Справа № 462/4954/22
провадження 1-кп/462/227/23
У Х В А Л А

22 червня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000294 від 11.05.2022 рокупро обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

встановив:

прокурором подано письмове клопотання про продовження застосування до обвинуваченого раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується. Заявлене клопотання прокурор мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 10.05.2022 у період часу приблизно з 21:00 годин до 05:00 годин 11.05.2022, ОСОБА_4 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на йому заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс йому декілька ударів руками в обличчя, внаслідок яких останній впав на підлогу, після чого ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, наніс ОСОБА_6 множинні удари ногами та руками в область обличчя, голови, грудної клітки, тулуба та кінцівок, чим спричинив згідно висновку судово-медичного експерта закриту черепно-мозкову травму, яка спричинила набряк головного мозку, за критерієм небезпеки для життя має ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходиться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті; закриту травму грудної клітки, яка має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості і не знаходиться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті, проте могла сприяти настанню смерті, також крововилив в брижу тонкої кишки, синець передньо-правої поверхні черевної стінки; множинні ушкодження кінцівок; синець в ділянці тазу; садно поперекової ділянки. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів незадовго до настання смерті.

11.05.2022 у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 затримано на місці вчинення кримінального правопорушення.

В ході проведення досудового розслідування встановлено достатньо підстав для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , в спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

12 травня 2022 року, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. 20.09.2022 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 11.05.2022, в ході якого було виявлено та вилучено сліди вчинення кримінального правопорушення, протоколом затримання ОСОБА_4 , в ході проведення особистого обшуку якого було вилучено його одяг зі слідами РБК; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 , протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 , висновком судово-медичного експерта № 572/2022 від 02.06.2022 року, згідно якого в ОСОБА_6 встановлено наявність тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до його смерті.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 12.05.2022 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.07.2022, без визначення розміру застави.

Постановою керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області від 29.06.2022 продовжено строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження до 3 місяців, тобто до 11.08.2022 у зв`язку із складністю провадження.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 червня 2022 року підозрюваному ОСОБА_4 продовжено термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави до трьох місяців, тобто до 11 серпня 2022 року.

03.08.2022 Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова продовжено строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження до 5 місяців, тобто до 11.10.2022 у зв`язку із складністю провадження.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 03 серпня 2022 року підозрюваному ОСОБА_4 продовжено термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави до 01 жовтня 2022 року.

27.09.2022 р. ухвалою суду підозрюваному ОСОБА_4 продовжено термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави до 25 листопада 2022 року.

21.11.2022 р. ухвалою суду підозрюваному ОСОБА_4 продовжено термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 19 січня 2023 року, без визначення розміру застави.

Ухвалою суду від 12.01.2023 р. продовжено строк тримання під вартою до 12.03.2023 р., без визначення розміру застави.

Ухвалою суду від 07.03.2023 р. продовжено строк тримання під вартою до 05.05.2023 р., без визначення розміру застави.

Ухвалою суду від 27.04.2023 р. продовжено строк тримання під вартою до 25.06.2023 р., без визначення розміру застави.

В ході допиту на досудовому розслідуванні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України не визнав.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 25.06.2023 року, однак завершити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні в зазначений термін не виявляється за можливе. При цьому, прокурор звертає увагу на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що обвинувачений може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та як ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, при цьому є мешканцем іншої області, не має жодних соціально-стримуючих факторів, відтак може покинути місце свого тимчасового проживання та не з`являтися на виклики суду, незаконно впливати на свідків, зокрема на свідка ОСОБА_7 , так як підозрюваному відомі анкетні дані та місце фактичного проживання останньої, а тому, з метою залякування та зміни наданих раніше показів, може вчиняти психологічний тиск на них, перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, тобто не має офіційного джерела доходу, що може спонукати до вчинення правопорушення з метою власного матеріального збагачення, а також обставини, час, місце та спосіб вчинення особою кримінального правопорушення, спрямованого проти життя та здоров`я особи, під час воєнного стану, свідчить, що обвинувачений є особою, яка не має жодних морально-етичних цінностей, стримуючих факторів та схильна вчиняти кримінальні правопорушення для досягнення своїх цілей.

