Справа № 346/3169/23
Провадження № 1-кп/346/530/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Коломия кримінальне провадження, внесене до ЄРДР під №0000162 від 09.06.2023 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коломия Івано-Франківської області, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, на утриманні має наповнолітню дитину, не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , депутатом та інвалідом не являється, раніше судимого вироком Коломийського міськрайонного суду від 22.08.2022 року за ч.1 ст.357 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн., ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 13.03.2023 замінено невідбуте покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , будучи засудженим до покарання у виді штрафу та в подальшому таке покарання замінено на покарання у виді громадських робіт, ухилився від відбування цього покарання.

Кримінальний проступок вчинено за наступних обставин.

Вироком Коломийського міськрайонного суду від 22.08.2022 року засуджено ОСОБА_2 за ч.1 ст.357 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 13.03.2023 замінено невідбуте ОСОБА_2 покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин.

З 03.04.2023 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в Коломийському районному відділі філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області.

26.04.2023 року ОСОБА_2 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, про що ним заповнено відповідну підписку, роз`яснено наслідки ухилення від відбування покарання, а також вручено направлення до комунального підприємства "Полігон Екологія", що знаходиться за адресою м.Коломия. вул..Шкрумеляка, 36 для подальшого відбування покарання, починаючи з 27.04.2023 року.

Згідно з наказом КП "Полігон Екологія" № 80-К від 26.04.2023 року ОСОБА_2 , прийнято на громадські роботи, а також складено графіки виходу на роботу у квітні 2023 року та травні 2023 року.

Однак, ОСОБА_2 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, допустив порушення порядку і умов відбування вказаного покарання, а саме не з`явився на громадські роботи: 28 квітня 2023 року, 01, 02, 03, 04, 05, 08, 09, 10, 11, 12, 15, 16 травня 2023 року без поважних причин, чим довів своє небажання стати на шлях виправлення.

Станом на 26.05.2023 року із призначених 50 годин громадських робіт ОСОБА_2 відпрацював лише 4 години.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Прокурор звернувся до суду із обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, та з клопотанням про розгляд кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні та без його участі.

До вказаного обвинувального акту відносно ОСОБА_2 долучена письмова заява обвинуваченого, відповідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі, ознайомлений з обмеженнями на апеляційне оскарження, згідний із призначенням покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України.

Заява складена у присутності захисника ОСОБА_3 , який підтверджує добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченого, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорюють встановлені органом досудового розслідування обставини, суд вважає за можливе провести розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні в порядку ст. 382 КПК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження та без фіксування за допомогою технічних засобів в порядку, визначеному ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає доведеним те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, є кримінальним проступком.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, характеризується за місцем проживання задовільно, має на утриманні наповнолітню дитину 2014 року народження .

Тому суд дійшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України у виді арешту, заборон для призначення якого, враховуючи зміст матеріалів дізнання немає, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому, складання покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків здійснюється відповідно до вимог ст.72 КК України, згідно якої менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст. 71 КК України з урахуванням правил співвідношення громадських робіт та арешту, передбачених п.4 ч. 1 ст.72 КК України, приєднавши частину невідбутого покарання, а саме 46 годин громадських робіт, що відповідає 5 дням арешту.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374, 376, 381, 382, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України, повністю приєднати до визначеного покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.03.2023 року, якою замінено покарання у виді штрафу призначене вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.08.2022 за ч.1 ст. 357 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання, із застосуванням п.4 ч.1 ст. 72 КК України, у виді арешту на строк 1(один) місяць 5 (п`ять) днів.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з моменту фактичного затримання, при приведенні вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1