Номер провадження: 11-сс/819/55/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Справа № 766/2594/23 Доповідач ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/2594/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001612 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 31 липня 2023 року, якою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 28 вересня 2023 року включно.

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, за таких обставин.

Так, 29.07.2023 року близько 10.55 год. ОСОБА_9 , переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, в порушення ст.7,12,25,27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою подальшого особистого збагачення, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, шляхом отримання у відділенні Нової пошти №20, що розташоване за адресою: м. Херсон, проспект/. Ушакова, 62, поштового відправлення № 78 від приватної особи « ОСОБА_10 », порошкоподібну речовину загальною масою 55,66 грам, яка відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/122-23/2458-НЗПРАП від 29.07.2023р. містить особливо небезпечну психотропну речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2 піролідин-1-іл-пентан-1-он), що відповідно до наказу №188 від 01.08.2000р. МОЗ України Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу відноситься до особливо великих розмірів, яку зберігав при собі з метою подальшого збуту на території м. Херсон до моменту вилучення її працівниками поліції 29.07.2023р. під час проведення огляду місяця події.

З урахуванням встановлених фактів органом досудового розслідування, ОСОБА_8 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах.

29.07.2023 о 16.30 год. ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

30.07.2023 кримінальне правопорушення перекваліфіковано з ч.2 ст.307 КК України на ч.3 ст.307 КК України.

30.07.2023 ОСОБА_8 у відповідності до вимог ч.1 ст.278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 31 липня 2023 року вищевказане клопотання слідчого задоволено, щодо підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 28 вересня 2023 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Апеляційна скарга мотивована доводами про необґрунтованість оскаржуваної ухвали, ухвалення її з істотним порушенням вимог КПК України.

Зокрема, з посиланням на практику ЄСПЛ, апелянт зазначає про необґрунтованість слідчим та слідчим суддею ризиків, зазначених в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі слідчого судді, а сама тяжкість покарання не може бути достатньою підставою для обрання запобіжного заходу.

Крім того, апелянт звертає увагу і на відсутність обґрунтування того, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, позицію захисника ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до такого висновку.

Ухвалене слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001612 від 29.07.2023 року за ч.3 ст.307 КК України.

29.07.2023 року о 16.30 год. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КПК України.

30.07.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, §57).

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду, а саме: - протоколом огляду місця події від 29.07.2023; протоколом огляду від 29.07.2023; висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/122-23/2458-НЗПРАП від 29.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 29.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 29.07.2023; протоколом огляду від 29.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 29.07.2023.

Зазначені докази, як кожний окремо, так і цілому повністю доводять наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Доводи захисника про недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та визнаних наявними слідчим суддею, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з того.

Метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству, тому позбавлені обґрунтованих підстав доводи захисника про недоведеність ризиків, оскільки для доведеності існування ризиків не є обов`язковою доведеність вчинення особою активних дій.

Тобто, доведеність ризиків не передбачає фактичне вчинення конкретних дій особою, спрямованих на створення перешкод у кримінальному провадженні, оскільки оцінці підлягає наявність вірогідності вчинення таких дій.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 є особою раніше не судимою, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років, є особою офіційно непрацевлаштованою, неодруженою, дітей не має, в матеріалах провадження відсутні будь-які відомості про соціальні зв`язки та працевлаштування чи інший легітимний дохід підозрюваного ОСОБА_8 , не надано таких відомостей і до суду апеляційної інстанції, що вказує на відсутність у нього легального джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків, а отже осіб, які б мали на нього визначальний вплив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганню існуючим ризикам.

З урахуванням зазначених обставин, даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , а також тяжкості покарання, що загрожуватиме у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, його репутації, є підстави стверджувати про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності; знищення інформації з телеграм-каналу, який використовувався для придбання психотропної речовини; незаконно впливати на свідків, зокрема, свідка ОСОБА_14 , з якою проживав за однією адресою, з метою зміни нею показань; вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить видача забороненого припису щодо нього, як кривдника своєї матері, якій він погрожував фізичною розправою.

З урахуванням зазначених обставин, даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , а також тяжкості покарання, що загрожуватиме у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, його репутації, є підстави стверджувати про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищити інформацію, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, які зазначені в клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі суду.

А тому доводи апелянта про недоведеність обставин, з якими закон пов`язує застосування до підозрюваної особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які, на думку сторони захисту, призвели до порушення конституційних прав підозрюваного ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає безпідставними.

Дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема, які зазначені в апеляційній скарзі захисника, були відомі слідчому судді на час розгляду клопотання слідчого та враховані при ухваленні відповідного процесуального рішення.

За вказаних обставин, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що обрання саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 є необхідним та достатнім для запобіганню існуючим ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки, що в свою чергу, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного, вказує на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Враховуючу ту обставину, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу психотропних речовин, слідчий суддя визнав за необхідне не визначати вданому випадку розмір застави на підставі п.5 ч.4 ст.183 КПК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Виходячи з наведеного вище, слідчим суддею ухвалено рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , яке відповідає вимогам КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ.

Інші обставини, якими апелянт обґрунтовує доводи апеляційної скарги, були відомі слідчому судді при ухваленні оскаржуваної ухвали і саме з урахуванням них та інших обставин кримінального провадження було ухвалено відповідне рішення.

Отже, слідчий суддя врахував всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, та у відповідності до положень даної норми ухвалив обґрунтоване та законне рішення, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , апеляційний суд не знаходить.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 був затриманий 29.07.2023 року.

Тобто, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд мав обчислювати строк його тримання під вартою починаючи з 29.07.2023 року та обрати запобіжний захід в межах 60 денного строку.

Однак, як вбачається з резолютивної частини оскаржуваної ухвали, слідчим суддею було обрано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_8 строком на 60 діб, з визначенням кінцевого строку дії ухвали 28.09.2023 року, що не відповідає вимогам ч.1, 2 ст.197 КК України, а саме строк запобіжного заходу визначений не днях, а в добах та перевищує 60-денний термін (62 дні).

На переконання колегії суддів, зазначене є істотним порушенням вимог КПК України та є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 31 липня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 на строк 60 днів до 28 вересня 2023 року включно скасувати. Постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 на строк 60 днів без визначення розміру застави задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 26.09.2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4