ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1393/23 Справа № 208/6646/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року про задоволення подання начальника державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» та звільнення умовно-достроково ОСОБА_7 від відбування невідбутої частини покарання,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року було задоволено подання начальника державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» та звільнення умовно-достроково ОСОБА_7 від відбування невідбутої частини покарання.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що ОСОБА_7 за період відбування покарання сумлінно виконувала вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускала порушень, регулярно приймала участь у заходах виховного характеру, брала активну участь у суспільному житті колонії, працевлаштована на виробництві, вона щиро розкаялась у скоєному. Підтримує соціальні зв`язки з рідними. У разі звільнення від відбування покарання має намір мешкати з рідними в м.Умань.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання установи «Кам`янської виправної колонії (№ 34)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 , призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.01.2019 року за ч. 1 ст. 317, ч.2 ст. 307 КК України.

Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що заохочення в державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» засуджена отримала безпосередньо перед настанням строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення, що відповідно до ст. 81 КК України та Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»№ 2 від 26.04.2002 само по собі не може вказувати на доведення засудженою свого виправлення так, як цей період не враховує весь час відбування покарання.

Прокурор вказав, що заохочення, отримані засудженою за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, тобто фактично за ті дії, які кожна засуджена особа зобов`язана виконувати відповідно до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Прокурор зазначив, що засуджена після негативного ставлення до роботи, тільки почала ставати на шлях виправлення та станом на теперішній час не готова до самокерованої право-слухняної поведінки.

Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року без змін.

Вказав, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив обставини справи та докази, які подавалися суду першої інстанції.

Зазначив, що в апеляційній скарзі прокурора зазначені обставини, які взагалі не відповідають дійсності і обставинам справи.

Захисник вказав, що прокурор в обгрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що засуджена ОСОБА_7 по прибуттю до ДУ Кам`янська виправна колонія №34 ніби була працевлаштована на швейне виробництво швачкою. Також зазначає, що засудженій робота швачки спочатку ніби не вдавалась, і вона була переведена чистильником продукції. Закінчила навчальний центр при установі за професією «Швачка», мала КТУ 1,2.

Проте захисник наголосив, що зазначені прокурором обставини не відповідають дійсності, оскільки засуджена ОСОБА_7 взагалі ніколи не була працевлаштована швачкою.

Захисник вказав, що засуджена була переведена для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації на підставі ст.ст. 100,101 КВК України як засуджена, яка стає на шлях виправлення.

Зазначив, що засуджена працевлаштована підсобним робітником на контрагентському обєкті. Працевлаштована до ПРАТ «ОРІЛЬ-ЛІДЕР» (Птахофабрика), до праці засуджена завжди ставилась добре.

Вказав, що засуджена має вищу освіту і закінчила Київський Національний Університет за спеціальністю оподаткування, економіка і підприємництво.

Захисник вважає, що прокурор, подаючи апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, не вивчав в повному обсязі матеріали справи, зокрема, матеріали особистої справи засудженої ОСОБА_7 , не читав ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Колегія суддів зазначає, що рішення про задоволення клопотання установи про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 судом першої інстанції було прийнято без достатнього обґрунтування та за відсутності будь-яких даних, які б доводили те, що засуджена сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджена вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 317, ч.2 ст. 307 КК Україна від 18.01.2019 року до покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Крім того, засуджена має чотири заохочення, а саме:

- 15.04.2021 року оголошено подяку, яка своєю зразковою поведінкою та добросовісним ставленням до праці була взірцем для інших засуджених;

- 09.09.2021 року оголошено подяку, яка своєю зразковою поведінкою та добросовісним ставленням до праці була взірцем для інших засуджених;

- 19.05.2022 року оголошено подяку за сумлінну поведінку та ставлення до праці, яка є взірцем для інших засуджених;

- 29.09.2022 року оголошено подяку за сумлінне виконання своїх трудових обов`язків.

Колегія суддів зазначає, що заохочення в ДУ Кам`янській виправній колонії (№34) засуджена отримала безпосередньо перед настанням строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення, що відповідно до ст. 81 КК України та Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 само по собі не може вказувати на доведення засудженою свого виправлення так, як цей період не враховує весь час відбування покарання.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора стосовно того, що заохочення отримані засудженою за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, тобто фактично за ті дії, які кожна засуджена особа зобов`язана виконувати відповідно до Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

Колегія суддів зазначає, що хоча відомості наявні в матеріалах справи і характеризують позитивно особу засудженої, проте у сукупності не дають підстави вважати, що ОСОБА_7 впродовж всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, тому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора.

Колегія суддів зазначає, що дотримання правил внутрішнього розпорядку є обов`язком засудженої, і наявність заохочень не можуть свідчити про виправлення засудженої.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до засудженої умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора і скасувати ухвалу суду першої інстанції з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року про задоволення подання начальника державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» та звільнення умовно-достроково ОСОБА_7 від відбування невідбутої частини покарання задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року про задоволення подання начальника державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» та звільнення умовно-достроково ОСОБА_7 від відбування невідбутої частини покарання скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання начальника державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 34)» та звільнення умовно-достроково ОСОБА_7 від відбування невідбутої частини покарання відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4