Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/212/23
Провадження № 1-кс/499/10/23
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні скарги

19 квітня 2023 року смт Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дізнавача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Березівського району Одеської області скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеною скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, посилаючись на наступне:

У лютому 2022 року скаржнику стало відомо та було встановлено, що голова ПСП «Україна» ОСОБА_6 самовільна зайняла земельну ділянку, яка належить йому на праві власності загальною площею 7,1744 га, яка розташована на території Коноплянської ОТГ.

З метою врегулювання даного питання ОСОБА_3 звернувся до директора ПСП «Україна» ОСОБА_6 та просив звільнити належну йому земельну ділянку і не перешкоджати у її користуванні. Проте ОСОБА_6 повідомила йому, що він зможе використовувати її за цільовим призначенням лише після збирання врожаю озимого ячменю, мотивуючи свою вимогу тим, що зазначену земельну ділянку використовує ПСП «Україна».

19.06.2022 року скаржник звернувся з заявою з приводу даного правопорушення до ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області. 22.07.2022 року уповноваженою особою було внесено відомості до ЄРДР за №0000031 з попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ст.356 КК України.

01.07.2022 року ОСОБА_3 було встановлено факт збирання врожаю комбайнами, які належать ПСП «Україна» на належній йому земельній ділянці.

05.07.2022 року ним також було встановлено факт обробітку його земельної ділянки сільськогосподарською технікою, яка належить ПСП «Україна».

03.04.2023 року дізнавачем сектору дізнання ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000031 від 22.07.2022 року у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України. Основними підставами для закриття провадження стало відсутність складу правопорушення.

ОСОБА_3 не погоджується з вказаною постановою та вважає її передчасною, оскільки дізнавачем було порушено порядок збирання доказів та надання їм правової оцінки.

У судовому засіданні ОСОБА_3 на задоволенні скарги наполягав з підстав вказаних у ній, також додатково пояснив суду, що на момент купівлі земельної ділянки він був обізнаний з тією обставиною, що вона восени була засіяна ПСП «Україна», також пояснив що з моменту купівлі земельної ділянки він мав до неї вільний доступ, однак не міг її обробляти та користуватися як своєю власністю оскільки директор ПСП «Україна» повідомила йому, що з даним питанням йому необхідно звернутися до суду. В таких діях директора ПСП «України» він вбачає самоправство та у зв`язку з такими її діями поніс матеріальну шкоду, оскільки з лютого 2022 року він нею не користується. Додатково відзначив, що наразі дана земельна ділянка ним не обробляється, а зберігається в стані, в якому її залишила директор ПСП «Україна» після збору врожаю влітку 2022 року.

Прокурор та дізнавач у судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги, оскільки постанова про закриття кримінального провадження була винесена з дотриманням всіх норми чинного законодавства, склад кримінального правопорушення, передбачений ст.356 КК України у даному випадку відсутній, оскільки скаржник знав про факт посіву на земельній ділянці зернових культур ПСП «Україна», про що сам відзначив, доказів на вчинення з боку директора ПСП «Україна» ознак кримінального провадження за ст.356 КК України в ході розслідування не встановлено, скаржником не надано доказів завдання йому матеріальної шкоди саме діями директора ПСП «Україна».

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали скарги та надані суду для огляду матеріали кримінального провадження №0000031, слідчий суддя прийшов до висновку у необхідності відмови у задоволенні скарги у зв`язку з наступним.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

У відповідності до вимог ст.110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема вона має складатися з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, перевіряти законність прийнятої слідчим постанови.

Зокрема, якщо слідчим (дізнавачем) закрито провадження за відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Слідчий суддя зауважує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria).

Відповідно до ст.124 Конституції України та вимог ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий суд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Кримінальна відповідальність за ст. 356 КК України настає за вчинення самоправства, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Об`єктом даного кримінального правопорушення є встановлений законодавством порядок реалізації громадянами своїх прав та обов`язків, нормальна управлінська діяльність і авторитет органів державної влади та органів місцевого самоврядування. З об`єктивної сторони злочин характеризується сукупністю таких ознак: 1) самовільним, всупереч встановленому законом порядку, вчиненням будь-яких дій; 2) оспорюваністю правомірності цих дій з боку інших громадян або юридичних осіб; 3) заподіянням такими діями значної шкоди правоохоронюваним інтересам; 4) причинним зв`язком між діями винної особи та значною шкодою.

