ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/250/23 Справа № 693/926/21 Категорія: ч.1 ст. 286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судових засіданьОСОБА_5 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції: обвинуваченої ОСОБА_7
захисникаОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0000900 за апеляційною скаргою начальника Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 11 січня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Миколаїв Миколаївської області, громадянка України, яка має на утриманні малолітню дитину, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2, раніше не судима, -

засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 грн.

Розстрочено ОСОБА_7 виплату вказаного штрафу рівними частинами щомісячно строком на 12 місяців.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь:

- ОСОБА_10 майнову шкоду в розмірі 4 620,94 грн., моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.;

- держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 686,48 грн.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку Жашківського районного суду Черкаської області від 11 січня 2023 року ОСОБА_7 визнана винуватою та засуджена за те, що вона 29 серпня 2021 року в світлий час доби, приблизно о 16 годині 50 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Skoda - Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по мокрому асфальтобетонному покриттю на 179 км + 400 метрів автомобільної дороги «Київ - Одеса», що в Уманському районі (Жашківська ОТГ), зі сторони міста Умані у напрямку міста Києва, маючи об`єктивну спроможність своєчасно виявити небезпеку для руху у вигляді автомобіля «Volkswagen - Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався попереду неї в тій же смузі руху, не вжила своєчасно заходів для зменшення швидкості, продовжила рух в небезпечному напрямку, не дотрималась безпечної дистанції та безпечного інтервалу, чим порушила правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги п.п. 1.5, 2.3 б) та 13.1 Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання дорожньо-транспортній пригоді, у зв`язку з чим між вказаними транспортними засобами відбулося зіткнення, внаслідок чого пасажирка автомобіля «Volkswagen - Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням уламків дозаду, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-7-01/438 від 03.09.2021 відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Між порушенням водієм ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 13.1. Правил дорожнього руху України й наслідками, що настали у виді спричинення потерпілій ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесного ушкодження, наявний прямий причинний зв`язок.

Не погоджуючись з вироком суду, начальник Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій, не заперечуючи доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, просив вирок суду скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. В іншій частині вказаний вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вирок суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, оскільки при призначенні покарання за ч. 1 ст. 286 КК України судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 65, ч. 1 ст. 55, ч. 1 ст. 286 КК України, не призначено обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Потерпіла ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судові засідання не з`явилася, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню розгляду справи у відсутність потерпілої.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, та просила її задовольнити, думку обвинуваченої ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку захисника ОСОБА_8 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Висновки місцевого суду щодо доведеності винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке вона засуджена, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні судом першої інстанції у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України є вірною.

Оскільки учасники судового провадження не оспорюють доведеність винуватості, кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_7 , межі задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 , тому судом апеляційної інстанції вирок районного суду в цій частині не перевіряється.

Колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_7 покарання підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу.

Санкцією ч. 1 ст.286 КК України в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018, чинній на час вчинення кримінального правопорушення, окрім основного покарання, передбачено обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до 3 років.

Всупереч вказаним вимогам закону суд першої інстанції не призначив ОСОБА_7 обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

Разом з цим положення ч.2 ст.69 КК України, у відповідності з якими суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, в даному випадку застосовано бути не може, оскільки за вчинення цього кримінального правопорушення передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Тому відповідно до вимог ст.ст. 413, 420 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто незастосування закону, який підлягає застосуванню, зокрема, санкції ч.1 ст.286 КК України, внаслідок чого до ОСОБА_7 необхідно застосувати більш суворе покарання, є підставою для скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання і ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції з призначенням основного покарання у виді та в розмірі, як його правильно визначив суд першої інстанції, та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 рік.

Підстав для скасування вироку і ухвалення нового з визнанням ОСОБА_7 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, колегія суддів не вбачає, оскільки зміст апеляційної скарги свідчить про згоду прокурора з вироком у цій частині, і в апеляційній скарзі порушується питання про скасування вироку виключно в частині призначеного покарання, тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

В решті - вирок районного суду залишити без змін.

Керуючись ст. 404, 405, п.3 ч.1 ст. 407, 418, 420, п. 15 ст. 615 КПК України, колегія суддів судової палати, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу начальника Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 11 січня 2023 року в частині призначеного покарання ОСОБА_7 - скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

В решті - вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 11 січня 2023 року залишити без змін.

Вирок суду може бути оскаржений до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді