Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7945/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 17.08.2023,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 13.10.2023.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, обравши щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 . При цьому, зазначає, що слідчим суддею не надано відповідну оцінку та не враховано характеризуючі дані обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_8 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 (перебуває у відпустці по догляду за новонародженою донькою ОСОБА_11 14.01.2023), яких утримує, зареєстрований та проживає тривалий час за адресою: АДРЕСА_1 , є раніше не судимий в силу ст.89 КК України. Звертає увагу і на надані стороною захисту докази щодо отримання доходу підозрюваним від виконання робіт, пов`язаних з обробленням каменю, зокрема, довідки №1 від 30.08.2023 виданої ФОП ОСОБА_12 , відповідно до якої ОСОБА_8 перебував на стажуванні на підприємстві в період з 01.07. по 20.07.2023р. на випробувальному терміні, як і гарантійний лист цього ФОПа, відносно укладання трудового договору з ОСОБА_8 та прийняттям на роботу на посаду окантувальника каменю. Звертає увагу, що за місцем проживання ОСОБА_8 характеризується лише позитивно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра чи нарколога, є особою, що підпадає під мобілізації і не має можливості безперешкодно виїхати за межі України під час мобілізації, що наразі триває в Україні. Також наголошує, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку щодо наявності ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки такі ризики відсутні і жодних доказів в підтвердження їх слідчим надано не було. Звертає увагу, що в матеріалах провадження відсутні, і слідчим суддею не наведено будь-яких доказів/аргументів, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів судового провадження №296/7945/23, в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №№0000373 від 14.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.3 ст.342, ч.1 ст.309 КК України.

У відповідності до клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 у точно невстановлений слідством час та місці, без передбаченого законом дозволу, придбав та переніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ручну осколкову гранату «РГД - 5», що складається з корпусу наступальної ручної гранати та підривана - уніфікованого запалу ручних гранат дистанційної дії УЗРГМ, що є бойовим припасом, яку ОСОБА_8 , незаконно без передбаченого законом дозволу придбав та зберігав у вказаному будинку до часу проведення обшуку у житлі останнього 14 год. 40 хв. 15.08.2023.

Також, в достовірно невстановлений день та час, але не пізніше 14 год. 40 хв. 15.08.2023, ОСОБА_8 за невстановлених слідством обставин, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин -1-пентал-1-он), у перерахунку на загальну масу представленої речовини 0,8485 грам, який незаконно, зберігав без мети збуту, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту вилучення працівниками правоохоронних органів під час обшуку.

15.08.2023 ОСОБА_8 затримано у порядку ст.208 КПК за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

16.08.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України та 17.08.2023 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, та додатково повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Старший слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За результатами судового розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 можливо причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

На переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію гр. ОСОБА_13 від 16.08.2023, в якій останній повідомляє, що у період липня-серпня 2023 року група осіб з мешканців м. Коростишів вимагали повернення неіснуючої суми боргу із застосуванням насильства та погрозою застосування насильства, та зазначає про осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, зокрема ОСОБА_14 ; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_13 від 16.08.2023, в якому останній вказував про конкретні обставини вимагання грошових коштів із застосуванням насильства та погрозою їх застосування, повідомляючи про причетність ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 17.08.2023, в якому повідомив про обставини «схеми заробітку групи» за участю ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_8 , ОСОБА_21 шляхом вимагання останніх від мешканців м. Коростишів грошових коштів із застосуванням насильства та погрозою їх застосування; протоколом обшуку від 15.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_22 , в ході якого виявлено та вилучено предмет зовні схожого на ручну гранату та психотропну речовину, обіг якого заборонено; довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 15.08.2023 за №495, №494; висновком експерта №СЕ-19/106-23/10529-ВТХ від 16.08.2023 за результатами проведеної судової вибухо-технічної експертизи; висновком експерта №СЕ-19/106-23/10501-ВТХ від 16.08.2023 за результатами проведеної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 11.08.2023; протоколами про результати контролю за вчиненням злочину від 15.08.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_23 від 15.08.2023, в якому останній вказував про конкретні обставини вимагання грошових коштів із застосуванням насильства; іншими матеріалами кримінального провадження.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

