предмети та речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000522 від 05.05.2023 (а.к. 33-36).

Крім того, оскільки санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, тому наявні підстави вважати, що суд може призначити ОСОБА_8 додаткове покарання у вигляді конфіскації майна та з метою його збереження для виконання можливого вироку суду, існує необхідність у накладенні на нього арешту.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна і постановити нову ухвалу, якою просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Свої доводи обґрунтовував тим, що вилучені грошові кошти у сумі 16700 доларів США, 1000 Євро, 23000 гривень не були визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Слідчий суддя, накладаючи арешт з метою подальшої конфіскації як виду покарання на грошові кошти, порушив вимоги абз. 2 ч.10 ст.170. Крім того вказує, що найменше, половина із зазначених коштів, що були вилучені у квартирі ОСОБА_8 йому не належать, та є власністю його дружини. З огляду на вказане - не було жодної із законних підстав накладати арешт на майно яке належить дружині та дочці ОСОБА_8 . Слідчим у клопотанні про арешт майна не надано документи, які підтверджують право власності на майно, а саме грошові кошти у сумі 16700 доларів США, 1000 Євро, 23000 гривень, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Вказує, що стосовно накладення арешту на медичну документація, то слідчим суддею не було враховано висновки Верховного Суду у справі №555/456/18 від 07.07.2019. Таким чином, у слідчого не було законних підстав вилучати будь-яку медичну документацію, а у слідчого судді - законних підстав накладати арешт на вказану медичну документацію.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і просив її залишити без задоволення, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які є важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, відповідно до якої, у ньому має бути зазначено правові (законні) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також перелік та види майна, що належить арештувати, документи що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим третіми особами таким майном.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ч.ч.10, 11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Колегією суддів під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0000522 від 05.05.2023 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

26.05.2023 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.369-2 КК України (а.к. 37-45).

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до наказу № 166 від 16.03.1988 року Компаніївської ЦРЛ та наказу №228-к від 16.12.2021 року КНП «Компаніївська лікарня» Компаніївської селищної ради Кіровоградської області призначено на посаду лікаря-невропатолога поліклінічного відділення, та лікаря-невропатолога об`єднаного терапевтичного відділення за сумісництвом.

Так, ОСОБА_8 маючи на меті отримання неправомірної вигоди для себе став на шлях протиправної діяльності у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг.

За основу злочинної діяльності, ОСОБА_8 взяв наступну злочинну схему, яка передбачала створення умов для реалізації протиправних намірів, а саме - маючи можливість вплинути на членів медичної комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , вирішив отримувати у осіб кошти, для впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме членів медичної комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , задля вирішення питання, щодо виключення осіб з військового обліку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється особою призовного віку, яка підлягає мобілізації в особливий період.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Відповідно п. 8 ст. 4 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії воєнного стану призовні комісії утворюються для розгляду питань щодо: організації та проведення медичного огляду осіб, які перебувають на військовому обліку призовників та досягли 27-річного віку, взяття їх на військовий облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку; направлення призовників, які виявили бажання вступити до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, для проходження випробувань та складання вступних іспитів або прийняття рішення про відмову в такому направленні.

Наказом головного лікаря КНП «Маловисківська лікарня» №78-к від 24.02.2023 відповідно до ст. ст. 18-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та розпорядження начальника Новоукраїнської районної військової адміністрації від 10.02.2023 № 28-р створено медичну комісію ІНФОРМАЦІЯ_3 та затверджено її склад.

02.05.2023 року, у зв`язку з поганим станом здоров`я, ОСОБА_9 розуміючи, що у разі призову його на військову службу він не зможе належним чином виконувати обов`язки військового через стан свого здоров`я, вирішив звернутись за медичною допомогою до КНП «Компаніївська лікарня» Компаніївської селищної ради Кіровоградської області», де зустрівся з невропатологом ОСОБА_8 . В ході розмови ОСОБА_9 повідомив, про погіршення стану свого здоров`я та висловив своє занепокоєння з приводу можливого його призову на військову службу.

В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на отримання грошових коштів від ОСОБА_9 для матеріального збагачення, згідно раніше складеної злочинної схеми, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , переслідуючи корисливі мотиви повідомив ОСОБА_9 , що має знайомих серед членів медичної комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , та за неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США може здійснити на них вплив за вирішення питання щодо виключення ОСОБА_9 з військового обліку.

ОСОБА_9 розуміючи реальність вимог ОСОБА_8 , та що у разі ненадання неправомірної вигоди, медична комісія ІНФОРМАЦІЯ_3 не прийме рішення про виключення з військового обліку, був вимушений погодитись на пропозицію ОСОБА_8 , вважаючи, що останній буде впливати на членів медичної комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 та вирішить питання про зняття з військового обліку.

У подальшому 19.05.2023 близько 11.00 години ОСОБА_8 з метою підтвердження реальності своїх можливостей та створення у ОСОБА_9 переконання того, що ОСОБА_8 дійсно має вплив на членів медичної комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 організував їх зустріч у приміщенні аптеки по АДРЕСА_3 , з членом медичної комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 . В ході розмови ОСОБА_9 повідомили деталі проходження ним лікування в КНП «Компаніївська лікарня» та у подальшому медичної комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після вказаної бесіди ОСОБА_9 на вимогу ОСОБА_8 відвіз останнього в смт. Компаніївка, Кіровоградської області де в салоні автомобіля, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 про необхідність надання йому неправомірної вигоди в сумі 1000 доларів США або еквівалентну в сумі 40 000 гривень під час проходження лікування в стаціонарному неврологічному відділенні КНП «Компаніївська лікарня», за подальший вплив на членів медичної комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 .

