Провадження №1-кп/523/1362/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

17.07.2023 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 та обвинуваченого, розглянувши у відкритому у судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження №0000270 від 25 лютого 2023 року із звинувачення,

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи про запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнний стан, дія якого була неодноразово продовжена іншими указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, діючи з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, в порушення вимог ст.65, п.31 ч.1 ст.85 Конституції України, ст.ст.1,22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України №65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», будучи визнаним 12 жовтня 2022 року військово-лікарською комісією придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на такий вид служби під час мобілізації, отримавши 13 листопада 2022 року під особистий підпис повістку про необхідність явки 16 листопада 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вищезазначений час до цього ж центра не прибув, про причини неявки не повідомив, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Обвинувачений вину у вчиненому визнав повністю та показав, що в жовтні місяці минулого року, відразу ж після проведення ВЛК, його було направлено в діючу військову частину до АДРЕСА_3, але згодом повернуто додому, ймовірно через брак ваги. В подальшому йому знову вручили повістку про явку до віськкомату Суворовського району м. Одеси, але він вирішив відмовитися йти служити до війська. У вчиненому діянні щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведення вини ОСОБА_4 у вміненому тому діянні.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_4 наступного. Він, достовірно знаючи про запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнний стан, дія якого була неодноразово продовжена іншими указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, діючи з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, в порушення вимог ст.65, п.31 ч.1 ст.85 Конституції України, ст.ст.1,22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України №65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», будучи визнаним 12 жовтня 2022 року військово-лікарською комісією придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи права на відстрочку від призову на такий вид служби під час мобілізації, отримавши 13 листопада 2022 року під особистий підпис повістку про необхідність явки 16 листопада 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вищезазначений час до цього ж центра не прибув, про причини неявки не повідомив, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Зазначені дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд визнає його щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_4 як про особу, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, показує про неофіційне працевлаштування в якості монтажника на будівництві, а також його не перебування на спеціалізованих обліках в медичних установах.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винуватого, тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого діяння, а також позиції прокурора, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до останнього необхідно застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий

ОСОБА_1