Самовільне вчинення будь-яких дій - це здійснення особою свого дійсного або удаваного права чи вчинення інших дій всупереч встановленому порядку і без законних повноважень. Дійсним визнається право, яким особа володіє в силу закону, договору чи на іншій підставі, однак це право реалізується з порушенням порядку. Під удаваним слід розуміти право, стосовно належності якого собі винна особа помиляється. Насправді цим правом суб`єкт не володіє.

Зокрема, за ст. 356 КК України за наявності всіх ознак цього складу кримінального правопорушення належить кваліфікувати заволодіння майном, яке є предметом цивільно-правового спору або перебуває у загальній спільній власності суб`єкта та інших осіб, а також заволодіння майном, відносно якого особа передбачає, хоч і помилково, наявність у неї певних прав.

Оспорюваність правомірності дій особи означає, що інший громадянин або підприємство, установа, організація вважають дії того, хто вчиняє самоправні дії, незаконними, відкрито не погоджуються з ними, оскаржують їх. При цьому не обов`язково, щоб оскарження відбувалось саме у передбаченому законом порядку (судовому, адміністративному тощо). Відсутність оспорюваності дій виключає визнання їх кримінально караним самоправством.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується умислом. Психічне ставлення винного до суспільне небезпечних наслідків у вигляді значної шкоди, за загальним правилом також характеризується умислом. Відповідальність за ст. 356 КК України виключається, якщо особа сумлінно помиляється у питанні належності їй права, яке вона реалізує всупереч встановленому законодавством порядку.

З досліджений матеріалів кримінального провадження №0000031 слідчим суддею було встановлено, що скаржник ОСОБА_3 04.02.2022 року відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки став власником земельної ділянки площею 7,1744 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коноплянської сільської ради Березівського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0148.

Згідно пояснень наданих ОСОБА_3 у судовому засіданні та під час досудового розслідування під час купівлі вказаної земельної ділянки знав про її оброблення восени 2021 року ПСП «Україна», а саме здійснення на неї посіву озимого ячменю.

Вказана земельна ділянка, кадастровий номер :01:002:0148, до її купівлі ОСОБА_3 , входила в склад невитребуваних земельних часток (паїв), на яку не отримано документу, що посвідчує право на неї, та входила в комплекс земель які відповідно до договору оренди землі від 04.01.2021 року були передані Коноплянською сільською радою в оренду ПСП «Україна» в особі директора ОСОБА_6 , що підтверджується копією договору оренди, довідкою Коноплянської сільської ради.

Згідно довідки Коноплянської сільської ради, ПСП «Україна» сплатила орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою за 2022 рік.

З дослідженого договору оренди землі від 04.01.2021 року, укладеного між Коноплянською сільською радою та ПСП «Україна», вбачається що він не пройшов обов`язкової державної реєстрації у відповідності до ст.125 ЗК України.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Сам факт державної реєстрації слугує (у випадку відсутності претензій сторін одна до одної) для визначення початку перебігу та закінчення строку дії договору, тому в такому разі має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій.

З такого слідує, що восени 2021 року ПСП «Україна» засіяла земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0148 маючи на те реальне, а не удаване право, оскільки договір оренди землі від 04.01.2021 року виконувався, хоч і не був зареєстрований, на даний час слідчий суддя не має відомостей щодо його оскарження сторонами чи третіми особами.

Слідчим суддею з досліджених матеріалів кримінального провадження та наданих показів безпосередньо у судовому засіданні встановлено, що в даному випадку між ОСОБА_3 та ПСП «Україна» виник саме цивільно-правовий спір, оскільки з моменту переходу права власності земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0148 до ОСОБА_3 , жодних дій всупереч встановленому порядку і без законних повноважень ПСП «Україна», які б свідчили про порушення прав власника та завдання йому значної шкоди та які могли слугувати підставою для їх кваліфікації за ст.356 КК України, здійснено не було.

Питання користування земельною ділянкою з моменту її купівлі на власний розсуд, а саме обробка, посів та збирання уражаю, внесення добрив та інше залежали лише від особистої волі її власника, тобто скаржника ОСОБА_3 .

Факту вчинення будь-яких дій, які б могли цьому перешкодити як зі сторони ПСП «Дружба» так і зі сторони третіх осіб у судовому засіданні не встановлено.

Зважаючи на вищенаведене, слідчий суддя прийшов до висновку, що дізнавач у постанові від 03.04.2023 року про закриття кримінального провадження обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.369-372 КПК України,

ПОВСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження №0000031 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 24.04.2023 року о 12 годині 30 хвилин.

СуддяІгор ПОГОРЄЛОВ