Провадження № 1-кп/742/307/23
Єдиний унікальний № 742/2372/23
ВИРОК

іменем України

09 червня 2023 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000534 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Прилуки Чернігівської області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючої, розлученої, маючу на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судиму,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 , 16 квітня 2023 року близько 18 години (точного часу не встановлено), перебуваючи у квартирі за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення офіційного документу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого використання його для заволодіння грошовими коштами, скориставшись тим, що за її протиправними діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними, шляхом вільного доступу з кишені куртки своєї матері ОСОБА_5 викрала банківську картку АТ «»ОЩАДБАНК» № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я потерпілої ОСОБА_5 , яка є різновидом офіційного документа та містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального засобу. Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденою банківською карткою на власний розсуд.

Крім того, встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 , правомірно маючи в розпорядженні банківську картку АТ «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_2 , відкриту на ім`я потерпілої ОСОБА_5 , котру остання 16 квітня 2023 року добровільно надала обвинуваченій ОСОБА_4 , з метою придбання окремих продуктів харчування в магазині «Транзит», розташованому в АДРЕСА_2 , маючи єдиний прямий умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном (крадіжку), в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливі мотиви, з метою власного збагачення, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди потерпілій ОСОБА_5 , попередньо знаючи логін і пароль від банківської картки АТ «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_2 без дозволу та відома власника ОСОБА_5 16 квітня 2023 року о 19 год. 36 хв. перебуваючи в м.Ніжин на залізничному вокзалі за адресою: Чернігівська область, м.Ніжин, вул.Вокзальна, буд.8 вчинила крадіжку грошових коштів на суму 1000 грн.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном (крадіжку) в період часу з 17 квітня 2023 року по 18 квітня 2023 року, перебуваючи в приміщенні відділення Нової пошти №1, розташованої за адресою: Київська область, Броварський район, с.Заворичі, вул.Культурна, буд.1 А, та магазинах розташованих по вул.Культури в с.Заворичі Броварського району Київської області, вчинила крадіжку грошових коштів шляхом розрахунку карткою потерпілої за купівлю продуктів харчування та переведення в готівку на загальну суму 2643 грн. 43 коп.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном (крадіжку) 18 квітня 2023 року перебуваючи поряд з РФ «Південно-Західна залізниця» АТ «Укзалізниця», який розташований по вул.Степана Бандери в м.Бровари Київської області, вчинила крадіжку грошових коштів шляхом розрахунку карткою потерпілої за купівлю продуктів харчування на суму 56 грн.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 незаконно заволоділа грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 3829 грн. 93 коп., якими розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 , маючи єдиний прямий умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном (крадіжку), в умовах воєнного стану, умисно, повторно, незаконно, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на таємне викрадення чужого майна (майна), використовуючи раніше викрадену нею у потерпілої ОСОБА_5 АТ «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_1 в період часу з 17 квітня 2023 року по 18 квітня 2023 року, перебуваючи в приміщенні відділення Нової пошти №1, розташованої за адресою: Київська область, Броварський район, с.Заворичі, вул.Культури, 1 А, в магазинах розташованих по вул.Культури в с.Заворичі Броварського району Київської області та в магазинах «Єрьома», який розташований по вул.Вокзальна в с.Заворичі Броварського району Київської області, вчинила крадіжку грошових коштів шляхом розрахунку карткою потерпілої за купівлю продуктів харчування та переведення в готівку на загальну суму 2728 грн, якими розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненому визнала повністю, фактичних обставин кримінального провадження, найменування, кількості та вартості викраденого майна, не оспорює. Щиро кається в скоєному, просить суд суворо не карати, зобов`язалася не вчиняти подібного в майбутньому. Відшкодувала завдані збитки потерпілій.

Потерпіла в судове засідання не прибула, згідно письмової заяви просила проводити судовий розгляд кримінального провадження без її участі, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, оскільки збитки їй відшкодовані в повному обсязі. Щодо призначення покарання покладається на розсуд суду. Просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які її характеризують. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при ухваленні вироку.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не добуто.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченої у вчинених кримінальних правопорушеннях повністю доказаною, і її дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.357 КК України, а саме викрадення офіційних документів; у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, передбачені ст.66 КК України, суд визнає - щире каяття, активне сприяння у розкриттю кримінальних правопорушень та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, передбачені ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, за ч.1 ст.357 КК України кримінальним проступком, та за ч.4 ст.185 КК України тяжким злочином, особу винної та її позицію до вчиненого, яка за місцем проживання характеризується посередньо, згідно довідки психоневрологічного відділення поліклініки КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» від 27 квітня 2023 року за №186, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не зверталася, згідно довідки КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» від 27 квітня 2023 року за №291, на диспансерному обліку не числиться і за медичною допомогою не зверталася, розлучена, маюча на утриманні одну малолітню дитину, не працююча, раніше не судима, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжує таке, і вважає за можливе призначити їй покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу на користь держави у межах санкції даної статті, за ч.4 ст.185 КК України призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі у межах санкції даної статті, та за правилами ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, а саме призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі.

При цьому суд, враховуючи позицію прокурора та потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, оскільки збитки їй відшкодовані в повному обсязі, щодо міри покарання просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, в вважає що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, а тому їй необхідно при призначенні покарання застосувати статтю 75 КК України, звільнивши її від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винної, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, а також для попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

По матеріалам кримінального провадження потерпілою цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Оскільки, запобіжний захід відносно обвинуваченої в ході досудового слідства не обирався, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно неї запобіжного заходу на цьому етапі судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання:

-за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити засудженій ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 2 роки, якщо засуджена протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:

- дві виписки по картковому рахунку з АТ «Ощадбанк» на 2-ох аркушах залишити в матеріалах кримінального провадження;

- дві банківські картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 (кредитна картка), червоного кольору та № НОМЕР_2 (пенсійна картка), жовтого кольору, належні ОСОБА_5 -залишити в законному володінні ОСОБА_5 .

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору, направити потерпілій.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА