Справа № 128/2471/23
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції клопотання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 22.10.2021 Личаківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Покарання, яке призначене вироком Галицького районного суду м. Львова від 31.07.2020 у виді штрафу в розмірі 17 000 грн ухвалено виконувати самостійно,

про застосування покарання за наявності кількох вироків,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо ОСОБА_6 , який відбуває покарання в Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№81)».

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 засуджений вироком Личаківського районного суду м. Львова від 22.10.2021 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 31.07.2020 у виді штрафу у розмірі 17 000 грн ухвалено виконувати самостійно. 07.06.2023 на адресу установи надійшла ухвала Галицького районного суду м. Львова від 11.10.2021 про заміну несплаченої суми штрафу в розмірі 17 000 грн, який йому був призначений за вироком Галицького районного суду м. Львова від 31.07.2020 на покарання у виді 240 год громадських робіт. У зв`язку з чим установа просить винести рішення про застосування покарання за наявності кількох вироків, відповідно до п. 11 ч. 1 ст.ст. 537, 539 КПК України, а саме призначити остаточне покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 22.10.2021 та вироком Галицького районного суду м. Львова від 31.07.2020, зміненого ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.10.2021.

В судовому засіданні представники установи підтримали клопотання та просили його задовольнити, остаточне покарання визначити на розсуд суду із застосуванням ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України.

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Пояснивши, що оскільки він раніше був засуджений до штрафу, який не сплатив, в подальшому при його засудженні було ухвалено покарання у виді штрафу виконувати самостійно, а він вже був ув`язнений, тому звернувся із заявою про заміну йому штрафу на громадські роботи, які просить поглинути ухвалою суду.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити та призначити засудженому остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначити у виді 4 років позбавлення волі.

Вивчивши клопотання, з`ясувавши позицію прокурора, засудженого, представника установи виконання покарань, дослідивши матеріали даної справи та особової справи ОСОБА_6 , суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання та особової справи засудженого, вироком Галицького районного суду м. Львова від 31.07.2020 ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. У зв`язку з несплатою вищевказаного штрафу, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.10.2021, яка набрала законної сили 19.10.2021, замінено несплачену суму штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, на покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 22.10.2021 ОСОБА_6 було засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 18.07.2021. Покарання, яке призначене вироком Галицького районного суду м. Львова від 31.07.2020 у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, ухвалено виконувати самостійно.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу

Кримінальні правопорушення, за яке ОСОБА_6 засуджено вироком Личаківського районного суду м. Львова від 22.10.2021, вчинено ним 11.01.2021, 02.02.2021, 18.07.2021, тобто після постановлення 31.07.2020 вироку Галицького районного суду м. Львова, а тому положення ч. 4 ст. 70 КК України в даному випадку застосуванню не підлягають.

Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (ч. 1 ст. 71 КК України).

Тобто призначення остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, як просить в судовому засіданні прокурор та засуджений, не відповідає встановленим обставинам та підставам для визначення остаточного покарання.

Крім цього, суд звертає увагу, що звернувшись до суду із зазначеним клопотанням установа виконання покарання не врахувала, що вироком Личаківського районного суду м. Львова від 22.10.2021 враховано вирок Галицького районного суду м. Львова від 31.07.2020, який ухвалено виконувати самотійно. Отже, питання застосування покарання за наявності двох вироків було вирішено вироком суду, яким враховано всі попередньо постановлені щодо засудженого вироки.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків (п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК України та статей 411, 413 КПК України.

Тобто не лише за наявності невиконаного вироку, а й за умови, що про нього не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд вправі визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК України.

Як вбачається з вищевикладеного, при постановленні 22.10.2021 вироку Личаківським районним судом м. Львова, суду було відомо про наявність вироку Галицького районного суду м. Львова від 31.07.2020, враховано його при призначенні остаточного покарання та порядок його виконання визначено в резолютивній частині вироку.

Таким чином, на час розгляду судом клопотання про застосування покарання за наявності кількох вироків, відсутній вирок відносно ОСОБА_6 , який не було б враховано останнім вироком, за яким його засуджено.

Суд звертає увагу, що положення п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, враховуючи п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7, передбачає застосування покарання судом за наявності саме кількох вироків, при умові наявності щодо засудженого вироку, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, однак застосування покарання на підставі п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України за наявності вироку та ухвали суду про заміну одного виду покарання іншим за вироком, який вже було постановлено судом виконувати самостійно, чинним кримінально-процесуальним законом не передбачено.

При цьому, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (ч. 1 ст. 1 КПК України).

Суд також бере до уваги роз`яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків», а саме, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 411 КПК України (ст. 539 чинного на даний час КПК України), питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову. Зокрема, не можна у такому порядку: - уточнити призначене покарання (як основне, так і додаткове) щодо його виду та строку; - призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо; - призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України (ст. 71 чинного на даний час КК України) не було вирішено, та ін.

Натомість зміст клопотання зводиться до виправлення судом за місцем виконання останнього вироку суду щодо ОСОБА_6 ситуації, за якої суду при постановленні останнього за часом вироку від 22.10.2021 було відомо про існування іншого невиконаного вироку від 31.07.2020 та визначено порядок його виконання, а саме ухвалено виконувати його самостійно, однак покарання за даним вироком було замінено зі штрафу на громадські роботи. Та визначення судом будь-якого іншого способу відбування покарання за вироком від 31.07.2020, окрім як самостійне виконання, що вже вирішено судом у вироку від 22.10.2021, призведе до зміни змісту такого вироку в частині визначення остаточного покарання та порядку його відбування, що є неприпустимим.

Таким чином, за відсутності правових підстав для застосування ч. 4 ст. 70 КК України та відсутності законних підстав для зміни способу виконання вироку суду від 22.10.2021, який набув законної сили та обов`язковий до виконання, а призначення судом остаточного покарання на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова від 11.10.2021 чинним кримінально-процесуальним законом не передбачено та вплине на спосіб виконання даних двох вироків, визначений останнім за часом вироком, суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні даного клопотання.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» про застосування покарання за наявності кількох вироківвідмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницькій районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: