Провадження № 11-кп/824/1879/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу, з доповненнями, прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000282 від 26.07.2014 за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.368, ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, повернуто прокурору першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИЛА:

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000282 від 26.07.2014 за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.11.2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000282 від 26.07.2014 за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.368, ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, повернуто прокурору першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

В обґрунтуванні суд послався на те, що сформульоване прокурором обвинувачення щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є не конкретним і не зрозумілим, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснити захист обвинувачених від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує їх право на захист, і як наслідок слугує беззаперечною підставою для скасування вироку.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, з доповненнями, в якій, просить скасувати ухвалу у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладеним в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та постановити нову, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтуванні вказує, що у своїй ухвалі суд першої інстанції зазначив, що обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є неконкретним і незрозумілим, зокрема не вказано час вчинення злочину, спосіб вчинення злочину, в інтересах яких осіб обвинуваченими вчинено неправомірні дії.

Однак, на думку прокурора, із зазначеними висновками не можна погодитися виходячи з того, що в обвинувальному акті в хронологічній послідовності викладені обставини, які встановлені під час проведення досудового розслідування, які сторона обвинувачення об`єктивно мала можливість встановити.

Фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладені в обсязі, який встановлений при проведенні досудового розслідування. Тобто, деталізувати їх більш конкретно неможливо не через недоліки, які могли б бути допущені при складанні обвинувального акта, а через фактичну відсутність даних, які проведеним досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим.

Прокурором, який затвердив обвинувальний акт, дотримано вимог КПК України та в обвинувальному акті зазначені особи, в інтересах яких обвинувачені вчиняли свої протиправні дії - це ПП «Завод «Імекс Сплав», ТОВ «Заммлер-МЛС» та ТОВ «Бізнес Система-Авто» та зазначено, за які саме дії та в якому місці обвинувачені отримували неправомірну вигоду.

Крім того, в обвинувальному акті зазначено час, із зазначенням конкретної дати вчинення злочину по кожному епізоду та місце вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 протиправних дій, які прокурор вважає встановленими, а твердження суду щодо некоректності обвинувачення є надуманими та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокатом ОСОБА_8 подано заперечення, в яких вона просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

Мотивуючи свої доводи зазначає, що апеляційна скарга прокурора не спростовує остаточних висновків суду першої інстанції щодо передбачених підстав для повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, оскільки пред`явлене обвинувачення всім обвинуваченим є неконкретним, незрозумілим, в формулюванні обвинувачення не зазначено всіх обов`язкових елементів об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованих злочинів.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинувачених та їх захисників, які вважали вимоги апеляційної скарги прокурора безпідставними, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з п.1 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.

Як вбачається з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Нормами кримінального процесуального законодавства, зокрема ч.2 ст.291 КПК України, передбачено, що обвинувальний акт повинен містити у собі найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору суд першої інстанції вказував на його невідповідність вимогам ст.291 КПК України, проте із такими висновками погодитись не можна, так як вони не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства та не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Так, зміст формулювання обвинувачення та правова кваліфікація, як складові частини обвинувального акта, лише підлягатимуть доведенню під час судового розгляду і в аспекті ст.338 КПК України, не завжди можуть бути остаточними на момент його надходження до суду. Прокурор, під час судового розгляду може змінити як правову кваліфікацію, так і обсяг обвинувачення.

Із обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вбачається, що в ньому викладені ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, а відтак і сформульоване відповідне обвинувачення. Втручання суду у це обвинувачення або надання йому правової оцінки на даній стадії кримінального провадження законом не передбачено.

Таким чином, на думку колегії суддів, в ухвалі суду не наведені такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню даного кримінального провадження до судового розгляду.

Отже, висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України є необґрунтованими, а тому правові підстави для його повернення прокуророві відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у суду першої інстанції були відсутні.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.401, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції - задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000282 від 26.07.2014 за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.368, ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, повернуто прокурору першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :