Справа № 742/479/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/391/23
Категорія - ч. 1 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого - ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції)

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 лютого 2023 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 лютого 2023 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, з покладенням відповідних обов`язків передбачених ст.. 76 КК України.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 2076,58 грн.

Долю речових доказів вирішено наступним чином та ухвалено:

- речовину рослинного походження з характерним запахом (коноплі), яка поміщена до спеціального пакету №WAR1010066, - знищити;

- наркотичний засіб - каннабіс, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить відповідно 7,939 г та 15,311 г, що разом із первинною упаковкою поміщені до спеціального пакету № 5806846, - знищити;

- психотропну речовину «Амфетамін», що після проведення експертизи об`єкти №1 0,662 г. та №2 0,605 г, разом з первинною упаковкою поміщені до спеціального пакету №5727368, - знищити;

- грошову купюру номіналом 100 гривень №УЛ6576769, яка поміщена до спеціального пакету №WAR0052541, мобільний телефон Redmi, який поміщений до спеціального пакету №WAR0052536, сім-карта мобільного зв`язку Vodafone, яка поміщена до спеціального пакету №WAR0052539, - повернути ОСОБА_8 у його законне володіння та користування.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати його у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Також, просить речовий доказ - грошову купюру конфіскувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що призначаючи покарання суд першої інстанції не в повній мірі врахував особу винного та обставини вчиненого, а саме тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу ОСОБА_8 , який є особою працездатного віку, однак легальних джерел заробітку не має, своє матеріальне становище поліпшував за рахунок збуту психотропних речовин. Вказує, що місцевий суд у вироку жодним чином не обґрунтував, яким чином наведені ним обставини, разом з даними про особу обвинуваченого вказують на можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання. Крім того зазначає, що в порушення норм КПК України, суд першої інстанції вирішив повернути обвинуваченому грошову купюру номіналом 100 грн, яку він отримав в якості розрахунку за продаж психотропної речовини, хоча вона підлягає конфіскації.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел направлений на незаконний збут психотропної речовини, у невстановлені час та місці незаконно придбав психотропну речовину обіг якої обмежено - «Амфетамін», яку незаконно зберігав у невстановленому місці для подальшого незаконного збуту.

17 жовтня 2022 року, в період часу з 16:45 по 17:10, перебуваючи по вул. Шевченка, в м. Прилуки ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів, незаконно збув ОСОБА_10 , який був залучений в якості покупця для проведення оперативної закупки, за грошові кошти в сумі 700 (сімсот) гривень, два полімерних пакетика з вмістом всередині порошкоподібної речовини білого кольору, яка згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, №СЕ-19/125-22/7784-НЗПРАП від 19.10.2022, являється психотропною речовиною обіг якої обмежено - «Амфетаміном», маса «Амфетаміну» становить 0,515 грамма.

Крім цього, в липні 2022 року, точної дати не встановлено, ОСОБА_8 , діючи умисно всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009 р., незаконно, перебуваючи неподалік перехрестя вулиць ІІеремоги-Гвардійська в м.Прилуки, зірвав дикоростучі рослини роду коноплі, які в подальшому у вигляді стебел з бічними гілками, листям та верхівками, сприймаючи їх як наркотичні засоби, переніс до господарства за місцем свого мешкання, де незаконно залишив їх зберігати для власного вживання без мети збуту.

23 грудня 2022 року в період часу з 07:00 по 08:52 під час проведення санкціонованого обшуку господарства за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_8 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено речовину рослинного походження у вигляді верхівкових частин із листями, що містилася всередині полімерного пакета, яка згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, №СЕ-19/125-23/64-НЗПРАП від 20.01.2023, являється особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 7,939 г та 15,311 г, загальною масою 23,25 г, яку ОСОБА_8 зберігав для власних потреб, без мети збуту.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу прокурора адвокат ОСОБА_7 просить відмовити у її задоволенні, а вирок місцевого суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, позицію обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора в частині призначення більш суворого покарання та не заперечували в частині вирішення питання речових доказів, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження повністю визнали, як події кримінального правопорушення так і винуватість обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, не заперечували проти такого розгляду, їм було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки розгляду кримінального провадження у скороченому порядку, тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім показань обвинуваченого та дослідження даних про його особу, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України в цій частині вирок не перевіряється.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що він вину визнав повністю, щиро розкаявся, раніше не судимий, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття та відсутність обставин які обтяжують покарання, і дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Крім того, під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції надано докази того, що ОСОБА_8 працевлаштувався та за місцем роботи характеризується позитивно.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з іспитовим строком, є справедливим, враховуючи те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений не уникав за вчинені ним кримінальні правопорушення, а також другорядну роль кари як мети покарання, його молодий вік та поведінку за період кримінального провадження, та вважає можливим виправлення ОСОБА_8 без відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, в зв`язку з чим не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора.

Під час дослідження матеріалів кримінального провадження колегія суддів прийшла до висновку про безпідставність посилання прокурора на необхідність посилення обвинуваченому покарання з урахуванням обставин, з якими він пов`язує свої апеляційні вимоги, зокрема, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, які судом першої інстанції при призначенні покарання були враховані.

Вказане покарання, на думку колегії суддів, є виваженим, в зв`язку з чим не вбачається підстав для його посилення.

Разом з тим доводи апеляційної скарги щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону при вирішення питання про речові докази повністю знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Пунктом 6 ч.9 ст.100 КПК України передбачено, що гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час обшуку у ОСОБА_11 було виявлено та вилучено грошову купюру номіналом 100 грн., №УЛ6576769, яку він отримав в якості розрахунку за продаж психотропної речовини.

Однак, незважаючи на це, суд першої інстанції під час ухвалення обвинувального вироку, в порушення ч.9 ст.100 КПК України, не врахував наведені обставини та без наведення жодних мотивів повернув вказану грошову купюру обвинуваченому.

Відтак, у даному випадку конфіскація має бути застосована, тому колегія суддів уважає обґрунтованими доводи прокурора з даного приводу.

За таких підстав, оскаржуваний вирок в частині призначення покарання та вирішення питання долі речових доказів підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 420, п. 15 ст. 615 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 лютого 2023 року щодо ОСОБА_8 - скасувати в частині вирішення питання речових доказів.

Ухвалити новий вирок, яким речовий доказ, а саме, грошову купюру номіналом 100 гривень №УЛ6576769, яка поміщена до спеціального пакету №WAR0052541 - конфіскувати.

В решті цей вирок - залишити без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України даний вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4