25.05.2023 близько 10.00 години на вимогу ОСОБА_8 . ОСОБА_9 прибув до КНП «Компаніївська лікарня» розташованої за адресою Кіровоградська область, смт. Компаніївка, вул. Садова, 192, де ОСОБА_8 видав ОСОБА_9 довідку про проходження останнім лікування в стаціонарному відділенні КНП «Компаніївська лікарня» у лікаря ОСОБА_8 , а також здійснив оформлення медичної картки ОСОБА_9 про перебування останнього на стаціонарному медичному лікуванні. Після цього близько 11.00 години ОСОБА_9 перебуваючи у службовому кабінеті ОСОБА_8 КНП «Компаніївська лікарня» за адресою смт. Компаніївка, вул. Садова, 192, на вимогу останнього передав неправомірну вигоду в сумі 40 000 гривень за вплив на членів медичної комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 за вчинення в інтересах ОСОБА_9 умисних дій з використанням їхнього службового становища, а саме прийняття рішення про виключення з військового обліку.

В подальшому після отримання грошових коштів проведено обшук у службовому кабінеті ОСОБА_8 КНП «Компаніївська лікарня» за адресою смт. Компаніївка, вул. Садова, 192, у ході якого в шухляді столу виявлено та вилучено неправомірну вигоду у сумі 40 000 гривень, медичну картку стаціонарного хворого № 509 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В рамках вказаного кримінального провадження 25.05.2023 у період часу 11.07 години по 11.45 годину проведено обшук приміщення службового кабінету ОСОБА_8 КНП «Компаніївська лікарня» за адресою смт. Компаніївка, вул. Садова, 192, у ході якого в шухляді столу виявлено та вилучено неправомірну вигоду у сумі 40000 гривень, медичну картку стаціонарного хворого № 509 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та телефон Самсунг ІМЕІ НОМЕР_1 з Сім-карткою № НОМЕР_2 , про що складено відповідний протокол (а.к. 19-23).

25.05.2023 у період часу 12.25 години по 12.53 годину проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , у ході якого в приміщенні кімнати у шафі виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 16700 доларів США, 1000 Євро, 23000 гривень, про що складено відповідний протокол (а.к. 11-15).

25.05.2023 у період часу 11.31 години по 13.25 годину проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_1 у ході якого в приміщенні кімнати виявлено та вилучено мобільний телефон марки Самсунг ІМЕІ НОМЕР_3 , про що складено відповідний протокол (а.к. 27-32).

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що матеріали кримінального провадження містять достатні дані вважати, що вказані речі, на які накладено арешт мають важливе доказове значення у кримінальному провадженні необхідно забезпечити їх належне зберігання та неможливість розпорядження іншими особами вказаними речами.

Також те, що санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з конфіскацією майна, тобто, виявлені та вилучені в ході обшуку грошові кошти в подальшому можуть забезпечити конфіскацію майна в дохід Держави.

Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що клопотання слідчого повністю відповідає вимогам ст. 170 КПК України.

Дослідивши обґрунтування клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та правильно врахував, що що грошові кошти в сумі 40 000 гривень; медичну картку стаціонарного хворого № 509 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон Самсунг ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-карткою № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Самсунг ІМЕІ НОМЕР_3 об`єктивно могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення ( п.1 ч.2 ст.170 КПК України) та можуть містити відомості про факти чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Постановою слідчого від 25.05.2023 вказані вище предмети та речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000522 від 05.05.2023 (а.к. 33-36).

Також, колегія судів доходить висновку, що слідчий судя дійшов правильного висновку, що що оскільки санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, тому наявні підстави вважати, що суд може призначити ОСОБА_8 додаткове покарання у вигляді конфіскації майна та з метою його збереження для виконання можливого вироку суду, існує необхідність у накладенні на нього арешту.

Доводи апеляційної скарги стосовного того, що половина із зазначених коштів, що були вилучені у квартирі ОСОБА_8 йому не належать, та є власністю його дружини, є необґрунтованими, безпідставними та спростовуються висновком слідчого судді з яким погоджується колегія суддів, а саме відповідно до положень Розділу І «Загальні положення» глави 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» Сімейного Кодексу України: майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з ст.368 Цивільного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Підозрюваний з дружиною офіційно розлучений, а тому грошові кошті на які слідчий просить накласти арешт з метою конфіскації, не є їхньою спільною сумісною власністю. Крім того будь-яких доказів у підтвердження того що частина вилучених коштів належить колишній дружині слічому судді та до апеляційного суду не надано.

Таким чином, у даному випадку арешт накладається у відповідності до п.п.1,3 ч. 2 ст. 170 КПК України - з метою забезпечення збереження речових доказів та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Крім того, доводи апеляційної скарги, що медична документація на яку накладено арешт не являється предметом та об`єктом кримінального правопорушення, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки вказана медична документація, є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, яка зберігає на собі інформацію про вчинене кримінальне правопорушення та може бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З урахуванням доведеності слідчим правової підстави арешту на зазначене вище майно, можливості використання їх як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя дійшов обгрунтованого та правильного висновку про те, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 14.06.2023 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на речі та документи, які були вилучені 25.05.2023 у ході проведення обшуку приміщення службового кабінету ОСОБА_8 КНП «Компаніївська лікарня» за адресою смт. Компаніївка, вул. Садова, 192, а саме: грошові кошти в сумі 40 000 гривень; медичну картку стаціонарного хворого № 509 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон Самсунг ІМЕІ НОМЕР_1 з Сім-карткою № НОМЕР_2 ; на речі, які були вилучені 25.05.2023 у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Самсунг ІМЕІ НОМЕР_3 ; на грошові кошти, які були вилучені 25.05.2023 у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , а саме: грошові кошти у сумі 16700 доларів США; грошові кошти у сумі 1000 Євро; грошові кошти у сумі 23000 гривень. - залишити без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)