Провадження № 1-кп/353/96/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора Тернопільської окружної прокуратури - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000932, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тлумач Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 незаконно придбав, носив, зберігав та збув вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах.

У невстановлених досудовим розслідуванням місці, часі та обставинах у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на незаконне придбання, носіння, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут нарізної вогнепальної зброї, а саме гвинтівки "Мосіна" зразка 1891/1930 років, калібру 7,62 мм (7,62*54 R) з номерами " НОМЕР_1 " 1922 р.в. на стволі та "НОМЕР_4" на затворі, в якої відсутнє ложе та яка придатна для стрільби.

З метою реалізації свого злочинного умислу, за невстановлених досудовим розслідуванням місці, часі та обставинах, ОСОБА_4 у порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року (зі змінами та доповненнями) та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року «Про затвердження положення про дозвільну систему» із наступними змінами та доповненнями, незаконно придбав нарізну вогнепальну зброю, а саме гвинтівку "Мосіна" зразка 1891/1930 років, калібру 7,62 мм (7,62*54 R) з номерами " НОМЕР_1 " 1922 р.в. на стволі та "НОМЕР_4" на затворі, в якої відсутнє ложе та яка придатна для стрільби, та без передбаченого законом дозволу та маючи злочинний умисел, спрямований на подальший збут вказаної гвинтівки, став незаконно зберігати її.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, ОСОБА_4 , діючи умисно, всупереч передбаченому законом порядку, перебуваючи у відділенні № 1 української компанії ТзОВ "Нова Пошта", що надає послуги експрес-доставки документів, вантажів та посилок, та розташоване в сел. Обертин, пл. Незалежності, 6, незаконно переслав (тим самим збув) ОСОБА_5 (анкетні дані змінено) вогнепальну зброю, а саме гвинтівку "Мосіна" зразка 1891/1930 років, калібру 7,62 мм (7,62*54 R) з номерами " НОМЕР_1 " 1922 р.в. на стволі та "НОМЕР_4" на затворі, в якої відсутнє ложе та яка придатна для стрільби, за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 5050,0 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю та підтвердив всі обставини, зазначені в обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що у 2021 році в Інтернеті на сайті "Віоліті" він придбав гвинтівку Мосіна без прикладу. Зазначену гвинтівку він отримав у відділенні компанії "Нова пошта" в сел. Обертин. Потім він переніс гвинтівку до сараю своєї прабабусі, який знаходиться в сел. Обертин Івано-Франківського району Івано-Франківської області, де і зберігав протягом 2 років. Ствердив, що йому відомо, що для придбання, носіння, зберігання та збуту вогнепальної зброї необхідний спеціальний дозвіл, однак він його не отримував. Зазначив, що він колекціонує предмети часів першої та другої світової війни, в т.ч. і зброю. В нього вдома в сел. Обертин є багато екземплярів зброї, однак всі вони виведені з бойового стану та не придатні для стрільби. При цьому гвинтівка Мосіна , яку він продав, не була виведена з бойового стану. В 2023 році він вирішив продати зазначену гвинтівку, для чого розмістив в Інтернеті на сайті "Віоліті" оголошення про її продаж з фотографіями. На сайті був проведений аукціон щодо продажу цієї гвинтівки, переможцем якого став ОСОБА_7 . В чаті на сайті вони домовились з ним про умови продажу, на виконання яких ОСОБА_7 перерахував на його банківську карту 2,5 тис. грн. передоплати, а він, запакувавши гвинтівку в картонну упаковку, переніс її з сараю в сел. Обертин до відділення № 1 компанії "Нова пошта" в сел. Обертин та відправив в м. Тернопіль ОСОБА_8 , зазначивши, що відправляє запчастини. Через декілька днів він отримав повідомлення про те, що ОСОБА_7 отримав посилку. Тому він прийшов у відділення компанії "Нова пошта" та отримав решту грошей за продаж гвинтівки в розмірі 2,5 тис. грн. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином. Також судом враховується індивідуальний ступінь кримінального правопорушення, спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого.

Так обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, не перебуває на обліку у психіатричному та наркологічному кабінеті, офіційно не працює.

В судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки. Також просив на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік, а також покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч. 3 ст. 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням вищенаведеного, позиції прокурора та обвинуваченого, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч. 1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Проте суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання і до нього можливо застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку. При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, раніше обраний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту (шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування) на мобільний телефон «Ірhоnе» моделі «11», сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , встановлений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.05.2022 року, слід скасувати.

Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, з врахуванням наведеного, з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави за залучення експерта для проведення експертиз згідно довідки експертної установи: 1434,0 грн. - за експертизу № СЕ-19/120-23/4728-БЛ від 04.05.2023 року.

Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки протягом іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1434,0 грн. (одна тисяча чотириста тридцять чотири гривні 00 копійок) процесуальних витрат.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.05.2022 року, на мобільний телефон «Ірhоnе» моделі «11», сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , - скасувати.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- мобільний телефон «Ірhоnе» моделі «11», сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області - повернути власнику ОСОБА_4 ;

- гвинтівку "Мосіна" зразка 1891/1930 років, калібру 7,62 мм (7,62*54 R) з номерами " НОМЕР_1 " 1922 р.в. на стволі та "НОМЕР_4" на затворі, в якої відсутнє ложе та яка придатна для стрільби, яка передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського Апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

ГоловуючийОСОБА_9