КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001790, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2021 року

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Дослідницьке Васильківського району Київської області, громадянина України, українця, пенсіонера, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; учасника бойових дій, інваліда ІІ групи, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Звільнено ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Судом визнано доведеним, що 03 листопада 2020 року близько 11:00 ОСОБА_7 , знаходячись у громадському місці поряд з будівлею гаража по АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Використовуючи надуманий привід, проводячи себе зухвало, ОСОБА_7 у присутності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який стояв поряд, підійшов до ОСОБА_8 та, маючи на меті грубе порушення громадського порядку, нанесення тілесних ушкоджень, спричинив останньому удар в обличчя правою рукою, зібраною в кулак. Після цього ОСОБА_8 почав відходити від ОСОБА_7 , який, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку та продовження протиправних дій з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, дістав з сумки, яка висіла в нього на плечі, травматичний пістолет (спеціальний засіб - пристрій для відстрілу патронів, споряджених гумовими снарядами) МПР серії НОМЕР_1 , 2014 року випуску, калібру 9 мм, та здійснив три постріли в бік ОСОБА_8 , в результаті чого завдав відповідно до висновку експерта від 19 листопада 2020 року № 309 заподіяв ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Тобто, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене, ч. 4 ст. 296 КК України (хуліганство), а саме: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

Не погодившись із вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2021 року скасувати, кримінальне провадження закрити за відсутністю у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вина ОСОБА_7 не доведена, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності у ОСОБА_7 у момент вчинення кримінального правопорушення предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень; наполягає, що у ОСОБА_7 не було умислу на вчинення хуліганства; крім того, на думку апелянта, дії ОСОБА_7 не можуть кваліфікуватися за ст. 296 КК України, оскільки між обвинуваченим та потерпілим були неприязні стосунки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним, ґрунтується на зібраних та належним чином перевірених у суді доказах.

Так, на підтвердження встановлених фактичних обставин справи суд першої інстанції обґрунтовано послався на показання потерпілого ОСОБА_8 , які узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у тій частині, що ОСОБА_7 на території гаражного кооперативу безпричинно у приступності ОСОБА_9 почав бити потерпілого, а у подальшому здійснив постріл у його сторону, спричинивши йому тілесні ушкодження. Наведені показання щодо обставин події об`єктивно підтверджуються:

- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань внесеного 04 листопада 2020 року за №0000582, відповідно до якого 03 листопада 2020 року близько 11:00 ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік будинку № 2 по вул. Гарячкіна в смт. Дослідницькому Васильківського району Київської області з підстав неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка проявлялась в зневажливому ставленні до громадян, наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 , після чого дістав предмет, схожий на пістолет, та здійснив три постріли в ногу останньому, чим завдав тілесні ушкодження;

