Справа № 274/4435/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст.399 КПК України Доповідач ОСОБА_2
Житомирський апеляційний суд
Ухвала

29 травня 2023 р.

Суддя судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про повернення обвинувального акту прокурору,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про повернення обвинувального акту прокурору.

Також цією ухвалою кримінальне проводження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.200, ч.3 ст.27 ч.2 ст.209, ч.3 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду Бердичівського міськрайонного суду Житомирської областіна 12.05.2023 о 14:30 год.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою захисник ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на повторний розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті провадження необхідно відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст.129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18).

В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, чітко визначено та регламентовано Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.392 КПК України, у апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) обвинувальні та виправдувальні вироки (з урахуванням особливостей щодо вироків, винесених за особливою процедурою, перелік яких визначено у ст.394 КПК України); 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали суду першої інстанції у випадках, передбачених КПК України; 4) ухвали слідчого судді.

Отже, кримінальним процесуальним законом України передбачений вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ч.4 ст.314 КПК України ухвала про повернення обвинувального акта, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

При цьому, норми КПК України не передбачають можливість оскарження ухвали суду про відмову у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту.

Враховуючи те, що ухвала місцевого суду, постановлена в підготовчому судовому засідання і в конкретному випадку належить до рішень, прийнятих під час судового провадження - тобто не є остаточним рішенням по справі, з огляду на положення ч.2 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає.

Отже, захисник ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2023 року, слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись ч.4 ст.399 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про повернення обвинувального акту прокурору.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до нею матеріалами невідкладно повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_2