ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1947/23 Справа № 191/1613/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000580 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 року запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою було продовжено на час судового розгляду кримінального провадження строком на 60 днів, до 10 червня 2023 року, включно. Клопотання захисника ОСОБА_8 про застосування застави відносно ОСОБА_7 залишено без задоволення.

Як встановлено судом, під час судового провадження через встановлення ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 25 вересня 2022 року. В подальшому ухвалами Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 вересня 2022 року, 15 листопада 2022 року, 29 грудня 2022 року, 21 лютого 2023 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою неодноразово продовжувався на час судового розгляду кримінального провадження кожного разу строком на 60 днів та строк дії якого спливає 21 квітня 2023 року.

Виходячи з мети і підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження, враховуючи, дані про особу ОСОБА_7 , який ухилявся від органів досудового розслідування через що 01 лютого 2021 року був оголошений в міжнародний розшук, суд дійшов висновку про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування від суду; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому продовжив обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою та відмовив у задоволенні клопотання захисника щодо застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Захисник обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати альтернативний запобіжний захід у виді домашнього арешту або застави в розмірі 50000,00 грн., мотивуючи такі вимоги тим, що відсутні будь-які докази наявності реальних ризиків того, що ОСОБА_7 має намір ухилятись від відвідувань судових засідань, може мати вплив на свідків або переховуватися від суду, прокурор в своєму клопотанні та суд в оскаржуваному рішенні не навів жодного прикладу запізнення або неявки ОСОБА_7 за викликом слідчого або суду.

Також, захисник звертає увагу на те, що в ході судового провадження сторона обвинувачення не може належними та допустимими доказами довести винуОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, чим затягується судовий процес, в свою чергу, потерпілі від пограбування в даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , як особу, яка скоїла щодо них злочин не впізнали та заявили, що матеріальна шкода їм давно відшкодована справжніми учасниками злочину у повному обсязі, на даний час претензій у них ні до кого немає і щодо покарання ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим покладаються на розсуд суду та відмовились у подальшому від відвідувань судових засідань.

При цьому, сторона захисту вказує, що із чотирьох свідків сторони обвинувачення допитаний лише один, від допиту інших трьох свідків сторона обвинувачення відмовилась, отже захисник вважає, що ОСОБА_7 жодним чином не зможе впливати на свідків, оскільки всі вони вже допитані.

Захисник вказує, що на даний час ОСОБА_7 разом із попереднім терміном перебуває під вартою більш ніж десять місяців, що є значно тривалим часом, раніше не судимий, має на утриманні матір, якій більше 70 років, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря психіатра не перебуває, дані про неявки або запізнення по викликам слідчого або суду відсутні, має постійне місце реєстрації та проживання, а тому, на думку захисника, за доцільне буде обрати більш м`який альтернативний запобіжний захід ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового провадження.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений апеляційну скаргу підтримали, наполягали на її задоволенні з підстав та мотивів, викладених в ній.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з вимогами ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити:

- виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

- виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою цих вимог закону не дотримався, а доводи сторони захисту щодо необґрунтованості ухвали суду, викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні, знайшли своє підтвердження.

Так, під час апеляційного перегляду встановлено, що в провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000580 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України.

Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення з огляду на те, що воно не є вочевидь необґрунтованим і підтверджується достатньою мірою для вирішення питання про запобіжний захід.

Доводи захисника обвинуваченого щодо відсутності в сторони обвинувачення достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 колегія суддів не приймає до уваги як передчасні, оскільки це є предметом судового розгляду справи по суті.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень, зокрема, надавати оцінку посиланням сторони захисту на те, що допитані судом першої інстанції потерпілі не впізнали ОСОБА_7 , як особу яка вчинила відносно них злочин.

Висновки суду першої інстанції щодо існування відносно ОСОБА_7 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді можливості його переховування від суду з метою уникнення покарання та незаконного впливу на свідків і потерпілих колегія суддів вважає в цілому правильними, втім вважає за необхідне зазначити, що існування таких ризиків обумовлене головною мірою тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим.

Разом із тим, ці ризики хоча і існують, втім не є достатньо вагомими для продовження тримання цього обвинуваченого під вартою, з огляду на наступне.

Так, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України надійшов на розгляд суду в липні 2022 року, після чого судому проведено підготовче судове засідання, з`ясовано порядок здійснення судового провадження та розпочато розгляд справи по суті. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 року було продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10 червня 2023 року. З наведеного вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 утримується під вартою більше 10 місяців і судовий розгляд кримінального провадження затягується.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих, на який посилається прокурор, хоча і може існувати, втім не має істотного характеру, оскільки стороною обвинувачення належних доказів на підтвердження вказаного ризику не надано, а потерпілі по справі вже надавали покази суду першої інстанції.

Також приймається до уваги, що цей обвинувачений раніше не судимий, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

У зв`язку із вищенаведеним колегія суддів не вважає переконливими доводи прокурора щодо необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і можливості усунення встановлених щодо ОСОБА_7 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб, та приходить до висновку про те, що менш обтяжливий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною відлучатись з місця проживання в нічний час забезпечить належну процесуальну поведінку цього обвинуваченого та буде дієвим у запобіганні заявленим ризикам.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга захисника обвинуваченого підлягає частковому задоволенню.

Одночасно колегія суддів, беручи до уваги те, що судом першої інстанції ще не прийнято остаточного рішення у справі та судовий розгляд триває, а також враховуючи положення ст. 28, ч. 1 ст. 318 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання вищенаведених вимог кримінального процесуального закону та вжиття необхідних заходів щодо розгляду справи по суті протягом розумного строку.

На підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 181, 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України відмовити.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 діб, до 06 липня 2023 року, включно, із забороною відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний час, тобто з 22:00 годин вечора до 06:00 годин ранку.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, чи суду;

- не відлучатися з місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 в нічний час, з 22:00 годин вечора до 06:00 годин ранку, у зазначений період;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 з - під варти негайно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на Синельниківське РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити прокурору та до Державної установи Дніпровська установа виконання покарань (№4) - для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4