Справа № 466/7714/22
Провадження № 1-кп/466/310/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР № 0000887 від 07.08.2022 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимого,

У С Т А Н О В И В:

Під час дії на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи в підвальному приміщенні під`їзду 2 по вул. Леонтовича, 3 в м. Львові, 06 серпня 2022 приблизно о 13.30 год, маючи умисел на заволодіння чужим майном, здійснив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_6 , поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, та заволодів майном потерпілої грошима в сумі 300 грн та мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy A01» imei1: НОМЕР_1 Imei2: НОМЕР_2 вартістю 3000 грн. та грошовими коштами на карті, чим спричинив потерпілій матеріальних збитків на суму 3500 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. У вчиненому щиро розкаявся. Вказав, що до воєнної агресії російської федерації він проживав у місті Вознесенськ Миколаївської області. З початку війни він з сім`єю переїхав у м. Львів, де він залишився, а дружина з дітьми поїхали як біженці в Європу. Мати залишилася в м.Вознесенськ. Що з нею йому не відомо, оскільки будинок, в якому вони проживали, повністю розбомблений. Де на даний час дружина з дітьми йому також не відомо, оскільки зв`язок з ними втрачений. У місті Львові від проживав по прихистках, займався волонтерством, постійно шукав підробіток для життя.

30 червня 2022 року він по оголошенню, розміщеного фірмою по наданню ремонтних послуг, прибув до потерпілої, в якої треба було відремонтувати труби в підвалі. Після того він домовився з потерпілою, що прийде в наступну суботу, щоб продовжити ремонтні роботи по заміні труби. 06 серпня 2022 року він прийшов до потерпілої, однак труби з собою не приніс, оскільки не мав коштів, щоб її придбати, а потерпіла за минулий раз з ним не розрахувалася. Коли вони спустилися з потерпілою в підвал, потерпіла почала вимагати заміни труби, а він, сам того не розуміючи, оскільки обурився такою її поведінкою та перебував в стресовому стані, витягнув канцелярський ніж, та погрожуючи ним потерпілій, почав вимагати дати йому гроші за минулі роботи. Потерпіла злякалася та віддала йому 300 грн. Чи віддала потерпіла телефон, він не пригадує. З місця вчинення він пішов та за деякий час був затриманий працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаюється. Всю шкоду потерпілій відшкодовано. Просить суд суворо його не карати, оскільки він постійно перебував в стресовому стані після того, як він з сім`єю тікав від обстрілів, та в подальшому його будинок було повністю знищено російськими військами, втратив зв`язок зі всією сім`єю та неможливістю відновити нормальний спосіб життя. На даний момент він також не знає, де перебуває його дружина з дітьми, які виїхали за кордон як біженці та зв`язок з ними повністю втрачений, не знає де на даний час перебуває та чи жива його мати, яка залишилася в м.Вознесенську Миколаївської області.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення стверджується наступними, представленими суду та дослідженими в ході судового слідства доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , даними в судовому засіданні про те, що вона проживає по АДРЕСА_2 . В червні 2022 року по оголошенню вона знайшла майстрів для ремонту труб в підвалі будинку. Одним з майстрів, який прийшов, був обвинувачений ОСОБА_5 . Він щось зробив по ремонту та вони домовилися про те, що наступного тижня він прийде та замінить трубу в підвалі. 06 серпня 2022 року обвинувачений прийшов до неї, вони спустилися в підвал, де була суцільна темінь. Він не мав з собою труби, на яку треба було замінити стару. На її запитання, чому він її не придбав, той відповів, що не мав грошей, і щоб вона дала йому гроші, тоді він купить нову та замінить. Вона відмовилася. Тоді раптово обвинувачений накинувся на неї, почав кричати. Оскільки у нього в руках було щось схоже на ніж, вона злякалася, віддала йому мобільний телефон та гаманець, в якому було 300 грн. Після того він втік. Зазначає, що заподіяна їй шкода обвинуваченим відшкодована повністю. Жодних претензій до нього вона не має. Зазначає, що розуміє обвинуваченого, який перебував в стресі, оскільки є біженцем з м. Миколаєва, не мав засобів для існування та вважає, що він злочин вчинив під впливом тяжких обставин. Просить суворо його не карати, не позбавляти волі.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні ствердила, що 06.08.2022 приблизно в 12.00 год вона почула, що в двері сусідки по сходинковій клітці хтось стукає. Вона відчинила двері та побачила обвинуваченого, який повідомив, що є майстром та що він домовився з потерпілою ОСОБА_6 відремонтувати трубу в підвалі. Вона, свідок, зателефонувала до потерпілої, щоб та повернулася додому. При цьому потерпіла їй зазначила, що дійсно домовлялася з обвинуваченим про виконання якихось підрядних робіт.

В судовому засіданні було досліджено та прийнято судом у якості доказів винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, крім визнання своєї вини самим обвинуваченим, письмові докази, представлені стороною обвинувачення.

З повідомлення від 06.08.2022 вбачається, що 06.08.2022 о 15.58 надійшло повідомлення заявниці на службу 102 про те, що за адресою АДРЕСА_2 , який мав міняти трубу в підвалі, погрожував їй ножем, викрав 300 грн.

Протоколом огляду місця події від 06.08.2022 з фототаблицею до нього встановлено, що предметом огляду є підвальне приміщення по АДРЕСА_2 . З лівої сторони на підлозі виявлено гаманець, в якому знаходяться банківські картки та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , канцелярський ніж червоно-чорного кольору, кулькову ручку та ліхтар. В подальшому ці предмети постановою від 07.08.2022 визнано речовими доказами.

Протоколом пред`явлення осіб до впізнання від 07.08.2022 стверджується, що потерпіла ОСОБА_6 вказала на особу обвинуваченого ОСОБА_5 як на особу, яка 06.08.2022 року в підвальному приміщенні викрала у неї гроші, погрожуючи предметом, схожим на ніж. Обвинуваченого потерпіла впізнала за рисами обличчя та зростом. Відеозапис даної слідчої дії долучено до протоколу пред`явлення осіб до впізнання.

Протоколом пред`явлення осіб до впізнання від 07.08.2022 стверджується, що свідок ОСОБА_7 вказала на особу обвинуваченого ОСОБА_5 як на особу, яка 06.08.2022 року шукала потерпілу, щоб здійснити у неї ремонтні роботи. Обвинуваченого свідок впізнала за рисами обличчя та зростом. Відеозапис даної слідчої дії долучено до протоколу пред`явлення осіб до впізнання.

Судом також досліджено витяг з ЄРДР від 07.08.2022, постанову про визначення групи слідчих від 07.08.2022, постанови про призначення групи прокурорів від 07.08.2022 та 28.09.2022, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06.08.2022, які хоча і не є доказами в розумінні ст. 84 КПК України, але є процесуальними документами, які підтверджують законність проведення органами досудового слідства слідчих дій в межах даного кримінального провадження.

Оцінюючи покази потерпілої та свідка, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об`єктивними доказами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Та такі дії ним були вчинені в період воєнного стану.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, думку потерпілої, яка просила його суворо не карати та не позбавляти волі, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно та повністю відшкодував завдані збитки, що є обставинами, які пом`якшують покарання, обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає, та вважає, що покарання слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі.

Разом з тим суд враховує, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 отримали кваліфікацію як «особливо тяжкий злочин» тільки за ознакою його вчинення «в умовах воєнного стану», при цьому обстановка, в якій він вчинив злочин, не характеризувалася як така, що пов`язана з воєнними діями та/або він не використав умови воєнного стану при його вчиненні (розбій в зоні проведення активних бойових дій тощо). За умови відсутності воєнного або надзвичайного стану його дії охоплювалися би ч. 1 ст. 187 КК України.

Окрім обставин, що пом`якшують покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 внаслідок збройної агресії російської федерації на початку березня 2022 року змушений був тікати під обстрілами, разом з сім`єю, з місця свого постійного проживання в м.Вознесенськ Миколаївської області, їх місто перебувало під ракетними обстрілами та на даний час йому відомо, що повністю знищений будинок, в якому вони проживали. Обвинувачений ОСОБА_5 через заборону виїзду громадян чоловічої статі залишився в Україні, а його дружина з двома неповнолітніми дітьми покинула Україну та виїхала за кордон як біженка. Як на час вчинення ним кримінального правопорушення, так і на час розгляду справи судом, йому не відома їх доля та місце можливого перебування, оскільки зв`язок з ними повністю втрачено. Так само як на час вчинення кримінального правопорушення так і на даний час йому не відома доля його матері, яка залишилася в м.Вознесенськ. Всі ці обставини в сукупності, значно впливали на стресовий стан обвинуваченого, на сприйняття ним подій, та на переконання суду істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та наведених вище обставин, які істотно знижують ступінь суспільної небезпеки, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 187 ч.4 КК України, оскільки саме таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання та не є занадто суворим чи м`яким.

Речові докази по справі гаманець, в якому знаходяться банківські картки та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 слід повернути потерпілій, канцелярський ніж червоно-чорного кольору, кулькову ручку та ліхтар слід знищити.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та із врахуванням статті 69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 08 серпня 2022 року.

Речові докази по справі гаманець, в якому знаходяться банківські картки та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 повернути потерпілій ОСОБА_6 , канцелярський ніж червоно-чорного кольору, кулькову ручку та ліхтар знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, засудженим в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя ОСОБА_1