Справа № 372/727/21
Провадження № 1-кп-43/23
В И Р О К

іменем України

08 червня 2023 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Обухові кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № №0001638 від 04.12.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 296, ст. 128 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2020 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 , повертаючись з прогулянки, та проходячи крізь неогороджену територію, за адресою: АДРЕСА_2 , на території якої знаходились працівники які здійснювали будівництво, та серед яких були ОСОБА_9 , та ОСОБА_7 з якими у ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, оскільки останні зробили зауваження стосовно відеозйомки території, та почувши крик дружини ОСОБА_10 , і побачивши що ОСОБА_7 б`є ногою його собаку, дістав пістолет моделі «Форт-12» № НОМЕР_1 калібру 9 мм та здійснив не менше одного пострілу вгору.

Після чого ОСОБА_4 керуючись раптово виниклим умислом який виник на грунті неприязних відносин з потерпілими став висловлювати погрози фізичною розправою та нецензурну лайку відносно потерпілих в результаті чого зав`язалася обопільна бійка з ОСОБА_9 ..

Продовжуючи свої протиправні дії спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 тримаючи в руках пістолет моделі «Форт-12» № НОМЕР_1 калібру 9мм та, під час бійки наніс останньому два удари вищевказаним пістолетом в область голови зліва та один удар в область носа. Внаслідок таких дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді

садна-гематоми в лівій скроневій ділянці, садна в області перенісся, садна

в області першого пальця правої кисті. Виявлені тілесні ушкодження

за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Далі, ОСОБА_9 схопив за руку ОСОБА_4 , в якій останній тримав пістолет, та намагався його вибити, в ході чого ОСОБА_4 , не маючи на меті заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень і не передбачаючи настання такої шкоди для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , хоча повинен був і міг її передбачати, оскільки саме по собі тримання пістолету в руці за таких обставин є небезпечним, випадково натиснув на курок та здійснив один постріл, внаслідок чого влучив в область п`ятого пальця лівої кисті ОСОБА_7 , який стояв позаду на відстані приблизно 10 метрів від ОСОБА_9 .

Внаслідок ненавмисного пострілу, здійсненого ОСОБА_4 , ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження у вигляді травматичної ампутації нігтьової фаланги п`ятого пальця лівої кисті. Виявлене тілесне ушкодження утворилися від дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, яким могла бути куля вогнепального заряду травматичної дії, та за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу.

В судовому засіданні обвинувачений винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, та суду показав, що 04 грудня 2020 року він разом зі своєю родиною, дружиною та сином, вирішили прогулятися по лісу до озера. Пройшовши повз земельну ділянку на якій велося будівництво він помітив що там працюють будівельники. Повертаючись з прогулянки його дружина тримаючи собаку пішла в інший бік на вихід з території, а він та син звернули на іншу дорогу. Будівельники почали кричати чому вони тут ходять та фотографують на телефон. Через деякий час він почув крик своєї дружини, коли підбіг до дружини, то побачив як молодик наносить їй тілесні ушкодження та їх собаці, дістав з кобури пістолет, та зробив попереджувальний вистріл в повітря. Потім розпочалася бійка з потерпілими, умислу в нанесенні тілесних ушкоджень не було, він намагався зупинити бійку, а тому його необхідно виправдати. Здійснив єдиний постріл з травматичної зброї на яку має дозвіл, оскільки він колишній офіцер спецназу. У нього відбулась бійка з ОСОБА_9 , в його сина з іншим чоловіком. Після чого вони з родиною залишили дану територію.

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що 04 грудня 2020 року він разом зі своїм батьком ОСОБА_9 та ще двома чоловіками працювали на будівництві, повз будівництво проходило троє осіб, з ними також була собака, вони зробили їм зауваження з приводу того, що собака не була на прив`язі, а тому кидалася на інших собак, що перебували на будівництві. Пройшовши повз них обвинувачений та його родина пройшли далі до лісу, що знаходився поза межами будівництва, коли поверталися в зворотному напрямку то потерпілий помітив як обвинувачений почав здійснювати зйомку території на свій мобільний телефон, на що вони зробили йому зауваження і обвинувачений висловлювався нецензурною лайкою, та між ними раптово виник конфлікт. Дружина обвинувачено йшла попереду, та тримала на повідку собаку, яка почала кидатися на інших собак, в цей час він підбіг до жінки, щоб розборонити собак, та почав відбивати ногою їх собаку, а жінка почала наносити йому удари металевим повідком і він взяв її за руки. Обвинувачений дістав пістолет та вистрелив вгору, після чого у його батька та обвинуваченого зав`язалася бійка, під час якої у обвинуваченого був пістолет у руці, під час бійки вистрелив пістолет потім відчув різкий біль в області пальця. Обвинувачений цілився на батька пістолетом і батько відвернув руку з пістолетом та відбувся постріл. Після чого він та його батько сіли до автомобіля та поїхали до лікарського закладу, оскільки в нього була відстрелена кінцівка пальця. Даний конфлікт на думку потерпілого виник внаслідок того, що було зроблено зауваження обвинуваченому з приводу відеозйомки території. Дана подія відбувалася на приватній території. Тілесних ушкоджень у обвинуваченого він не бачив, але чув що він їх отримав. Шкода обвинуваченим не відшкодована, вибачень він не попросив, а тому просив призначити покарання у виді позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що того дня він разом зі своїм сином та ще декількома чоловіками працювали на будівництві. Повз дану територію проходили троє осіб з собакою. Собаки між собою сцепились і його син побіг їх розборонять, та взяв за руки дружину обвинуваченого. В них виник конфлікт з приводу того, що обвинувачений почав здійснювати зйомку даної території, обвинувачений вистрелив у повітря, і розпочалась бійка, під час якої обвинувачений випадково здійснив постріл, після якого в його сина було виявлено тілесне ушкодження у вигляді травматичної ампутації нігтьової фаланги п`ятого пальця лівої кисті. При огляді поліція знайшла одну гільзу. Просив не позбавляти волі обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що в той день коли стався даний конфлікт вона її чоловік та син разом з собакою проходили повз територію будівництва, коли прогулювались лісом та пішли до ставу. Повертаючись назад вона почула чоловічий крик що ви там знімаєте? Взявши собаку вона пішла дорогою, а чоловік з сином пішли іншою дорогою. Коли вона йшла з собакою, підбіг молодий чоловік та почав бити її собаку ногами, штовхнув її і вона впала на живіт та вдарив її ногою. Потім вона почула вистріл. Дана земельна ділянка на якій велося будівництво належить знайомому їх родини.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що вони родиною вийшли на прогулянку до лісу. Коли проходили повз ділянку де ведеться будівництво у них виник конфлікт з чоловіками, які там працювали. Він разом зі своїм батьком йшли по дорозі, а його мати разом з собакою пішла іншим шляхом, після чого вони почули її крик, а коли підбігли до неї то побачили, що вона лежить на землі обличчям додолу, а молодий хлопець наносить удари ногами по собаці. Батько дістав пістолет і здійснив один постріл в повітря, після чого в нього та іншим будівельником відбулася бійка. Потім їх розборонили інші присутні. Він забрав батьків та покинули територію. Його батьки зверталися до поліції з приводу отриманих тілесних ушкоджень, але результат йому не відомий. Він бачив, що у юнака пошкоджена рука, але це було після того, як останній вийшов з будівельного приміщення, та показав пошкодженого пальця. На його думку дану травму потерпілий міг отримати і в наслідок укуса собаки. В батька він бачив також тілесні ушкодження у вигляді саден на голові.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що виконував будівельну роботу на приватній території. Бачив що по даній території проходило двоє чоловіків в одного з них була кобура з пістолетом, а також жінка з собакою. Через деякий час почув хлопки як після вистрілу. Потім побачив що у його онука тече кров з пальця і він кричить що боляче. Його син з чоловіком, стояли один на проти одного і тримали один одного за груди, чув два постріли.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що обвинувачений по даній справі є її сусідом. В той день коли стався даний конфлікт вона була понятою, та в її присутності надавалася для огляду гільза. Де саме було знайдено гільзу їй не відомо, оскільки під час огляду місця події вона присутньою не була її попросили щось підписати.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_13 підтримав свій висновок від 05.12.2020 року №216 та суду показав, що у потерпілого виявлене тілесне ушкодження у вигляді травматичної ампутації нігтьової фаланги 5-го пальця лівої кісті, воно утворилися від дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, яким могла бути куля вогнепального заряду травматичної дії.

