ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/210/23 Справа № 712/4045/23 Категорія: ст.183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.04.2023, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Іловайськ, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою

АДРЕСА_1 , зі слів

проживаючого АДРЕСА_2 , не одруженого,

не працюючого, раніше судимого, підозрюваного за ч. 1 ст. 115 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб з 25.04.2023 по 23.06.2023 включно, без можливості внесення застави,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.04.2023 клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 25.04.2023 по 23.06.2023 включно, без можливості внесення застави.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану та наявності обґрунтованих доказів щодо існування усіх ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого, крім того, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 залишив місце події та був відшуканий за допомогою службовою собаки. Крім того, при обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного у даній справі слідчий суддя не визначив розмір застави, оскільки у даному випадку має місце кримінальне провадження щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що прокурор та слідчий не довели належним чином можливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу. При розгляді даного клопотання не було взято до уваги те, що ОСОБА_7 було знайдено працівниками поліції поруч з місцем вчинення кримінального правопорушення, так як він втратив свідомість після отриманих тілесних ушкоджень та нікуди не тікав, бо був без тями. Відповідно до показів підозрюваного та слідчого експерименту ОСОБА_7 зазначив, що після отриманих від потерпілого тілесних ушкоджень почав оборонятися і в ході самозахисту наніс потерпілому один удар ножем, який вихопив голими руками. При цьому у підозрюваного на руці наявні сліди від порізів, розбита голова у декількох місцях, розсічена брова. На всі рани, які були у ОСОБА_7 накладені шви, що свідчить про правдивість його показів, що останній оборонявся. Стосовно того, що слідчий не знайшов знаряддя вбивства ножа, то підозрюваний пояснив, що ніж він викинув на місці вчинення злочину і там і ході ОМП працівниками поліції було вилучено більше двадцяти ножів, однак висновок експертизи на даний час відсутній і вказаний ніж знаходиться серед вилучених, що є підтвердженням того, що підозрюваний вказаного ножа не переховував і не спотворював місце вчинення злочину.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001366 від 25.04.2023, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.04.2023, близько 00 години 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , під час конфлікту, який виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно наніс останньому один удар ножем в верхню частину грудної клітини, в результаті чого заподіяв потерпілому ушкодження загальної сонної артерії, яке призвело до гострої крововтрати, які відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, внаслідок чого останній помер.

По даному факту СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області 25.04.2023 відкрите кримінальне провадження №0001366, за ознаками вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

25.04.2023 ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

25.04.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується: даними протоколу огляду від 25.04.2023 за адресою: м. Черкаси, вул. Припортова, буд. 52; даними протоколу затримання ОСОБА_7 від 25.04.2023; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; даними лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи, що підозрюваний, вчинив тяжкий злочини, який посягає на життя та здоров`я особи за який передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а також те, що в кримінальному провадженні проведені не всі необхідні слідчі (розшукові) дії та досі не встановлено знаряддя вчинення кримінального правопорушення, що є підставою вважати, що ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню, переховувати від органів досудового розслідування, так як останній з місця злочину зник, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який посягає на життя та здоров`я особи відносно за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також слід врахувати, що підозрюваний не має постійного місця мешкання;

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи те, що підозрюваний, переховуючись від органів Національної поліції, забрав з місця вчинення злочину речові докази по кримінальному провадженню, в тому числі майно померлого, тобто перебуваючи на волі останній матиме можливість знищити чи спотворити речові докази, враховуючи також той факт, що наразі усі необхідні слідчі дії та досі не виявлено знаряддя злочину, не проведені у даному кримінальному провадженні і може виникнути необхідність у повторному огляді місця вчинення кримінального правопорушення;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення, а також враховуючи той факт, що раніше ОСОБА_7 був неодноразово засуджений, в тому числі за злочини, скоєні проти життя та здоров`я особи.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України слід оцінити в сукупності всі обставини, а саме передбачені п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а саме те, що на даний час ОСОБА_7 не одружений, немає постійного місця мешкання, на утриманні малолітніх дітей не має, не має місця праці, вчинив злочин, який посягає на життя та здоров`я особи, раніше неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення,згідно п. 6 ч. 1 ст. 178 КПК України репутацію підозрюваного, який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

У клопотанні йдеться, що відповідно до вимог ст. 194 КПК України, необхідно врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його особу, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, враховуючи його вік, стан здоров`я, враховуючи існуючу можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

У зв`язку з викладеним слідчий просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 терміном на 60 діб без внесення застави.

Слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, кримінальне правопорушення вчинено в умовах воєнного стану, що підтверджує ризики, що підозрюваний може ухилитись від слідства та суду, продовжувати вчиняти нові злочини; менш суворий запобіжний захід, в тому числі альтернативний у вигляді застави, на даному етапі не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного; підозрюваний вчиняв дії, які мають ознаки переховування від слідства, а саме -залишив місце події та був відшуканий за допомогою службового собаки. Крім того, ступінь значущості наявних ризиків є особливо значною на ранній стадії досудового розслідування, коли існує нагальна потреба у відшуканні та забезпеченні збереження доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

При застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею об`єктивно вказано на те, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З такими висновками слідчого судді повністю погоджується й апеляційний суд.

Надаючи оцінку апеляційним доводам захисника підозрюваного, апеляційний суд констатує, що слідчим суддею вірно встановлено, що при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід виходити з обґрунтованості оголошеної йому підозри за ч. 1 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким злочином та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Крім того, ОСОБА_7 раніше був неодноразово засуджений в тому числі за тяжкі та особливо тяжкі злочини.

Слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_7 наніс потерпілому удар ножем з метою самозахисту та стосовно знаряддя вбивства правильності висновків слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу не спростовують. Наразі триває слідство, а тому вказані доводи можуть бути перевірені органами досудового розслідування.

На думку колегії суддів слідчим суддею вірно враховано положення з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді, при розгляді питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою вищезазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано належним чином. Так, слідчим суддею були заслухані пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, які були оцінені слідчим суддею в сукупності та стали підставою для прийняття відповідного судового рішення.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_16 під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про обрання запобіжного заходу обґрунтовано існують і в сукупності з даними про його особу підтверджують на даному етапі кримінального провадження потребу в триманні останнього під вартою.

Підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно п.1 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 199, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.04.2023 про обрання підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 діб з 25.04.2023 по 23.06.2023 включно без можливості внесення застави залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді