Справа №591/4447/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1167/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в місті Суми клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Сумського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 09.05.2023, яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України і призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Цим же вироком суду ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 06.07.2023 включно.

Апеляційний розгляд скарги захисника призначено на 16.00 год 16.08.2023.

Між тим, 04.07.2023 прокурор ОСОБА_9 подав клопотання, про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначав, що ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину за ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України і призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Всі заявлені при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу ризики не зменшились і продовжують існувати і він може: переховуватись від органів досудового розслідування/суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення; може незаконно впливати на свідків у даному провадженні.

Сторона обвинувачення наголошувала, що інші більш м`які запобіжні заходи належну процесуальну поведінку обвинуваченого не забезпечать з огляду на вік ОСОБА_8 , відсутність в нього утриманців та джерел доходу.

Крім цього, прокурор зауважував, що обвинувачений ОСОБА_8 був у розшуку, провадження зупинялось, обраний відносно нього запобіжних захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, той не дотримувався і систематично порушував, тому його змінили на цілодобовий домашній арешт, а згодом і на тримання під вартою.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо обставин справи, думку прокурора, яка клопотання прокурора підтримала, вважала за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії обраного відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, думки обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 які не заперечили проти задоволення клопотання прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи клопотання колегія суддів дійшла висновку.

За приписами ст.331КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Зі змісту статті положень ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що на даний час існує вирок суду першої інстанції, що не набрав законної сили, відповідно до якого ОСОБА_8 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України і призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Колегія суддів враховує, що ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку обвинуваченого таких загроз, як: вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, він не має ні утриманців ні офіційного джерела доходу, раніше був у розшуку, обрані запобіжні заходи не виконував.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не зменшилися та не перестали існувати на момент продовження цього запобіжного заходу і запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 .

Враховуючи викладене, колегія суддів вбачає підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу ще на два місяці.

Керуючись ст.ст. 178, 183, 199, 331, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора ОСОБА_9 , про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до «02» вересня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4