Провадження № 1-кс/344/4047/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду клопотання старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Львові ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 17.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 (розташування військової частини НОМЕР_1 НГУ) із середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця строкової служби, не одруженого, раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И ЛА :

Слідчий ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із вказаним вище клопотанням.

В обґрунтування клопотання вказує, що 24.11.2021 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 призваний на строкову військову службу та направлений для її проходження до лав Національної гвардії України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 18.01.2023 № 18 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця радіотелефоніста 1-го відділення 2-го стрілецького взводу 4-ї стрілецької роти 1-го стрілецького батальйону з ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) вказаної військової частини.

Водночас, у цій же військовій частині, разом із солдатом ОСОБА_4 , строкову військову службу проходить старший солдат ОСОБА_7 , який наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № 332 від 04.12.2022 призначений на посаду стрільця 1-го відділення 2-го стрілецького взводу 4-ї стрілецької роти 1-го стрілецького батальйону (з О та ІНФОРМАЦІЯ_3 ) вказаної військової частини.

Таким чином, станом на 16.04.2023 військовослужбовці строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 солдати ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проходили строкову військову службу в одній військовій частині, перебуваючи на рівнозначних посадах та в рівних військових званнях, за відсутності між ними відносин підлеглості.

Згідно Указу Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, воєнний стан в Україні запроваджено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено по теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України» Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 , проходячи строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, є військовослужбовцем правоохоронного органу.

Будучи військовослужбовцем строкової служби правоохоронного органу солдат ОСОБА_4 повинен був дотримуватись Конституції та Законів України, Статутів Збройних Сил України і Військової присяги.

Разом з цим, усупереч вказаних вимог законодавства, знаючи вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України щодо порядку взаємовідносин між військовослужбовцями, військовослужбовець строкової військової служби солдат ОСОБА_4 , ставши на шлях злочинної діяльності, допустив порушення, що виявилось у грубому недотриманні ним особистих прав одного із військовослужбовців, порушенні встановленого порядку проходження військової служби та заподіянні тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості військовослужбовцю строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 НГУ солдату ОСОБА_7 .

Так, 16.04.2023, о 10 год. 00 хв., солдат ОСОБА_4 заступив на чергування в добовий наряд днювальним на території КП «Івано-Франківськводоекотехпром», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Під час несення служби в добовому наряді ОСОБА_4 мав доступ до ставниці з вогнепальною зброєю особового складу, у тому числі і до закріпленого за ним автомата АК-74 (№ НОМЕР_2 ).

У подальшому, приблизно о 22 год. 49 хв. цього ж дня, в умовах воєнного стану, солдат ОСОБА_4 під час несення служби у добовому наряді, перебуваючи на вулиці поблизу будівлі КП «ІваноФранківськводоекотехпром», за адресою: вул. Берегова, 5, с. Черніїв Івано-Франківської ОТГ Івано-Франківської області, попередньо взявши із ставниці з вогнепальною зброєю закріплений за ним автомат АК-74 (№ НОМЕР_2 ), у порушення вимог ст. ст. 3, 17, 28, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 20, 21, 22, 49, 50, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту ЗС України, без встановлених законодавством підстав, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, з метою прояву уявної переваги та порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями, за відсутності відносин підлеглості ,здійснив один самовільний постріл із закріпленого за ним автомата АК-74 (№ НОМЕР_2 ) в передпліччя правої руки солдата ОСОБА_7 , спричинивши останньому кульове вогнепальне поранення,

Своїми вищевказаними умисними діями солдат ОСОБА_4 спричинив солдату ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді вогнепального наскрізного поранення внутрішньої поверхні нижньої третини правового передпліччя та відкритого вогнепального перелому нижньої третини правої променевої кістки, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 406 КК України порушенні статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження та вчинене із застосуванням зброї.

17.04.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України.

Обставинами, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є наявність достатніх доказів, що підтверджено: добровільним зізнанням ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні, показаннями потерпілого ОСОБА_7 , медичною довідкою № 308 від 17.04.2023, оглядом місця події, в ході якого було вилучено автомат ОСОБА_4 та гільзу від набою, випущену останнім, показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом затримання ОСОБА_4 від 17.04.2023, відеозаписом із нагрудної камери співробітника поліції.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, також підтверджується іншими доказами та документами у сукупності, здобутими під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

18.04.2023 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського судуІвано-Франківської області (справа 344/6613/23, провадження 1-кс/344/2639/23) стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем Національної Гвардії України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 15.06.2023 (включно).

Завершити досудове розслідування до закінчення строку дії ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 18.04.2023, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не вдається за можливе у зв`язку із тим, що на даний час не отримано висновку за результатами проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 , яка проводиться судово-медичними експертами Івано-Франківської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків» Міністерства охорони здоров`я України; також необхідно додатково допитати безпосередніх командирів та співслужбовців ОСОБА_4 з приводу відомих їм обставин вчинення правопорушення під час несення ним служби 16.04.2023; необхідно провести тимчасовий доступ до матеріалів особової справи ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_3 місце дислокації якої знаходиться у Вінницькій області та до медичних документів ОСОБА_4 , які знаходяться у Вінницькій обласній лікарні імені О.І. Ющенка; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, а також застосувати заходи забезпечення кримінального провадження, спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження; сформувати матеріали досудового розслідування; виконати вимоги статті 290 КПК України; скласти та направити до суду обвинувальний акт.

З урахуванням об`єктивних причин, слідчі (розшукові) та процесуальні дії, виконання яких заплановано в подальшому, не могли бути здійснені та завершені раніше, у зв`язку із їх проведенням в умовах воєнного стану, складністю та тривалістю проведення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 , метою проведення якої є встановлення факту осудності останнього.

Разом з тим, на даний час продовжують існутвати достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 знаходячись на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання продовженню злочинної діяльності та визначеним законодавством ризикам виникла необхідність у продовженні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою такого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Така потреба обумовлена продовженням існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5ч. 1 ст. 177 КПК України.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_4 , як військовослужбовець правоохоронного органу та маючи постійне місце проживання в м. Запоріжжі, володіє певними знаннями для того, щоб залишити місце провадження досудового розслідування - територію Івано-Франківської області поза блокпостами, а також територію України поза пунктами пропуску, встановленими на державному кордоні, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Вищевказані обставини вказують на те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути як територію Івано-Франківської області, так і територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні. ОСОБА_4 , перебуваючи на волі та проходячи військову під час досудового розслідування матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а, також, на ще не допитаних свідків з числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Також, ОСОБА_4 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни наданих слідству показань.

Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати ще на невстановлених та недопитаних щодо обставин кримінального провадження свідків, а, також, на понятих, експертів та спеціалістів, які будуть залучені у кримінальному провадженні під час проведення слідчих дій та до проведення судових експертиз.

Це створює загрозу тиску та підбурювання ОСОБА_4 вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Знаходячись на волі, ОСОБА_4 зможе координувати свої дії із особами, що мають можливість впливати на викривлення значимих відомостей для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню.

Аналогічним чином, ОСОБА_4 може незаконно впливати на понятих, які брали участь у першочергових слідчих діях.

Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 є військовослужбовцем і з метою уникнення кримінальної відповідальності може вчинити самовільне залишення військової частини або дезертирство, тобто, кримінальні правопорушення, передбачені ст. 407 або ст. 408 КК України.

Дії, що інкримінуються підозрюваному, мають виняткову суспільну небезпечність в період триваючої збройної агресії РФ, оскільки спрямовані на підрив основоположної засади функціонування Збройних Сил України єдиноначальності.

У разі задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного буде виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням підозрюваний буде позбавлений можливості переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Окрім цього, буде забезпечено виконання процесуальних обов`язків підозрюваним

За таких обставин орган досудового розслідування, прокурор отримає можливість закінчити досудове розслідування відносно підозрюваного у найкоротший строк, прийнявши відповідне процесуальне рішення, забезпечити виконання завдань кримінального провадження - захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечити швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_4 , тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , а саме позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, які передбачені у ст. 194 КПК України, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиненню іншого кримінального правопорушення, а тому необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваного строком на 30 діб.

Прокурор просив клопотання задоволити з викладених мотивів. Просив визначити максимальну заставу для вказаного кримінального правопорушення. Додав, що дії, що інкримінуються підозрюванувано як військовослужбовці є неприпустими. Зокрема зважаючи на обставини, де підозрюваний зокрема взявши до рук зброю безпричинно здійснив постріл у групу військовослужбовців, не ідентифікуючи будь-кого. Разом з тим, поранення, внаслідок дій підозрюваного, могло бути і житєвонебезпечним.