В даному випадку, наявні у провадженні докази, на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, у об`ємі як вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозри ОСОБА_8 міг би вчинити кримінальні правопорушення, передбаченні ч.4 ст.189, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

В свою чергу, відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , дійшов правильного висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 інкриміновано кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.189, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, одне з яких, згідно з положеннями ст.12 КК України є особливо тяжким, санкція якої передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна (ч.4 ст.189 КК України).

При цьому, слід взяти до уваги фактичні обставини вчинення цих кримінальних правопорушень, зухвалість дій підозрюваного, пов`язаних із вимаганням із застосуванням насильства, вчиненим групою в умовах воєнного стану, поєднане із заподіянням тілесного ушкодження, та значний суспільний резонанс викликаний злочинною діяльністю відповідною групою осіб. Вище зазначене явно свідчить про значну суспільну небезпечність особи підозрюваного.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тому апеляційний суд погоджується з тим, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваної переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

В даному випадку, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про наявність ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, з огляду на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, у тому числі, тяжкого кримінального правопорушення, з врахуванням фактичних обставин їх вчинення, суті і характеру цих правопорушень, як і значну суспільну небезпечність вчиненого. На думку апеляційного суду, цей процесуальний ризик є об`єктивно доведеним. В свою чергу, в даному випадку, є висока вірогідність того, що при застосуванні альтернативної міри запобіжного заходу підозрюваному, останній може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні з метою зміни показів, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню.

Є доведеним, в даному випадку, і процесуальний ризик перешкоди кримінальному провадженню шляхом знищення, приховування речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин цього кримінального провадження, які на теперішній час не віднайдені органом обвинувачення з огляду на початкову стадію досудового розслідування.

Апеляційні посилання сторони захисту на не доведеність таких ризиків є об`єктивно безпідставними.

В свою чергу, належно враховано слідчим суддею і те, що підозрюваний ОСОБА_8 одружений, має на утриманні дитину 2023 р.н. з певними хворобами, зареєстроване місце проживання, позитивну характеристику від депутата та ряду сусідів за місцем проживання (а.п.94-96), на момент розгляду клопотання не працевлаштований.

Разом з цим, навіть з урахуванням стійкості соціальних зв`язків підозрюваного, позитивних характеристик, не перебування на спеціальних обліках, апеляційний суд, в даному випадку, погоджується з висновками слідчого судді про недостатність інших, більш м`яких запобіжних заходів запобігти вищевказаним ризикам.

На переконання апеляційного суду, докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами провадження та з урахуванням особи підозрюваного, виключає можливість обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання адвоката на те, що його підзахисний має постійне місце реєстрації, одружений, має на утриманні дитину, яка хворіє, тобто сталі соціальні зв`язки, позитивні характеристики, гарантійний лист ФОП ОСОБА_12 відносно укладання трудового договору з ОСОБА_8 та прийняттям на роботу на посаду окантувальника каменю, як і гарантії сталої процесуальної поведінки підозрюваного, з урахуванням тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, їх фактичних обставин, суспільної небезпечності інкримінованого, інших характеризуючих даних про особу підозрюваного та встановлених на даний час процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, недостатньо для доведення, як відсутності ризиків, так і того, що ОСОБА_8 виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки за умови застосування більш м`якого запобіжного заходу. Переконливих доказів цього стороною захисту суду апеляційної інстанції не надано.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі Амбрушкевич проти Польщі).

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного на даній стадії досудового розслідування під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя ретельно перевірив доводи слідчого про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також доводи сторони захисту щодо застосування відповідної міри запобіжного заходу, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про застосування даного запобіжного заходу та дійшов правильного висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_8 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

За вказаних обставин, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 17.08.2023, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 13.10.2023, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: