Справа № 463/1797/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/368/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 березня 2023 року про накладення арешту на майно,

з участю прокурора ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_6

встановила:

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 березня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області про арешт майна.

Накладено у кримінальному провадженні за №0000664 від 14.03.2023 арешт на майно, що було вилучено в ході обшуку, що був проведений 15.03.2023 у період часу з «08» год. «29» хв. по «10» год. «18» хв. в приміщенні проживання ОСОБА_7 , а саме, у квартирі яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- ноутбук марки «LENOVO», чорного кольору, без батареї, S/N: CB06457987, та зарядний пристрій до вищезазначеного ноутбука, які упаковано у спецпакет НПУ №PSP 3366173.

- один аркуш паперу А4, а саме довіреність від 01.02.2021, укладена між ОК «ЖБК Господар» в особі директора ОСОБА_7 , та адвоката ОСОБА_9 , без зазначених підписів вказаних осіб, яку упаковано у паперовий конверт НПУ №1, із нанесенням відповідних написів.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, зокрема, вказав, що постановою слідчого від 15.03.2023 вказане майно визнано речовим доказом. Відповідно до встановлених в ході досудового розслідування обставин, виявлені та вилучені речі, відповідають ознакам речових доказів, визначеним у статті 98 КПК України, вони були вилучені безпосередньо після вчинення злочину та зберегли на собі сліди злочину, а відтак можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні. З метою унеможливлення їх подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також забезпечення повного, швидкого та неупередженого розслідування, клопотання слідчого слід задовольнити.

На дану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 захисник підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22.03.2023 р., оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею не спростовано його доводів щодо протиправності проведення обшуку, невчасного звернення до суду із клопотанням про арешт майна та такі у ній не вказано, а фактично підставою задоволення клопотання зазначено, що вилучені речі, згідно постанови слідчого, є речовими доказами у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вважає ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22.03.2023 протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зазначає, що слідчий у кримінальному провадженні № 0000664 до слідчого судді з клопотанням про проведенням обшуку не звертався та дозволу на проведення зазначеної слідчої дії у кримінальному провадженні № 0000664 не отримував. З огляду на це, обшук 15.03.2023 за адресою проживання ОСОБА_7 проведено у невстановленому КПК України порядку, а тому майно, яке вилучене не підлягає арешту.

Наголошує, що як вбачається із протоколу обшуку від 15.03.2023 такий завершено о 10 год. 18 хв. Тобто слідчий повинен був звернутися до слідчого судді із клопотанням про арешт майна не пізніше 11 год 17.03.2023.

Вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин, оскільки фактично повний текст ухвали слідчого судді ним отримано лише 28.03.2023, на сайті ЄДРСР таку не розміщено і на час подання апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, виступ адвоката, який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, яка подану апеляційну скаргу заперечила, перевіривши матеріали клопотання, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Поважність причин пропуску адвокатом ОСОБА_6 строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Згідно ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання про арешт майна відповідає вказаним нормам закону.

З матеріалів клопотання, зокрема, вбачається, що в провадженні слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 , знаходиться кримінальне провадження №0000664 від 14.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст. 190, ч.5 ст.27 ч.4 ст. 190, ч.2 ст. 366, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Згідно клопотання, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_11 , шляхом обману під видом продажу квартир у багатоквартирному будинку який будувався за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 попередньо розділивши між собою ролі, заволоділи коштами потерпілих.

15 березня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст. 190; ч.5 ст.27 ч.4 ст. 190; ч.2 ст. 366; ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Постановою слідчого від 15.03.2023 визнано речовим доказом ноутбук марки «LENOVO», чорного кольору, без батареї, S/N: CB06457987, та зарядний пристрій до вищезазначеного ноутбука, які упаковано у спецпакет НПУ №PSP 3366173; один аркуш паперу А4, а саме довіреність від 01.02.2021, укладена між ОК «ЖБК Господар» в особі директора ОСОБА_7 , та адвоката ОСОБА_9 , без зазначених підписів вказаних осіб, яку упаковано у паперовий конверт НПУ №1, із нанесенням відповідних написів.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст.170 КПК України.

Колегія суддів вважає, що існує сукупність підстав вважати, що вилучені в ході обшуку, що був проведений 15.03.2023 у період часу з «08» год. «29» хв. по «10» год. «18» хв. в приміщенні проживання ОСОБА_7 , а саме, у квартирі яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки «LENOVO», чорного кольору, без батареї, S/N: CB06457987, та зарядний пристрій до вищезазначеного ноутбука, які упаковано у спецпакет НПУ №PSP 3366173; один аркуш паперу А4, а саме довіреність від 01.02.2021, укладена між ОК «ЖБК Господар» в особі директора ОСОБА_7 , та адвоката ОСОБА_9 , без зазначених підписів вказаних осіб, яку упаковано у паперовий конверт НПУ №1, із нанесенням відповідних написів, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та мають важливе доказове значення для даного кримінального провадження та є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, обраний спосіб арешту майна не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, а тому доводи апеляційної скарги з даного приводу, слід визнати необґрунтованими.

На переконання апеляційного суду, слідчим суддею при ухваленні оскаржуваного рішення було враховано не лише вимоги щодо захисту фундаментальних прав власника майна та прав третіх осіб, а й «справедливий баланс» між інтересом суспільства та приватним інтересом, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Крім того, накладення арешту на майно вданому випадку, не припиняє права власності на них, а лише тимчасово обмежує таке право, на даному етапі досудового розслідування.

Колегія суддів також враховує, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

При перевірці справи в апеляційному порядку допущених істотних порушень кримінального процесуального закону, на що покликається апелянт в апеляційній скарзі, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, не виявлено.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу з доповненнями без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-174, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Поновити строк на апеляційне оскарження адвокату ОСОБА_6 на оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 березня 2023 року.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 березня 2023 року про арешт майна залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4