Відтак, прокурор вказує, що із врахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме наявність вагомих доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, його вік та стан здоров`я, який не перешкоджає застосуванню до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, відсутність тяжких захворювань, які б перешкоджали його триманню під вартою та відсутність перешкод щодо застосування до обвинуваченого запобіжних заходів, у тому числі у вигляді тримання під вартою, застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо підозрюваного ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище переліченим ризикам та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою дасть можливість уникнути настання ризиків, які за час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не зменшились та відповідно забезпечить в ході судового розгляду кримінального провадження належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 183 КПК України заборон щодо продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

У судовому засіданні прокурор подане нею клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання підд вартою підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у такому та просила задоволити.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечив щодо клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить змінити запобіжн ий захід на особисте зобов`язання. Зазначив, що протягом тривалого часу перебуває під вартою, раніше не судимий, не скривався від слідства, дочекався прибуття працівників поліції, викликав швидку медичну допомогу потерпілому. Отже, відсутні ризики, на які покликається прокурор.

Захисник ОСОБА_5 проти продовження строку застосованого до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, просить застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Захисник зазначив, що відсутній ризик впливу на свідків та ризик переховуватися від суду. До приїзду працівників поліції, його підзахисний мав можливість скритися з місця події, однак залишався на місці. Інші ризики, наведені прокурором не доведені, а є надумані. ОСОБА_4 сприяє встановленню істини.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Заявлене прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за процесуальним змістом і формою відповідає вимогам ст. 184 КПК України, таке вручено обвинуваченому не пізніше, ніж за три години до початку його розгляду, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 184 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання обвинуваченому строку тримання під вартою, судом враховуються положення ст. 178 КПК України, згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначені даною статтею, зокрема вік обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, рід занять, тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 12.05.2022 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Надалі постановою керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області від 29.06.2022 строк запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжувався на 3 місяці та ухвалами слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 30.06.2022 року до 3 місяців, ухвалою від 03.08.2022 року до 5 місяців та ухвалою від 03.08.2022 року до 5 місяців, тобто до 01.10.2022 року, без визначення розміру застави.

27.09.2022 р. ухвалою суду підозрюваному ОСОБА_4 продовжено термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави до 25 листопада 2022 року.

21.11.2022 р. ухвалою суду підозрюваному ОСОБА_4 продовжено термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 19 січня 2023 року, без визначення розміру застави.

Ухвалою суду від 12.01.2023 р. продовжено строк тримання під вартою до 12.03.2023 р., без визначення розміру застави.

Ухвалою суду від 07.03.2023 р. продовжено строк тримання під вартою до 05.05.2023 р., без визначення розміру застави.

Ухвалою суду від 27.04.2023 р. продовжено строк тримання під вартою до 25.06.2023 р., без визначення розміру застави.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

За наведеного, беручи до уваги, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину, за який чинним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, обставини обгрунтованої підозри причетності ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення мають місце та підтверджуються представленими матеріалами, при цьому на даній стадії судового провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішуватись під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, суд дійшов висновку, що є достатньо даних вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню будь яким іншим чином, продовжити свою злочинну діяльність.

З огляду на наведене, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень та враховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, суспільну небезпечність та спосіб вчинення правопорушення у період воєнного стану в країні, а також відсутність в останнього соціально-стримуючих факторів, суд приходить до переконання, що шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів - домашнього арешту, як просить сторона захисту, неможливо запобігти наведеним ризикам.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, станом на час розгляду даного клопотання, для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, як і не встановлено будь-яких даних, що за станом здоров`я останнього є перешкоди у застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, слід застосувати запобіжний захід до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, та беручи до уваги положення ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, без визначення розміру застави.

Керуючись ст. 176-178, 314-317, 331 КПК України, суд-

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, заеєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів до 20 серпня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору і направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали у справі №462/4954/22

Суддя ОСОБА_1