КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000568, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора групи прокурорів першого відділу управління процессуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням Законів органів безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000568, яке буловилучене 29.12.2022 в ході проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ), а саме:

- мобільний телефон марки «Sumsung», IMEI1: НОМЕР_1 ;

- ноутбук марки «Lenovo», s/n: PFoLXR93, 1 шт.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність тієї обставини,що майно, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України є речовим доказом у кримінальному провадженні №00000568,а тому наявні достатні підстави для арешту, відповідно до вимог ч.1,2,3 ст.170 та ч.3 ст. 171 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Апелянт вказує на те, що майно не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно винесена без належного з`ясування обставин кримінального провадження, оскільки органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що вказані речі мають важливе доказове значення для кримінального провадження, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вищезазначеного кримінального провадження. Окрім того посилається апелянт на те, що слідчий суддя при прийнятті рішення не врахував положення ст.168 КПК України та не звернув увагу на те, що дозвіл на вилучення електронних - інформаційних систем не надавався, а лише на їх огляд.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, а тому колегія суддів вирішила за можливе провести розгляд апеляційної скарги у його відсутність, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_5 , який просив задовольнити апеляційні вимоги в повному обсязі, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням органу досудового розслідування, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до положень ч. 2 п.1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та належне обґрунтування необхідності арешту.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000568, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 332-2, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що міжнародна криптовалютна біржа «EXMO», основні доменні імена: «exmo.me» і « ІНФОРМАЦІЯ_1 », надає можливість здійснювати фінансові операції з використанням віртуальних активів, зокрема купівлю/продаж/обмін, та на вказаний час займає одну із найбільших часток українського криптовалютного ринку - понад 1 млн. користувачів з числа громадян України, в своїй діяльності активно користується міжнародними принципами верифікації користувачів «KYC» (обов`язок ідентифікації клієнта, перед тим як він буде проводити фінансові операції) і «AML» (комплекс заходів з протидії відмиванню коштів, отриманих злочинним шляхом, фінансуванню тероризму). Діяльність вказаної біржі активно супроводжується збором персональних даних українських громадян під час їх реєстрації (паспортні дані, адреси електронних скриньок, адреси проживання та/або реєстрації, номера телефонів, фотозображення користувачів, ІР-адреси входів, банківські картки, транзакції за криптовалютними рахунками тощо).

Під час досудового розслідування, серед іншого, органом досудового розслідування встановлено, що до забезпечення функціонування інфраструктури криптовалютної біржі як на території України, так і на території Російської Федерації, а також супроводження фінансово-господарської діяльності юридичних осіб, які використовуються в інтересах криптовалютної біржі «EXMO» причетна громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування з метою забезпечення збереження речових доказів звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене 29.12.2022 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, а саме з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, що має місце в даному випадку.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на мобільний телефон та ноутбук з метою його збереження.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, зазначене у клопотанні органу досудового розслідування, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта, слід визнати непереконливими.

Що стосується доводів апелянта про те, що клопотання органу досудового розслідування про арешт майна розглянуто без додержання вимог ст.168 КПК України і тимчасово вилучене майно підлягало поверненню, то вони не заслуговують на увагу колегія суддів, так як слідчий суддя при розгляді клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на вищезазначене майно дотримався вимог ст. 170 КПК України, за якою арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. При цьому колегія суддів зважує увагу на тому, що проведено огляд і вилучене майно визнано речовим доказом та постановою слідчого від 29.12.2022 року призначено проведення судової технічної експертизи, мобільного телефону марки «Sumsung», IMEI1: НОМЕР_1 ;ноутбука марки «Lenovo», s/n: PFoLXR93, 1 шт.,зазначена постанова із об`єктами дослідження направлена до Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Також, колегія суддів вважає, що апелянт не підтвердив належними доказами обставин, за якими він вважає, що дане майно не стосується кримінального провадження, яке розслідується.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 30 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000568, - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2457/2023

Єдиний унікальний номер 760/441/23

Доповідач: ОСОБА_1