Справа № 131/70/21
Провадження № 1-кп/131/25/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2023 року м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2020 р. за №0000136 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Варварівка Іллінецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта початкова, непрацюючого, пенсіонера за віком, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в квітні 2020 року, на земельній ділянці, яка розташована в домогосподарстві де він проживає та знаходиться в АДРЕСА_1 , вирішив посіяти та виростити рослини маку.

В подальшому ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний посів та незаконне вирощування рослин маку, в порушення вимог ст.ст. 2, 7, 12, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 (в редакції зі змінами від 23.12.2015), якими встановлено правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, ігноруючи вимоги ст.ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» (в редакції зі змінами від 01.09.2001), а також відповідно до списку № 3 - особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено таблиці № 1 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (в редакції зі змінами від 16.05.2018), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на присадибний земельний ділянці загальною площею 0,1348 га, в господарстві де проживає, та яке розташоване в АДРЕСА_1 , в квітні 2020 року (точної дати в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе) умисно посіяв шляхом незаконного внесення у відкритий ґрунт насіння маку.

Після того, як рослини маку зійшли ОСОБА_3 діючи умисно, в період часу з квітня 2020 року по 17.07.2020 виконував злочинні дії, спрямовані на незаконне вирощування вказаних рослин роду мак снодійний, які виразились в тому, що він доглядав за вказаними рослинами маку, та особисто їх обробляв шляхом обсапування з метою доведення рослин до стадії дозрівання для подальшого власного використання без мети збуту.

В ході проведення огляду місця події, земельної ділянки домогосподарства по АДРЕСА_1 , проведеного 17.07.2020 на підставі добровільної згоди фактичного власника, яка підтверджується письмовою заявою ОСОБА_3 , на земельній ділянці домогосподарства, працівниками Іллінецького ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області, виявлено та вилучено 791 рослину маку, які згідно висновку експерта №1261 від 21.07.2020 є рослинами виду Мак снотворний (Papaver somniferum L.).

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» із змінами та доповненнями, рослини виду Мак снотворний (Papaver somniferum L) віднесені до Таблиці 1 Списку № 3 «Рослини, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей».

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 310 КК України, тобто незаконний посів та вирощування маку, за кваліфікуючою ознакою в кількості п`ятсот і більше рослин.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та просить суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні при зазначених вище обставинах визнав повністю, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, не заперечує щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 підтримав запропонований прокурором порядок дослідження доказів, просить суд призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 310 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд встановив, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позицій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 310 КК України, яке у відповідності до статті 12 цього Кодексу є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується з позитивного боку, являється пенсіонером, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та не звертався за медичною допомогою до лікаря психіатра.

Частиною 2 статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами статей 65 - 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Відповідно до вимог частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого; тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_3 не представляє суспільної небезпеки і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, із звільненням від подальшого відбування призначеного покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 буде справедливим та достатнім і сприятиме його виправленню та попередженню вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Початок іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку.

Суд не обирає відносно обвинуваченого запобіжний захід, оскільки таких клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

У разі зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково відповідні витрати компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як судом встановлено, сума витрат на залучення експерта складає 3269 гривень. Прокурор в судовому засіданні просить зменшити стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого, оскільки є пенсіонером, і не має будь-якого заробітку.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3 не працює, та є пенсіонером, і не має будь-якого заробітку, тому суд, зважаючи на важкий майновий стан обвинуваченого, приходить до висновку про зменшення розміру належних до сплати процесуальних витрат за проведення експертизи до 1634 грн 50 коп. В свою чергу, судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1634 грн 50 коп. необхідно компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Матеріальна шкода по вказаному провадженні відсутня. Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 310 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Початок іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи № 1261 від 21.07.2020 року в розмірі 1634 грн 50 коп.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 1634 грн 50 коп. компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету.

Суд не обирає відносно обвинуваченого запобіжний захід, оскільки таких клопотань до суду не надходило.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000136, які зберігаються в камері схову речових доказів СПД№1 ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, а саме 791 рослину, зовні схожу на рослину маку знищити.

Арешт накладений ухвалою Немирівського районного суду від 27 липня 2020 року на дане майно скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Згідно змісту частини 2 статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: