Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3546/19
У Х В А Л А

23.05.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючий-суддя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захасника ОСОБА_5 , при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів кримінального провадження №0001267 від 11.12.2018 року відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.365 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.365 КК України.

Подане клопотання мотивовано тим, що 11.02.2018 року Виноградівським відділенням поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001267 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 365 КК України.

11.06.2019 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру від 12 червня 2019 року в кримінальному провадженні №0001267, згідно якого останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 365 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06 серпня 2019 . року в кримінальній справі № 463/6344/19 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0001267до чотирьох місяців - до 12жовтня 2019 року.

25 вересня 2019 року сторона обвинувачення повідомленням про завершення досудового розслідування від 25 вересня 2019 року № 03/2-13467вих-19 повідомила стороні захисту про завершення досудового розслідування кримінального провадження № 0001267 і надала доступ до матеріалів досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Того ж дня, 25 вересня 2019 року сторона захисту ознайомилася з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0001267.

Того ж дня, 25 вересня 2019 року ОСОБА_4 вручено обвинувальний акт від25 вересня 2019 року в кримінальному провадженні №0001267,складений слідчим другого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 та затверджений начальником відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область, прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 , згідно якого ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 365 КК України.

04 листопада 2019 року начальник відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область, прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 направив вищевказаний обвинувальний акт до Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Таким чином, обвинувальний акт від 25 вересня 2019 року в кримінальному провадженні № 0001267 ОСОБА_8 був направлений до суду вже після закінчення строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001267, який закінчився 12 жовтня 2019 року, що унеможливлює розгляд у суді вказаного кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття зазначеного кримінального провадження на підставі пункту 10 частини першої статті 284 КПК України.

Прокурор щодо клопотання заперечив та зазначив, що незважаючи на те, що строки подання до справи порушено, з огляду на положення п.10 ч.1 ст.284 КПК України, згідно якого кримінальне провадження закривається у разі після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Вказана правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 13.02.2023 року у справі №932/8842/20.

Представник потерпілого ОСОБА_9 підтримала доводи прокурора.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Суд констатує, що доводи захисту зводяться до того, що вказаний обвинувальний акт скеровано до суду поза межами строку досудового розслідування, а відтак відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України таке кримінальне провадження підлягає закриттю.

Доводи прокурора зводяться до того, що в п.10 ч.1 ст.284 КПК України є застереження щодо закриття кримінальних проваджень повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. На підтвердження позиції зіслався на приписи постанови Верховного Суду від 13.02.2023 року справа №932/8842/20.

У постанові Верховного Суду від 13.02.2023 року справа №932/8842/20 зазначено, що доктрина кримінального права виходить із того, що всі склади кримінальних правопорушень за характером їх структури поділяються на дві категорії: прості та складні (ускладнені).

До простих складів зазвичай відносять ті, які містять ознаки одного суспільно небезпечного діяння, що посягає на один об`єкт. Такими прикладами простих складів є більшість кримінальних правопорушень, передбачених розділом ІІ Особливої частини КК.

У той же час одним із видів складного (ускладненого) кримінального правопорушення, є склад, законодавча конструкція якого передбачає наявність двох і більше (обов`язкових чи факультативних) об`єктів посягання, один із яких є основним, а інший(і)- додатковим(и) в складі поліоб`єктного кримінального правопорушення. Виходячи з основного об`єкта, як відомо, здійснена класифікація усіх кримінальних правопорушень (із їх структуризацією) у відповідних розділах Особливої частини КК та диференціація кримінальної відповідальності. Проте додатковий об`єкт також відіграє істотне значення для правозастосування.

Наявність у складі кримінального правопорушення додаткового об`єкта свідчить про те, що в такому складі кримінального правопорушення цим суспільним відносинам поряд з основним об`єктом заподіюється (може заподіюватись), чи створюється (може створюватися) реальна загроза заподіяння шкоди. Прикладами кримінальних правопорушень із двома (і більше) об`єктами посягання є так звана категорія злочинів корисливо-насильницького характеру, що охоплює розбій, поєднані з насильством грабіж і вимагання.

Додатковим об`єктом є цінності, які підлягають одночасному захисту разом з основним об`єктом кримінально-правової охорони. Це такі цінності, яким завдається (може завдаватися) шкода від кримінального правопорушення одночасно з основним об`єктом посягання, що через типове поєднання із характером кримінально-караного діяння та з огляду на передбачені законом спосіб його вчинення, застосовані знаряддя, обстановку й інші ознаки, зумовлює застосування законодавцем особливого підходу до побудови відповідного складу кримінального правопорушення.

Такі цінності як життя і здоров`я можуть бути основним об`єктом для ряду кримінальних правопорушень, передбачених розділом ІІ "Кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я особи" Особливої частини КК, але водночас утворювати додатковий об`єкт кримінальних правопорушень з інших розділів КК, включаючи вимагання.

А тому правильним буде визначення закріпленого в п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК поняття "злочину проти життя та здоров`я особи", виходячи з інкримінованих фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а саме з огляду на те, чи виступають об`єктом цього злочину життя та здоров`я особи.

Таким чином, зважаючи на застосовану законодавцем юридичну техніку, поняття "злочин проти життя та здоров`я особи" у вказаній вище процесуальній нормі охоплює своїм змістом не тільки злочини, передбачені в розділі II Особливої частини КК, а й інші склади злочинів, у яких додатковим об`єктом посягання є життя та здоров`я особи.

Правильність такого розуміння припису п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК ґрунтується й на тому, що ця норма права, як уже зазначалось, не містить прямої відсилки до розділу II Особливої частини КК "Кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я особи".

Також для правильного застосування норми п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК обов`язково має враховуватись, з огляду на положення ст. 12 КК, й тяжкість відповідного злочину з об`єктом посягання (основним або додатковим) на життя та здоров`я особи.

При цьому, з огляду на те, що комплексне поєднання декількох об`єктів посягання надає кримінальному правопорушенню окремої якості, визначення тяжкості злочину має стосуватися діяння загалом як такого, що містить складний (ускладнений) склад кримінального правопорушення.

А тому, якщо з огляду на приписи ст. 12 КК та санкцію відповідної кримінально-правової норми злочин із додатковим об`єктом посягання у виді життя та здоров`я особи є тяжким чи особливо тяжким, то він для застосування положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК охоплюється поняттям "тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи".

Об`єднана палата вважає, що саме такий правовий підхід відповідає позитивним зобов`язанням держави Україна стосовно захисту життя та здоров`я особи, які знайшли своє відображення у положеннях статей 3, 27 Конституції України, статей 2, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод й отримали відповідні роз`яснення у Рішенні Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016 (абз. 1 п. 3 мотивувальної частини) та рішеннях Європейського суду з прав людини (у справі "Колеви проти Болгарії", № 1108/02, §§ 191-192; у справі "Развозжаєв проти Росії та України та Удальцов проти Росії", № 75734/12, § 171;у справі "Чернега та інші проти України", № 74768/10, §§ 158-159, та низці інших рішень).

Так, санкція ч.2 ст.365 КК України передбачає позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у перевищенні влади, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, які супроводжувалися насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Внаслідок умисних, протиправних, незаконних насильницьких дій ОСОБА_4 , що супроводжувались безпідставним застосуванням фізичної сили та спецзасобів до ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_10 спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним терміном розладу здоров`я або незначною втратою працездатності.

Відповідно п.10 ч.1 ст.284 КПК України, згідно якого кримінальне провадження закривається у разі після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Розглядаючи доводи клопотання про можливість застосування п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, для закриття кримінального провадження, суд констатує, що оскільки обвинувачений обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, яким потерпілому завдано тілесних ушкоджень, то підстав для застосування пункту 10 частини 1 статті 284 КПК немає, адже цей пункт має застереження крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

З огляду на викладене, судом не встановлено підстав для закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України, тому у задоволенні клопотання обвинуваченого слід відмовити.

Керуючись ст. 336, 370-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження №0001267 від 11.12.2018 року відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.365 КК України на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1