Винність ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, також підтверджується письмовими доказами, дослідженими в процесі судового розгляду, та зібраними під час досудового розслідування та під час судового слідства, а саме:

- Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається, що 09.12.2020 року до реєстру внесено відомості за ч.1 ст.122 КК України, про те, що 09.12.2020 року до Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшла письмова заява ОСОБА_7 в якій вказано, що під час словесної перепалки ОСОБА_4 здійснив постріл з травматичного пістолету, який влучив в нігтьову фалангу 5-го пальця лівої руки, чим спричинив ушкодження у вигляді травматичної ампутації нігтьову фалангу 5-го пальця лівої руки ( т.1 а.с. 203);

- Рапортом від 04.12.2020 року про надходження повідомлення про хуліганство (т. 1 а.с.204);

- Протоколом огляду місця події від 04.12.2020 року з фото таблицею до нього, де вказано, що під час огляду було виявлено та вилучено металевий предмет схожий на гільзу (т.1 а.с.206-213);

- Протокол проведення слідчого експерименту від 07.12.2020 року та відтвореним в судовому засіданні диском з відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 , який розповів про обставини вчинення злочину (т. 1 а.с. 214-219);

- Протокол проведення слідчого експерименту від 05.12.2020 року та відтвореним в судовому засіданні диском з відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 , який показав, про обставини вчинення злочину (т. 1 а.с. 220-225);

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.12.2020 року відповідно до якого свідок ОСОБА_15 впізнав особу яка нанесла тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_4 (т. 1 а.с.226-229);

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.12.2020 року відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу яка нанесла тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , а саме обвинуваченого (т. 1 а.с.230-233);

- Висновком судово-медичного експерта №216 від 05.12.2020 року, в якому вказується, що у ОСОБА_7 , згідно наданої медичної документації виявлене тілесне ушкодження у вигляді травматичної ампутації нігтьової фаланги 5-го пальця лівої кісті. Дане тілесне ушкодження утворилось від дії тупого предмету з обмеженою травмучою поверхнею, яким могла бути куля вогнепального заряду травматичної дії та за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу. (т. 1 а.с.234-235);

-Висновком експерта зброї №СЕ-19/111-20/60241-БЛ від 14.01.2021 року в якому зазначено, що наданий на дослідження пістолет № НОМЕР_1 , належить до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї самозахисту - є пристроєм вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами, а саме самозарядним пістолетом моделі «ФОРТ-12Р» № НОМЕР_1 калібру 9 мм P.A.. Наданий на дослідження пістолет моделі «ФОРТ-12Р» № НОМЕР_1 калібру 9 мм P.A. - придатний до стрільби, та виготовлений промисловим способом. Надана на дослідження гільза з маркуванням «Y.A.S. 9 mm P.A. Blanc», що знаходилась в упакуванні № SUD 1126105 - не належить до боєприпасів до вогнепальної зброї, є частиною пістолетного патрону калібру 9 мм P.A., а саме - стріляною гільзою, що виготовлена промисловим способом з наданого на дослідження пістолету моделі «Форт-12Р» № НОМЕР_1 . (т. 1 а.с.243-т.2 а.с 2);

- Протокол проведення слідчого експерименту від 18.12.2020 року та відтвореним в судовому засіданні диском з відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 , яка вказала, про обставини вчинення злочину, (т.2 а.с.8-12);

- Протокол проведення слідчого експерименту від 18.12.2020 року та відтвореним в судовому засіданні диском з відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 , який також показав, про обставини вчинення злочину, (т.2 а.с.13-19);

-Протокол проведення слідчого експерименту від 18.12.2020 року та відтвореним в судовому засіданні диском з відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_4 , який показав, про обставини вчинення злочину, (т.2 а.с.13-19);

- Висновком судово-психіатричного експерта № 28 від 20.01.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_7 під час коли були скоєнні відносно нього інкриміновані дії на психічне захворювання не страждав (т.2 а.с.26-27).

- Висновком судово-психіатричного експерта № 55 від 20.01.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_7 ознак психологічного впливу (чи тиску) з боку вербального (мовного) та невербального на інтонаційного, жестово-знакового) комунікаційного процесу, який би здійснювався на нього з боку жодного з учасників слідчої дії не визначено (т.2 а.с.28-29).

-Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається, що 04.12.2020 року до реєстру внесено відомості за ч.4 ст.296 КК України, про те, що 04.12.2020 року до Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшла письмова заява ОСОБА_9 про те, що 04.12.2020 року близько 16 год. 00 хв. двоє невстановлених чоловіків та жінка прибули до території, що по АДРЕСА_2 , де один з присутніх на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з хуліганських мотивів, дістав предмет, що схожий на пістолет та здійснив з нього кілька пострілів в бік заявника( т.2 а.с. 35);

-Протокол проведення слідчого експерименту від 05.12.2020 року та відтвореним в судовому засіданні диском з відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 , який показав, про обставини вчинення злочину, (т.2 а.с.37-41);

-Висновком судово-медичного експерта №1 від 02.01.2021 року, в якому вказується, що у ОСОБА_9 , згідно наданої медичної документації виявлені тілесне ушкодження у вигляді садна-гематоми в лівій скроневій ділянці, садна в області перенісся, садна в області першого пальця правої кисті та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (т. 2 а.с.44);

-Протокол проведення слідчого експерименту від 05.12.2020 року та відтвореним в судовому засіданні диском з відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 , (т.2 а.с.83-87);

-Протокол проведення слідчого експерименту від 07.12.2020 року та відтвореним в судовому засіданні диском з відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 , (т. 2 а.с. 88-91);

Інші докази які досліджувалися у судовому засіданні жодного доказового значення у кримінально провадженні не мають та в основу вироку не покладаються.

У відповідності до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Під час досудового розслідування кримінального провадження дії обвинуваченого ОСОБА_4 були кваліфіковані за ст. 128, та ч. 4 ст. 296 КК України, однак вказана кваліфікація за ч. 4 ст. 296 КК України, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, тому суд приходить до висновку про необхідність перекваліфікувати дії обвинуваченого із ч. 4 ст. 296 КК України на ч.1 ст. 125 КК України, оскільки його вина у вчиненні саме цього злочину підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів.

У відповідності до ч.1 ст.296 КК України хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Згідно з п. 4,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.

Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.

Аналіз та оцінка вищенаведених доказів у їх сукупності підтверджують той факт, що умисел обвинуваченого ОСОБА_4 був спрямований не проти громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства на вчинення хуліганських дій, а виключно на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, з якими він до цього часу не був знайомий однак у нього на грунті раптового конфлікту та образи за дружину, коли остання кричала та впала на землю виникли раптові неприязні відносини з потерпілими. Ціллю обвинуваченого було не порушення громадського порядку, а з`ясування відносин з потерпілими, що у даному випадку супроводжувалося заподіянням легких тілесних ушкоджень, також на це чітко вказують і обставини вчинення ОСОБА_4 кримінально караних дій, а також послідовність дій, як його так і потерпілого.

Також суд не вбачає підстав кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.296 КК України за ознаками особливої зухвалості, оскільки це не підтверджується жодним із доказів.

Сам обвинувачений не заперечує, той факт що мав конфлікт з потерпілими, а коли почув крик своєї дружини, та побачив як потерпілий наносить їй тілесні ушкодження та їх собаці, то негайно дістав з кобури пістолет, та зробив попереджувальний вистріл в повітря, після чого розпочалася бійка з потерпілим, в ході якої наносились тілесні ушкодження.

Крім цього той факт, що удари здійснював саме обвинувачений, беззаперечно підтвердили у судовому засіданні і потерпілі і свідки.

Характер тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_9 підтверджується і висновком експерта.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

А тому дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ст. 128 КК України оскільки він своїми протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, а саме нанесення необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження і його винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Суд критично ставиться до показів обвинуваченого про те, що він не наносив ударів потерпілому, та здійснив лише один постріл вгору. Ствердження обвинуваченого спростовуються не лише показаннями потерпілих та свідків, а і даними слідчих експериментів, з яких вбачається, що обвинувачений наніс пістолетом потерпілому по обличчю тілесні ушкодження, та випадково натиснув на курок та здійснив постріл внаслідок чого ОСОБА_7 , отримав травму пальця, та висновком експертиз, тощо.

Позиція обвинуваченого щодо невизнання ним своєї вини у вчиненні даних кримінальних правопорушень на думку суду є неправдивою, направленою на пом`якшення своєї вини, та розцінюється судом як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки дана позиція повністю спростовується сукупністю зібраних по справі письмовими доказами, зокрема висновками експертиз, слідчими експериментами, протоколами пред`явлення для впізнання, показами свідків та потерпілих.

Беручи до уваги, що оцінка доказів у даному кримінальному провадженні та відповідні висновки мають ґрунтуватись на стандарті доказування «поза розумним сумнівом», що зводиться до того, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, враховуючи приписи статті 94 КПК України суд вважає, що стороною обвинувачення достатньо переконливо і послідовно доказано обвинувачення за ст. 125 ч.1, ст. 128 КК України, яке грунтується на проаналізованих вище неспростовних презумпціях факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, які включають неспростовані стороною захисту об`єктивні дані про обставини, що прямо вказують про вчинення особисто обвинуваченим окремого діяння, яке підпадає під ознаки кримінально караного злочину. Суд вважає, що винуватість обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом.

Суд критично відноситься до позиції захисника щодо виправдання обвинуваченого, у зв`язку з недоведеністю його провини, оскільки ні сам обвинувачений, ні його захисник не надали жодного доказу на підтвердження непричетності обвинуваченого до вчиненого вищезазначеного злочину, не навели жодної обставини, на підставі якої можна було б піддати сумніву докази, надані на підтвердження пред`явленого обвинувачення.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 визначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги КК України стосовно призначення покарання.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_16 відповідно до ст.ст. 66,67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого, беручи до уваги ту обставину, що обвинувачений не розкаявся, суд вважає, за необхідне призначити обвинуваченому покарання встановлене санкцією ст. 125 ч.1 КК України у виді штрафу, та ст.128 КК України у виді позбавлення волі, призначення саме такого виду покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, і буде пропорційним, тобто необхідним, справедливим та достатнім для його виправлення та перевиховання, та є необхідне й достатнє для попередження скоєння ними нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим судом встановлено, що кримінальне правопорушення за ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України, відповідно до ст. 12 КК України, за своєю правовою природою належить до категорії кримінальних проступків, при цьому санкцією ч.1 ст. 125 КК України передбачений найбільш суворий вид основного покарання виправні роботи.

Відповідно до положень ч.5 ст. 74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах передбачених ст. 49 КК України, а саме якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минув дворічний строк.

З моменту вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, санкція якої передбачає покарання менш суворе, ніж обмеження волі, минув відповідний процесуальний строк (два роки), передбачений ст. 49 КК України, а тому на переконання суду ОСОБА_4 слід звільнити від покарання призначеного даним вироком за ст. 125 ч.1 КК України.

Крім того, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позицію прокурора, та потерпілих, які вважали за доцільне звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, ураховуючи відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання за ст.128 КК України з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України із покладенням на нього обов`язків, визначених в ст. 76 КК України.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч.5 ст. 74, ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного даним вироком.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: самозарядний пістолет моделі «ФОРТ-12Р» № НОМЕР_1 калібру 9 мм., штани камуфляжного кольору та одна пара взуття коричневого кольору, які зберігаються у ОСОБА_4 залишити останньому; гільза з маркуванням «Y.A.S. 9mm P.A. Blanc» - яка перебуває на зберіганні в Обухівського ВП ГУНП в Київській області- знищити; DVD+R диск марки «Artex», та DVD-R диск марки «hp» залишити при справі.

Судові витрати по справі в сумі 8300 грн. 29 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави за проведення експертиз.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1