- даними довідки травматологічного пункту «Білоцерківська міська лікарня №2», відповідно до якої ОСОБА_8 03 листопада 2021 року звернувся з травмою, діагноз: вогнепальне поранення лівої ступні (а.с. 106); даними протоколу огляду місця події від 03 листопада 2020 року з фототаблицею, згідно з яким об`єктом огляду є кінець вулиці Гарячкіна в смт. Дослідницьке Васильківського району Київської області, гаражне приміщення під номером НОМЕР_2 , з правого боку в кінці узбіччя близько 1,5 метра від початку воріт гаражного приміщення виявлено предмет, схожий на гільзу, на якій є рельєфно вдавлено маркування у вигляді «ВІЙ 9 мм», капсуль гільзи пробитий та поверхня гільзи має світло-жовтий колір. Крім того, в кінці вулиці на відстані 2 метрів від гаражних воріт на ґрунтовій дорозі поряд з узбіччям є три плями бурого кольору, ззовні схожі на кров, крапловидної форми розмірами 32ммх25мм під №3, під №4 розміром 52ммх70мм, під №5 розмірами 16ммх11мм, які розташовані на відстані 30-35 см одна від одної. Також близько 1,5 метра в кінці воріт гаражного приміщення, по рахунку четвертого, під №16 та на відстані близько 2 метрів від стіни гаражного приміщення в сторону ґрунтової дороги біля каміння знаходиться предмет, схожий на стріляну гільзу, на денці гільзи є рельєфне вдавлене маркування «ВІЙ 9 мм», капсуль гільзи продавлений, поверхня має світло-жовтий колір. Два предмети, зовні схожі на гільзи, вилучено та поміщено до паперового конверту. Змив речовини бурого кольору зроблено на паличку з ватним тампоном, вилучено та поміщено до паперового конверту; змив речовини бурого кольору №5 вилучено на паличку з ватним тампоном та поміщено до паперового конверту (а.с 107-112);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 03 листопада 2020 року з додатком, проведеним за участю потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що він ішов з кінця гаражного кооперативу, в руках ніс акумулятор, неподалік виїзду з гаражного кооперативу стояв ОСОБА_7 та розмовляв, потім в слід крикнув, що можу «підработать», натякаючи, що він ( ОСОБА_8 ) обкрадає гаражі, на що останній заперечив і спитав, що за «пред`яви». Після цього ОСОБА_7 підійшов та ударив його кулаком правої руки в ліву сторону обличчя; ОСОБА_8 став відходити, після чого ОСОБА_7 дістав із сумки через плече пістолет та вистрілив під ноги; ОСОБА_8 став відходити, а ОСОБА_7 сів у автомобіль та поїхав; ОСОБА_8 зателефонував до поліції, приїхала поліція і швидка допомога, в лікарні вилучили з ноги кулю (а.с. 116-119); -

- даними висновку судово-медичної експертизи від 16 грудня 2020 року №309, за змістом якого згідно з наданою медичною документацією у ОСОБА_8 , 1990 року народження, мали місце тілесні ушкодження: рана середньої третини другого пальця лівої ноги. Дані тілесні ушкодження спричиненні від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, за своїми властивостями могли виникнути за обставин та у строки, вказані у постанові. Після отримання тілесного ушкодження потерпілий міг самостійно пересуватись. Можливість утворення даних тілесних ушкоджень при обставинах, викладених ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту за його участю від 03 листопада 2020 року, не виключається (а.с. 131-132);

- даними висновку судово-балістичної експертизи від 20 листопада 2020 року №СЕ-19/111-20/56595-БЛ, яким установлено, що надані на дослідження гільзи є частинами (стріляними гільзами) пістолетних патронів «ВІЙ-9 мм РА» калібру 9 мм. Гільзи виготовлені промисловим способом та до стрільби не придатні (а.с 134-136); даними висновку судово-балістичної експертизи від 20 листопада 2020 року №СЕ-19/111-20/56599-БЛ, відповідно до якого надана на дослідження куля не належить до боєприпасів вогнепальної зброї, є частиною пістолетного або револьверного патрону калібру 9 мм РА (.308), а саме кулею, що виготовлена з еластичного матеріалу чорного кольору. Дана куля виготовлена промисловим способом. Визначити вид, систему та модель зброї, з якої була стріляна дана куля, не є можливим у зв`язку з еластичністю матеріалу, з якого виготовлено досліджувану кулю, а також відсутністю слідів, придатних до ідентифікації (а.с.138-140);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 18 грудня 2020 року з додатком диском з відеозаписом за участю свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 03 листопада 2020 року близько 11:30 він був поблизу свого гаража під № НОМЕР_3 , через деякий час під`їхав ОСОБА_7 на своєму автомобілі, а назустріч йшов ОСОБА_8 , якого ОСОБА_7 почав ображати нецензурною лайкою. ОСОБА_9 весь час був поряд зі своєю машиною в гаражі, а коли вийшов, то ОСОБА_8 був вже із пробитою ногою, а ОСОБА_7 збирався сідати в автомобіль. Перший постріл він не бачив, лише чув. А другий і третій постріли він вже бачив, а саме постріли були по ногах ОСОБА_8 . ОСОБА_7 стріляв без попередження. Далі, після трьох пострілів, ОСОБА_8 присів, у нього з ноги почала йти кров. ОСОБА_7 сів у авто чорного кольору, завів двигун і поїхав у невідомому напрямку. Коли ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 , у останнього був акумулятор; колючих і ріжучих предметів у нього не було. Коли ОСОБА_7 почав бити ОСОБА_8 , останній почав відходити від першого та кинув акумулятор на землю, а ОСОБА_7 відразу витягнув зброю (а.с 141-143);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 18 грудня 2020 року з додатком диском відеозаписом проведення слідчого експерименту від 18 грудня 2020 року за участю свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що 03 листопада 2020 року близько 11:00 вона йшла додому та, проходячи повз гараж № НОМЕР_4 у гаражному кооперативі, побачила, що праворуч від неї стояло троє хлопців, поряд з якими стояв ОСОБА_8 , у руках якого був акумулятор чорного кольору. Через декілька хвилин ОСОБА_7 перебіг дорогу та почав бити ОСОБА_11 кулаком. Коли вона стала до них спиною почула три постріли один. На її думку постріли здійснював ОСОБА_7 , адже, за її спостереженням, він витягнув зброю з машини, оскільки підбіг до неї, але вона не оглядалась назад. Потім ОСОБА_7 сів у машину та поїхав. Вона підбігла до ОСОБА_8 та побачила, що він присів, думала що, його поранено в живіт. Потім подивилась на ногу та побачила пробитий наскрізь кросівок. Після наведеного ОСОБА_8 викликав швидку медичну допомогу й поліцію. ОСОБА_10 зазначила, що ОСОБА_8 не чинив опір, адже не очікував, що його почнуть бити. Також пояснила, що коли ОСОБА_8 почав бити ОСОБА_7 , перший тримав у руках акумулятор, при цьому у нього не було предмету, схожого на викрутку, коли його били, він закривав обличчя руками (а.с 145-147).

Так, при кваліфікації хуліганства, перш за все слід звернути увагу на те, що безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття. Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Крім того, хуліганство супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, де під особливою зухвалістю розуміють нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з побоями та іншим насильством, яке спричинило тілесні ушкодження, чи знущанням над потерпілим, знищення або пошкодження майна, тривале, що довгий час не припиняється, порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, фактичною підставою кваліфікації кримінального правопорушення, яке вчинив ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 296 КК України, стали об`єктивні дані (обставини), досліджені в судовому засіданні й зазначені у вироку. Під час юридичної оцінки цих даних були з`ясовані: природа взаємин, які склалися між обвинуваченим та потерпілим; причина виникнення діяння; місце вчинення протиправних дій, обстановка та обставини, за яких відбувався перебіг посягання; характер та динаміка дій ОСОБА_7 , характер наслідків та причинний зв`язок між ними та діями останнього.

Наявність в обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 неприязних стосунків внаслідок конфлікту, який стався понад десять років тому (зі слів обвинуваченого), не свідчить про неприязні стосунки між ними у тому розумінні, що виключає наявність хуліганських мотивів у діях ОСОБА_7 . Даних про те, що безпосередньо перед подією або на передодні вчинення кримінального правопорушення між ними був конфлікт або сутичка, матеріали кримінального провадження не містять.

Проаналізувавши наведенні докази, колегія суддів уважає доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про недоведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, оскільки суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив всі докази кримінального провадження в їх сукупності, визнав їх належними та допустимими та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 296 КК України, належним чином вмотивувавши свої рішення.

Суд першої інстанції, дотримуючись положень ст. 65 КК України, призначив ОСОБА_7 мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч. 4 ст. 296 КК України, яке, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Також суд обґрунтовано звільнив ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком, навівши мотивацію прийнятого рішення у цій частині.

Отже, при перегляді апеляційним судом вироку суду першої інстанції істотних порушень КПК України, що унеможливлювали би прийняття законного та обґрунтованого рішення, не встановлено; інші порушення, на які посилаються у своїх апеляційній скарзі захисник, не впливають на доведеність винності ОСОБА_7 , кваліфікацію його дій та призначення йому покарання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування, передбачених ст. 409 КПК України, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, - без зміни.

Касаційна скарга на дану ухвалу суду може бути подана до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді: _______________ _____________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/70/2023

Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_12

Доповідач: ОСОБА_1