Справа № 487/2438/23
Провадження № 1-кп/487/603/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000598 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, відповідно до ст..89 КК України не судимого, без місця реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним .

Будучи військовозобов`язаним і придатним до військової служби, діючи умисно, усвідомлюючи свої дії, з метою ухилення від призову у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України, ОСОБА_3 не маючи права на відстрочку, без поважних причин, 13.01.23 отримавши мобілізаційне розпорядження та повістку на відправку до команди НОМЕР_1 , не прибув на вказану дату, а саме 19.01.23 до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом.

Таким чином ОСОБА_3 ухилився від виконання свого конституційного обов`язку та призову на військову службу за мобілізацією, чим порушив вимоги ст..65 Конституції України, положення Законів України «Про військовий обов`язок та військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/202 від 24.02.22

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

За встановлених обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період та його дії кваліфікує за ст. 336 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті.

Детальніше суду показав, що 13.01.23 на вулиці його зустріли військові та запропонували проїхати до військомату, на що він погодився. У військоматі йому запропонували пройти лікарську комісію, на що він погодився. Пройшовши комісію йому вручили повістку на 19.01.23 однак до воєнкомату не прийшом. Проходити війському службу не бажає, вважає, що більше користі принесе на відбудуванні зруйнованих будинків та вважає себе не корисним для військової служби.

У вчиненому щиро розкаявся.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні та логічні, не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності позиції.

Враховуючи, що обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті у повному обсязі, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Визнання вини ОСОБА_3 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину суд визнає обставинами, що відповідно до статті 66 КК України пом`якшують його покарання.

Обставин, що відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

У відповідності до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Згідно вимог ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину 2006 року народження, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має позитивну характеристику.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у виді позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст.75 КК України із встановленням обов`язків відповідно до вимог ст.76 КК України.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що саме таке покарання з урахування конкретних обставин вчинення злочину відповідатиме принципу індивідуалізації призначеного покарання, буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 100,349, 373- 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, - не пізніше наступного дня після ухвалення судового рішення.

Суддя ОСОБА_1