КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

за участю:

представника власника майна - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ "АСТ-ДЕЙВЕСТ" - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 березня 2023 року,-

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти, розміщені на наступних рахунках ТОВ "АСТ-ДЕЙВЕСТ"(), у банківських установах:

- № НОМЕР_1 (980-українська гривня) - Акціонерний Банк Південний (МФО 328209);

- № НОМЕР_1 (840-долор США) Акціонерний Банк Південний (МФО 328209);

- № НОМЕР_1 (978-євро) Акціонерний Банк Південний (МФО 328209), із забороною ТОВ "АСТ-ДЕЙВЕСТ", його посадовим особам та іншим особам за їх довіреністю (дорученням), службовим особам Акціонерний Банк Південний (МФО 328209) та їх територіальним відділенням проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку грошових коштів на зазначених рахунках, крім обов`язкових платежів до бюджету та виплати заробітної плати.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майнаподала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 березня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Мотивуючи свою апеляційну скаргувказує, що слідчим суддею не дотримано вимог кримінального процесуального закону та зроблено необґрунтований висновок про наявність підстав для накладення арешту на майно.

Адвокат зазначає, що арештоване майно не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим не є речовим доказом, відтак підстави, викладені в клопотанні, як підстава для арешту майна, відсутні.

Також, слідчим суддею не прийнято до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Так, накладений на майно арешт фактично паралізував всю роботу товариства на невизначений строк, підприємство є сільськогосподарським виробником, арешт діє в період дії посівної компаній 2023 року.

Автор апеляційної скарги зазначає про те, що ТОВ " АСТ-ДЕЙВЕСТ " є окремою юридично особою та відповідає виключно за свої борги.

Крім того, стороною обвинувачення не надано обґрунтування в чому саме полягає кримінальне правопорушення ТОВ " АСТ-ДЕЙВЕСТ ", жодній посадовій особі товариства не повідомлено про підозру.

Розгляд клопотання проведено без участі представника товариства, а про існування оскаржуваного рішення стало відомо лише 07.04.2023 р., при зверненні до банку з приводу вчинення розрахункових операцій ТОВ "АСТ-ДЕЙВЕСТ ".

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку представника власника майна, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що представником власника майна не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 березня 2023 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а її апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001801 від 22.12.2022 за фактом шахрайських дій групою осіб, яка шляхом обману заволоділа грошовими коштами АТ «Банк Альянс» в особливо великому розмірі, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 від 09.03.2023 вказане в клопотанні майно визнано в кримінальному провадженні № № 0001801 від 22.12.2022 речовим доказом.

21.03.2023 прокурор першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна, а саме на грошові кошти, розміщені на наступних рахунках ТОВ "АСТ-ДЕЙВЕСТ" (), у банківських установах:

- № НОМЕР_1 (980-українська гривня) - Акціонерний Банк Південний (МФО 328209);

- № НОМЕР_1 (840-долор США) Акціонерний Банк Південний (МФО 328209);

- № НОМЕР_1 (978-євро) Акціонерний Банк Південний (МФО 328209), із забороною ТОВ "АСТ-ДЕЙВЕСТ", його посадовим особам та іншим особам за їх довіреністю (дорученням), службовим особам Акціонерний Банк Південний (МФО 328209) та їх територіальним відділенням проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку грошових коштів на зазначених рахунках, крім обов`язкових платежів до бюджету та виплати заробітної плати, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 березня 2023 року клопотання прокурора частково задоволено.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя прийшов до висновку, що з урахуванням обставин зазначеного кримінального провадження, а також того, що наведене майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак обґрунтовано має правовий статус речового доказу, є всі правові підстави для накладення арешту на це майно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права власника майна з потребами кримінального провадження.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, відтак доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення про підозру службовим особам товариства, що є, як вважає автор апеляційної скарги перешкодою для арешту майна, необґрунтовані.

З урахуванням зазначеного слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, також слідчим суддею врахованоі наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності арештованого майна критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України, є недоведеними, оскільки вказане майно в повній мірі відповідає ознакам речового доказу, а тому підлягає арешту.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 березня 2023 року, якою частково задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти, розміщені на наступних рахунках ТОВ "АСТ-ДЕЙВЕСТ"(), у банківських установах:

- № НОМЕР_1 (980-українська гривня) - Акціонерний Банк Південний (МФО 328209);

- № НОМЕР_1 (840-долор США) Акціонерний Банк Південний (МФО 328209);

- № НОМЕР_1 (978-євро) Акціонерний Банк Південний (МФО 328209), із забороною ТОВ "АСТ-ДЕЙВЕСТ", його посадовим особам та іншим особам за їх довіреністю (дорученням), службовим особам Акціонерний Банк Південний (МФО 328209) та їх територіальним відділенням проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку грошових коштів на зазначених рахунках, крім обов`язкових платежів до бюджету та виплати заробітної плати,- залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ "АСТ-ДЕЙВЕСТ" - адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2695/2023 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9

Доповідач: ОСОБА_1