справа № 361/2777/23
провадження № 1-кп/361/855/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001089 від 07.04.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин Білоцерківського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, працюючого директором ТОВ «Люкс-лідер», одруженого, на утриманні нікого не має, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з вимогами ст. ст. 41, 68 та 92 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Правовий режим власності визначається виключно законами України.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 78 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 13.02.2021) передбачено наступне:

1. Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

2. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

3. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Статтею 79 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 13.02.2021) встановлено наступне:

1. Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

2. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

3. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Статтею 79-1 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 13.02.2021) визначено, що:

1. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

2. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

3. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

4. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

5. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

7. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

9. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

10. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Статтею 80 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 13.02.2021) передбачено наступні суб`єкти права власності на землю якими є:

а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності;

б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності;

в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 13.02.2021) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Статтею 83 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 13.02.2021) щодо права власності на землю територіальних громад передбачено наступне:

1. Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

2. У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

3. Земельні ділянки державної власності, які передбачається використати для розміщення об`єктів, призначених для обслуговування потреб територіальної громади (комунальних підприємств, установ, організацій, громадських пасовищ, кладовищ, місць знешкодження та утилізації відходів, рекреаційних об`єктів тощо), а також земельні ділянки, які відповідно до затвердженої містобудівної документації передбачається включити у межі населених пунктів, за рішеннями органів виконавчої влади передаються у комунальну власність.

5. Територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі:

а) передачі їм земель державної власності;

б) відчуження земельних ділянок для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону;

в) прийняття спадщини або переходу в їхню власність земельних ділянок, визнаних судом відумерлою спадщиною;

г) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

ґ) виникнення інших підстав, передбачених законом.

Статтею 116 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 13.02.2021) встановлено наступне:

1. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

2. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

3. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

4. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

5. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 13.02.2021) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державний земельний кадастр» (в редакції Закону від 26.02.2021), внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Надання відомостей з Державного земельного кадастру у визначених частиною першою статті 38 цього Закону випадках може здійснюватися також адміністраторами центрів надання адміністративних послуг у порядку, встановленому Законом України «Про адміністративні послуги», або уповноваженими посадовими особами виконавчих органів місцевого самоврядування, які успішно пройшли стажування у сфері земельних відносин.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про державний земельний кадастр» (в редакції Закону від 26.02.2021), відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про державний земельний кадастр» (в редакції Закону від 04.12.2022), підставами та основними вимогами внесення до Державного земельного кадастру є наступні:

1. Відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками;

3. Відомості про економічну оцінку земель вносяться до Державного земельного кадастру на підставі затвердженої технічної документації з такої оцінки.

7. Відомості про нормативну грошову оцінку земель вносяться до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації з такої оцінки.

8. Відомості про межі адміністративно-територіальних одиниць вносяться до Державного земельного кадастру на підставі проектів землеустрою щодо встановлення та зміни меж адміністративно-територіальних одиниць.

9. Відомості про речові права на земельні ділянки, що виникли до 1 січня 2013 року, вносяться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, до Державного земельного кадастру із Державного реєстру земель та документів, що відповідно до законодавства, яке діяло до 1 січня 2013 року, посвідчували право власності або право користування землею (земельними ділянками), а також книг записів (реєстрації) таких документів.

Відомості про розподіл земель за формами власності і видами речових прав вносяться до Державного земельного кадастру відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

14. Документація із землеустрою і технічна документація з оцінки земель подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, відповідно до їх повноважень, визначених цим Законом, разом з електронним документом, що містить результати робіт із землеустрою та оцінки земель.

15. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється у строк, що не перевищує чотирнадцяти робочих днів з дня отримання відповідних документів, якщо цим Законом не встановлено інший строк для здійснення цих дій.

16. Заява про внесення відомостей до Державного земельного кадастру разом із документацією із землеустрою та документацією з оцінки земель, яка

є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, може подаватися за бажанням заявника в паперовій або електронній формі.

17. Подання Державному кадастровому реєстратору заяви про внесення відомостей до Державного земельного кадастру разом із документацією із землеустрою чи документацією із оцінки земель здійснюється розробником такої документації, якщо інше не встановлено договором на виконання робіт із землеустрою чи оцінки земель.

18. Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється розробником такої документації, якщо інше не встановлено договором на виконання робіт із землеустрою.

19. Інформація про дату реєстрації заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, вхідний номер, стислий зміст заяви, а також інформація про наслідки її розгляду підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

20. Внесені відомості зберігаються у Державному земельному кадастрі постійно.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про державний земельний кадастр» (в редакції Закону від 26.02.2021) документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подається органу, що здійснює внесення таких відомостей, також у формі електронного документа.

Електронний документ подається Державному кадастровому реєстратору, який здійснює внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, разом із документацією, яка є підставою для такого внесення, у паперовому вигляді.

Перевірка відповідності наданого електронного документа наявним даним Державного земельного кадастру та встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик щодо розроблення такого документа здійснюється Державним кадастровим реєстратором, уповноваженим здійснювати внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, протягом строку, встановленого статтею 21 цього Закону для їх внесення.

Статтею 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» (в редакції Закону від 26.02.2021), щодо державної реєстрації земельної ділянки передбачено наступне.

1. Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

2. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

3. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності); замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву).

4. Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення, а в разі подання заяви в електронній формі - надсилається засобами телекомунікаційного зв`язку.

5. Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

6. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження

в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

8. На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

9. При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції Закону від 01.12.2020), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції Закону від 01.12.2020), загальними засадами державної реєстрації прав є:

1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження;

2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав;

2-1) одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва та державної реєстрації прав;

3) публічність державної реєстрації прав;

4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом;

5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції Закону від 01.12.2020), речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції Закону від 01.12.2020) щодо підстав для державної реєстрації прав передбачено наступне:

1. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться серед іншого на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність.

В порушення вищевказаних вимог законодавства, що регламентують порядок набуття громадянином України права власності на земельні ділянки, нехтуючи основними засадами Конституції України щодо неухильного додержання Конституції України та законів України, порушуючи ст. 14 Конституції України відповідно до якої право власності на землю набувається

і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, у 2021 році, точного часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено, у невстановленої на даний час групи осіб, виник спільний злочинний та протиправний умисел на заволодіння шахрайським шляхом майном, а саме земельними ділянками загальною площею 10 га, які розташовані на території Рожівського старостинського округу Броварського району Київської області.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на протиправне заволодіння земельними ділянками комунальної власності, які розташовані на території Рожівського старостинського округу Броварського району Київської області, невстановленою під час досудового розслідування особами, розуміючи, що для приховування слідів своєї злочинної діяльності та заволодіння земельними ділянками необхідно буде здійснити ряд протиправних дій, залучили до виконання свого злочинного умислу в якості пособника ОСОБА_4 , який за грошову допомогу (в розрахунку двісті доларів США за копії документів однієї людини) здійснить пошук громадян за надання доручень на здійснення представництва громадян та вчинення від їх імені правочинів, з метою незаконного заволодіння земельними ділянками та здійснення подальшого їх відчуження на користь третіх осіб та особу, яка буде діяти від їх імені.

Приблизно у вересні-грудні 2021 року, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в м. Узин Білоцерківського району Київської області, ОСОБА_4 , підшукавши ще одного пособника ОСОБА_6 , який за грошову винагороду (в розрахунку двісті доларів США за копії документів однієї людини) здійснював пошук громадян та здійснював з ними розрахунок за надання доручень та підшукав ОСОБА_7 , який буде здійснювати представництво громадян та вчинення від їх імені правочинів з метою незаконного заволодіння земельними ділянками та здійснення подальшого їх відчуження на користь третіх осіб.

Після чого, у невстановлений досудовим розслідуванням час наприкінці 2021 року ОСОБА_6 за грошову допомогу підшукав громадян України, які проживають в м. Узин Білоцерківського району Київської області, у тому числі із малозабезпечених сімей, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які за грошову винагороду погодились надати копії своїх паспортів громадянина України та реєстраційних номерів облікової картки платника податків для внесення їх даних до вищезазначених бланків державних актів на право власності на землю.

У подальшому наприкінці 2021 року, після отримання невстановленими особами персональних даних осіб, які необхідні для внесення до бланків державних актів на право власності на землю, ОСОБА_6 передав персональні дані громадян ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та копії паспортів громадян України та картки платників податків останніх, невстановлених досудовим розслідуванням особам.

У період часу з грудня 2021 року по січень 2022 року ОСОБА_6 забезпечив явку громадян ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а ОСОБА_13 забезпечив явку ОСОБА_7 до Узинської державної нотаріальної контори Київської області за адресою : Київська область, м. Узин, вул. Леніна, 72-а для посвідчення довіреностей на імя ОСОБА_7 , який в подальшому отримав від вказаних громадян нотаріально посвідчені довіреності на імя ОСОБА_7 , посвідчені державним нотаріусом Узинської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_14 , на вчинення правочинів, в тому числі бути представником з усіх питань, пов`язаних із оформленням, отримання на їх ім`я згідно із Земельним кодексом України в процесі приватизації земельних ділянок площею по 2,0000 га, розташованих на території Рожівської сільської ради Броварського району Київської області та їх розпорядження, а саме: 24.12.2021 від ОСОБА_9 , 24.12.2021 від ОСОБА_8 , 10.01.2022 від ОСОБА_11 , 24.12.2021 відОСОБА_15 , 02.02.2022 від ОСОБА_10 .

Після посвідчення зазначених довіреностей ОСОБА_6 передавав громадянам ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 грошові кошти у сумі по 1500 грн. кожному.

В подальшому, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, невстановлені під час досудового розслідування особи, у невстановлений спосіб та від невстановлених в ході досудового розслідування осіб, отримали архівні відомості щодо реєстраційних номерів та дат рішень Рожівської сільської ради Броварського району Київської області про передачу громадянам земельних ділянок у приватну власність за період 1999-2000 років.

Після чого, зазначені відомості щодо рішень Рожівської сільської ради та анкетні дані осіб, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у невстановлені досудовим розслідуванням час, місці, способом та особами, внесено до бланків державних актів на право власності на землю: серії ЧР № без номеру (надалі за текстом б/н); ЧР № б/н; ЧР № б/н; ЧР № б/н; ЧР № б/н.

В результаті внесення вказаних відомостей, сформовані наступні державні акти на право власності на землю:

- згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № б/н громадянину України ОСОБА_10 на підставі рішення 21 сесії 3 скликання Рожівської сільської ради народних депутатів від 17.11.1999 за №181-ХХІ-ІІІ передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,000 га на території Рожівської сільської ради з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства». Вказаний акт зареєстровано 25.07.2000 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ЧР №000317;

- згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № б/н громадянину України ОСОБА_12 на підставі рішення 21 сесії 3 скликання Рожівської сільської ради народних депутатів від 17.11.1999 за №180-ХХІ-ІІІ передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,000 га на території Рожівської сільської ради з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства». Вказаний акт зареєстровано 16.08.2000 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ЧР №000456;

- згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № б/н громадянину України ОСОБА_11 на підставі рішення 21 сесії 3 скликання Рожівської сільської ради народних депутатів від 17.11.1999 за №183-ХХІ-ІІІ передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,000 га на території Рожівської сільської ради з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства». Вказаний акт зареєстровано 08.09.2000 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ЧР №000502;

- згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № б/н громадянину України ОСОБА_8 на підставі рішення 21 сесії 3 скликання Рожівської сільської ради народних депутатів від 17.11.1999 за №179-ХХІ-ІІІ передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,000 га на території Рожівської сільської ради з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства». Вказаний акт зареєстровано 16.06.2000 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ЧР №000239;

- згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № б/н громадянину України ОСОБА_9 на підставі рішення 21 сесії 3 скликання Рожівської сільської ради народних депутатів від 17.11.1999 за №184-ХХІ-ІІІ передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,000 га на території Рожівської сільської ради з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства». Вказаний акт зареєстровано 16.06.2000 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ЧР №000244.

Однак, в дійсності вищевказаними рішеннями Рожівської сільської ради вказані земельні ділянки зазначеним громадянам у приватну власність не передавались.

Після цього, у грудні 2021 року невстановлені під час досудового розслідування особи, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці домовилися із невстановленими службовими особами КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» щодо виготовлення, на підставі підроблених державних актів на право власності на земельні ділянки, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться у власності ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площами по 2,000 га кожна, розташовані на території Рожівського старостинського округу Калинівської селищної ради Броварського району Київської області.

