Справа № 953/4642/23
н/п 1-кс/953/5663/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000516 від 03.05.2023,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яким прокурор з метою забезпечення збереження речових доказів просить накласти арешт шляхом заборони користування на речі виявлені вилучені під час проведення обшуку 22.07.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , яким користується та орендує ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речі, а саме мобільний телефон марки «IPHONE», моделі «11» imei1: НОМЕР_1 , без сім-картки в середині, (пароль 8585); мобільний телефон марки «XIOMI», imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , без сім-картки в середині; блокнот чорного кольору «NOTE BOOK» з чорновими записами на 74 аркушах; тюбик від змазки (полімерний), «just GLDE»; блокнот зеленого кольору із чорновими записами на 79 аркушів, чеки та чорнові записи на 487 аркушах, папка картонна 199 аркушах, власником яких є підозрюваний ОСОБА_4 . Місцем зберігання майна визначити камери схову СУ ГУНП в Харківській області.

1. Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.

Вимоги клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в жовтні 2022 року (точного часу під час досудового розслідування не встановлено) діючи з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне отримання доходів на постійній основі, розробив план скоєння злочинів направлених на створення місць розпусти, їх утримання та наданні таких місць для здійснення розпусних дій, з метою наживи, втягнення осіб у заняття проституцією та сутенерство, на території міста Харкова.

Внаслідок чого, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що підшукування, та подальше втягнення жінок у заняття проституцією, з використанням їх уразливого стану, сутенерство, організація їх діяльності, утримання місць розпусти, постійний контроль повій, підшукання для них клієнтів, створення та утримання місць розпусти, потребує значних зусиль та часу, з метою отримання більшої наживи від противоправної діяльності залучив для своєї злочинної діяльності раніше знайомих ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , які погодились із злочинним планом ОСОБА_4 на вчинення кримінальних правопорушень.

На виконання доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України надійшов рапорт про те, що під час виконання доручення встановлено приміщення у будівлі в АДРЕСА_1 , де організували діяльність з надання особами жіночої статі (дівчатами) послуг інтимного характеру особам чоловічої статі-чоловікам (клієнтам), яке орендує ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпусти з метою організації надання послуг інтимного характеру, а також діяльність з втягнення осіб зайняття проституцією.

22.07.2023 у період часу 18 год 48 хв до 20 год 55 хв на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2023 проведено обшук за адресо АДРЕСА_1 , яке орендує ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпусти з метою організації надання послуг інтимного характеру, а також діяльність з втягнення осіб зайняття проституцією, та в присутності гр. ОСОБА_13 , у ході якого було виявлено та вилучено наступне:

Мобільний телефон марки «IPHONE», моделі «11» imei1: НОМЕР_1 , без сім-картки в середині, (пароль 8585); мобільний телефон марки «XIOMI», imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , без сім-картки в середині; блокнот чорного кольору «NOTE BOOK» з чорновими записами на 74 аркушах; тюбик від змазки (полімерний), «just GLDE»; блокнот зеленого кольору із чорновими записами на 79 аркушів, чеки та чорнові записи на 487 аркушах, папка картонна 199 аркушах, власником яких є підозрюваний ОСОБА_4 .

Вилучені в ході проведення обшуків предмети та документи мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, оскільки є засобами вчинення кримінального правопорушення, можуть містити на собі інформацію вчинення кримінального правопорушення та в подальшому будуть необхідні для проведення судових експертиз.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення; одержані в результаті вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, або на яке було спрямоване кримінальне правопорушення, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У зв`язку з викладеним, встановлено, що вилучені під час обшуків, проведених 22.07.2023 року перелічені вище речі та документи відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. повернення вищевказаного вилученого майна може негативно вплинути на з`ясування істини по кримінальному провадженню, оскільки повернення зазначених предметів унеможливить проведення вищевказаного експертного дослідження та інших досліджень, що будуть проводитись рамках кримінального провадження.

У органу досудового розслідування виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вищезазначені предмети та документи з метою недопущення їх знищення та забезпечення збереження доказів і повного та об`єктивного досудового розслідування.

2. Позиції учасників у судовому засіданні

У судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати клопотання за його відсутністю.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою, у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Таким чином, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, клопотання можливо розглянути по суті і у відсутності сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

У судове засідання володільці майна, належним чином у передбаченому ст. 135, ч. 1 ст. 172 КПК України порядку повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явилися.

Зважаючи на викладене, а також виходячи зі встановлених ч. 1 ст. 172 КПК України строків та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК України, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності володільців майна на підставі наданих сторонами матеріалів.

При цьому, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно яких, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів .

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 цього Кодексу слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173).

Матеріали клопотання свідчать, що слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000516 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 03.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

22.07.2023 у період часу 18 год 48 хв до 20 год 55 хв на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2023 проведено обшук за адресо АДРЕСА_1 , яке орендує ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпусти з метою організації надання послуг інтимного характеру, а також діяльність з втягнення осіб зайняття проституцією, та в присутності гр. ОСОБА_13 , у ході якого було виявлено та вилучено речі які визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучене під час огляду майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони користування на речі виявлені вилучені під час проведення обшуку 22.07.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , яким користується та орендує ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речі, а саме мобільний телефон марки «IPHONE», моделі «11» imei1: НОМЕР_1 , без сім-картки в середині, (пароль 8585); мобільний телефон марки «XIOMI», imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , без сім-картки в середині; блокнот чорного кольору «NOTE BOOK» з чорновими записами на 74 аркушах; тюбик від змазки (полімерний), «just GLDE»; блокнот зеленого кольору із чорновими записами на 79 аркушів, чеки та чорнові записи на 487 аркушах, папка картонна 199 аркушах, власником яких є підозрюваний ОСОБА_4 .

Місцем зберігання майна визначити камери схову СУ ГУНП в Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя - ОСОБА_1