Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/334/23
Провадження № 1-кп/499/47/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Березівського району Одеської області обвинувальний акт кримінального провадження №0000059 внесеного до ЄРДР від 23.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іванівка Іванівського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , з повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утримані одну неповнолітню дитину, раніше не судимого в силу ст.89 КК України:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні було встановлено, що у вересні 2022 року, точної дати судом не представилося можливим встановити, обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи про відсутність господарів садиби, з метою викрадення чужого майна, прибув на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та належить на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Перебуваючи на подвір`ї, за вказаною адресою, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи незаконний та протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, із застосуванням фізичної сили, вирвав металеві скоби на які кріпився навісний замок на вхідних дверях до будинку за вказаною адресою, відчинив двері та проник до житлового будинку. Надалі, вчиняючи протиправні дії в умовах воєнного стану, який набрав чинності з 07.03.2022 року Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, продовженого з 25.05.2022 - Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 року № 2263-ІХ, продовженого з 23.08.2022 - Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від15.08.2022 року № 2500-ІХ, обвинувачений ОСОБА_4 здійснив крадіжку майна, що належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме: двох алюмінієвих казанів (каструль) кожна об`ємом 40 літрів, вартість одного казана (каструлі) 1800 гривень, одного алюмінієвого казана (каструля) об`ємом 20 літрів, вартістю 1000 гривень та ДКУ (подрібнювач для зерна) вартістю 2500 гривень, і з викраденим майном покинув місце події, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , майнову шкоду на загальну суму 7100 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному правопорушенні визнав в повному обсязі, при цьому не оспорюючи ні спосіб ні мету вчинення кримінального правопорушення, щиро каявся, просив суд суворо його не карати та надав покази, відповідно до яких відзначив, що дійсно, він на початку осені 2022 року, перебуваючи за місцем свого колишнього мешкання в с. Калинівка, достовірно знав, що по сусідству з ним проживає потерпіла, якої на то час не було вдома через проходження лікування в медичному закладі. Під час закриття консервації, йому не вистачило каструль, він знав, що вони є у сусідки, та знаючи, що нікого немає вдома, він прийшов до будинку потерпілої, вирвав скоби на яких тримався замок на вхідних дверях до будинку та викрав звідти вищевказане майно, яким в подальшому користувався у побуті.

Потерпіла у судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, вказала, що претензій до обвинуваченого не має, просила суворо не карати та призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, його згоду на розгляд справи у порядку ст.349 КПК України, повне визнання ним своєї вини, а також те, що він не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, тому відповідно до ч. 3 ст.349КПКУкраїни суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого та долі речових доказів.

На виконання вимог ч. 3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та вчинена у умовах воєнного стану.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до ст.66 КК України визнає його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного злочину, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, висловленої ним в судовому засіданні, відсутність претензій до обвинуваченого з боку потерпілої, а також активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, досудовим розслідуванням та судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він офіційно не працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, має зареєстроване місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до висновку, наведеного у досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, та не становитиме небезпеки для суспільства.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 65 КК України, а також роз`ясненнями абз. 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину), а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, висновок досудової доповіді, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 4 ст.185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, яке є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, а відтак, наявні підстави для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком на три роки. На період іспитового строку слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити згідно ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвалу слідчого судді Березівського районного суду Одеської області про арешт тимчасово вилученого майна від 09.12.2022 року накладений на три алюмінієві казани, об`ємом два по 40л. та один 20л., та одну дробилку для зерна - скасувати.

Речові доказі, а саме три алюмінієві казани, об`ємом два по 40л. та один 20л., та одну дробилку для зерна - вважати повернутими за належністю ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1