Після цього, в період часу з грудня 2021 по січень 2022 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , за сприяння невстановлених під час досудового розслідування осіб, перебуваючи на першому поверсі офісного приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_2 надав до Комунального підприємства Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» () копії 5 державних актів на право приватної власності на землю серії ЧР № б/н на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та копії паспортів громадянина України на ім`я зазначених громадян та реєстраційних номерів облікової картки платника податків.

Після цього, у невстановлені досудовим розслідуванням точний час та місці, у грудні 2021 - січні 2022 року, невстановлена особа, маючи кваліфікацію інженера-землевпорядника та доступ до плану розміщення земельних ділянок в селі Рожівка Броварського району Київської області, підшукав можливі місця розташувань земельних ділянок на місцевості під відповідні параметри земельних ділянок, які зазначені у вищевказаних державних актах на право власності на землю, а також підготував та оформив на вказані земельні ділянки технічну документацію із землеустрою в електронному та документальному вигляді від КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації», без фактичного проведення геодезичних робіт щодо землеустрою на місцевості.

У січні 2022 року невстановлена досудовим розслідуванням особа, передала технічні документації із землеустрою, що розроблені на підставі завідомо підроблених, у невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та способом, державних актів на право власності на землю, на земельні ділянки, що розташовані в с. Рожівка Броварського району Київської області да Центру надання адміністративних послуг Броварської районної державної адміністрації.

Після чого, у період часу з 13.01.2022 по 17.01.2022, на підставі зазначеної технічної документації із землеустрою, державними кадастровими реєстраторами Держгеокадастру, здійснено державну реєстрацію, у відповідності до технічних документацій із землеустрою, що розроблені на підставі завідомо підроблених, у невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та способом, державних актів на право власності на землю, 5 земельних ділянок із присвоєнням кадастрових номерів::01:003:0001, :01:003:0002, :01:003:0003, :01:003:0004, :01:003:0005 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площами по 2,000 га кожна, розташовані Рожівський старостинський округ Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, чим фактично вилучено вказані земельні ділянки з комунальної власності Калинівської об`єднаної територіальної громади Броварського району Київської області, шляхом позбавлення права володіння, користування та розпорядження ними.

Після цього, у період із 17.01.2022 невстановлені особи, у відділі № 3 Управління надання адміністративних послуг головного управління Держгеокадастру в Київській області отримали витяги з Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :01:003:0001, :01:003:0002, :01:003:0003, :01:003:0004, :01:003:0005 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площами по 2,000 га кожна, розташовані Рожівський старостинський округ Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, які в подальшому передано до виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області.

В подальшому у період із 17.01.2022 до 24.01.2022, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у не встановленому місці, ОСОБА_7 підписав заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:003:0001, :01:003:0002, :01:003:0003, :01:003:0004, :01:003:0005, заяви про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо зазначених земельних ділянок та заяви про знищення оригіналів державних актів на право власності на зазначені земельні ділянки, які передав невстановленим особам, які в свою чергу передано їх до виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області.

Після цього, держаним реєстратором виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області ОСОБА_16 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності:

- 24.01.2022 про реєстрацію права власності земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0004, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, розташована за адресою: Рожівський старостинський округ, Броварський район, Київська область за ОСОБА_8 ;

- 24.01.2022 про реєстрацію права власності земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0003 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, розташована за адресою: Рожівський старостинський округ, Броварський район, Київська область за ОСОБА_9 ;

- 02.02.2022 про реєстрацію права власності земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0002 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, розташована за адресою: Рожівський старостинський округ, Броварський район, Київська область за ОСОБА_10 ;

- 24.01.2022 про реєстрацію права власності земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0001 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, розташована за адресою: Рожівський старостинський округ, Броварський район, Київська область за ОСОБА_11 ;

- 24.01.2022 про реєстрацію права власності земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0005 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, розташована за адресою: Рожівський старостинський округ, Броварський район, Київська за ОСОБА_12 .

В подальшому, в період грудня 2021 року лютого 2022 року невстановленими особами підшукано ОСОБА_17 , якому запропоновано придбати зазначені земельні ділянки.

Після цього, 16.02.2022 ОСОБА_7 , який діяв від імені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , знаходячись на першому поверсі офісного приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_3 , де здійснює свою діяльність приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_18 , підписав договори купівлі-продажу укладені із ОСОБА_17 щодо купівлі-продажу земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:003:0001, :01:003:0002, :01:003:0003, :01:003:0004, :01:003:0005, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площами по 2,000 га кожна, розташовані Рожівський старостинський округ Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_18 .

За результатами вчинення вказаних вище дій невстановлених на даний час слідством осіб, за пособництва ОСОБА_6 , земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:003:0001, :01:003:0002, :01:003:0003, :01:003:0004, :01:003:0005, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площами по 2,000 га кожна, розташовані Рожівський старостинський округ Калинівської селищної ради Броварського району Київської області незаконно вибули з комунальної власності Калинівської об`єднаної територіальної громади Броварського району Київської області,та перейшли у власність ОСОБА_17 , ринкова вартість яких, згідно висновку експерта, становить 5731000гривень, чим завдали Калинівській об`єднаній територіальній громаді Броварського району Київської області матеріального збитку на зазначену суму.

За викладених ОСОБА_4 обвинувачується у пособництві у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України.

07.04.2023 між прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_19 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно умов угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у кримінального правопорушення в обсязі обвинувального акту, активно сприяв розкриттю злочину та сприяв у викритті інших учасників кримінального провадження, сторони дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 : 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, та зазначили наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить угоду затвердити та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду, повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України та підтвердив, що угоду він укладав добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просить суд затвердити угоду, так як його підзахисний обвинувачений ОСОБА_4 допомагав органу досудового слідства у викритті злочинних дій інших учасників злочину, активно сприяв розкриттю злочину, щиро покаявся.

В підготовче судове засідання представник потерпілої особи Калинівської селищної ради Броварського району Київської області ОСОБА_20 не зявилася, про дату, час і місце підготовчого судового засідання повідомлялася належним чином, однак її неявка не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання. Крім того, представником потерпілої особи в даному кримінальному провадженні було надано прокурору письмову заяву про надання згоди на укладення угоди про визнання винуватості та заяву, в якій просить проводити судові засідання та прийняти рішення у даному кримінальному провадженні без її участі, зазначені заяви за клопотанням прокурора долучені до матеріалів справи.

Суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, вислухавши доводи сторін кримінального провадження, прийшов до висновку що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості від 07.04.2023 є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та відповідає вимогам і правилам КПК та КК України. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що також виходить із вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 своїми умисними діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України пособництво у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, оскільки, відповідно до теорії конвенційної істини, сторона обвинувачення та сторона захисту дійшли згоди про те, що мало місце вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, і він винуватий у його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При затверджені угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд, у відповідності до вимог ст. ст. 65, 66 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжкого злочину, враховує конкретні обставини справи, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 викрив злочинні дії інших учасників, та дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, беручи до уваги наявність пом`якшуючих покарання обставин - щире каяття ОСОБА_4 , активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставини, що обтяжують покарання, з урахуванням особи ОСОБА_4 , який до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, утриманців не має, офіційно працевлаштований директор ТОВ «Люкс-лідер».

При цьому, суд враховує, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, оскільки обвинувачений не заперечує щодо погодженої міри покарання та затвердження угоди, може виконати взяті на себе за угодою зобов'язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, потерпіла сторона надала письмову згоду прокурору на укладення угоди, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 звільняється від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на нього слід покласти обов'язки, передбачені ст. 76 КК України, при цьому, враховуючи вимоги ст. 77 КК України, обвинуваченому за ч. 4 ст. 190 КК України не призначається додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Питання стягнення судових витрат з обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вирішує по причині відсутності документального підтвердження їх понесення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування накладеного в межах даного кримінального провадження арешту майна. Однак, беручи до уваги, що з матеріалів даного кримінального провадження виділені матеріали щодо інших осіб, відносно яких продовжується досудове слідство, суд вважає вирішувати питання про скасування арешту передчасним.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його застосування до набрання вироком законної сили не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 468-469, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07.04.2023 між прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_19 та підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. ст. 394, 395 КПК України, до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1