Захисник вважає дане клопотання прокурора необгрунтованим. Зважаючи, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді мінімального розміру застави. Вказавши, що наявні сумніви віносно обгрунтованої підозри. Прокурором не доведено наявність ризиків, вказаних у клопотанні. Такі є формальними. Вказав, що мати підозрюваного працює та отримує незначний дохід.

Підозрюваний підтримав думку захисника. Вказав, що його сім`я не має можливості сплатити вказану заставу, яка була визначена раніше.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшла наступного висновку.

П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000076 від 17.04.2023.

17.04.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.406 КК України, а саме у порушені статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло середньої тяжкості тілесних ушкоджень та вчинене із застосуванням зброї.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19.04.2023 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 15.06.2023 включно із визначенням розміру застави 214 720 грн.

До матеріалів клопотання надано підтвердження того, що підозрюваному надано клопотання та матеріали, якими обгрунтовується необхідність продовження запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.

Постановою керівника Івано-Франківської спеціалізованої прокураткри у сфері оборони Західного рагіону ОСОБА_11 від 12.06.2023 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 17.07.2023.

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, підтвердилась встановлена при застосуванні запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.406 КК України, яка, зокрема, підтверджується: протоколом огляду місця події від 17.04.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від 17.04.2023, письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 17.04.2023, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину - ОСОБА_4 від 17.04.2023, протоколам допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 від 17.04.2023, медичною довідкою КНП "ЦМКЛ ІФ МР" №308 від 17.04.2023, іншими матеріалами в сукупності.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК, також були перевірені слідчим суддею при продовженні вказаного запобіжного заходу.

Питання доведеності чи недоведеності вини, а також роль підозрюваного у вчиненні злочину є прерогативою суду, який розглядатиме справу по висунутому обвинуваченню та буде встановлювати вказані обставини при розгляді справи по суті.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно, ставити під сумнів як кваліфікацію дій підозрюваного, так і обґрунтованість самої підозри на даному етапі розслідування за даних умов, підстав не має.

Докази зібрані під час досудового розслідування, які вивчені слідчим суддею надають можливість пересвідчитись у достовірності припущень слідчого на вказаній стадії кримінального процесу.

Разом з тим, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , його молодий вік, те, що має середню спеціальну освітою, не одружений, проходить строкову військову службу на посаді стрільця-радіотелефоніста 1-го відділення 2-го стрілецького взводу 4-ї стрілецької роти 1-го стрілецького батальйону (з О та ООДЗ) військової частини НОМЕР_1 НГУ, у військовому званні «солдат», раніше не судимий.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії (заява №33977/96 від 26 липня 2001 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі W. проти Швейцарії (заява №14379/88 від 26.01.1993) Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Наведені обставини разом із суворістю можливого покарання можуть схилити підозрюваного також і до втечі.

Слідчий суддя враховує, що існує ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання винуватим за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке є тяжким, та за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, а саме покарання санкції ч.3 ст. 406 КК України передбачає позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Слідчий суддя також не виключає ризик незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 , перебуваючи на волі та проходячи військову під час досудового розслідування матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а, також, на ще не допитаних свідків з числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Адже, КПК України встановлює наступну процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Такий ризик як вплив на свідків, потерпілих, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та дослідження їх судом.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Однак, слідчий суддя враховує те, що для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій, які власне і зумовили постановлення ухвали про продовження строку досудового розслідування, а саме : отримати висновок за результатами проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 , яка проводиться судово-медичними експертами Івано-Франківської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків» Міністерства охорони здоров`я України; додатково допитати безпосередніх командирів та співслужбовців ОСОБА_4 з приводу відомих їм обставин вчинення правопорушення під час несення ним служби 16.04.2023; провести тимчасовий доступ до матеріалів особової справи ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_3 місце дислокації якої знаходиться у Вінницькій області та до медичних документів ОСОБА_4 , які знаходяться у Вінницькій обласній лікарні імені О.І. Ющенка.

Так, одного лише твердження, прохання сторони захисту обрати інший більш м`який запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб, у зв`язку з необґрунтованістю на їхню думку клопотання, не достатньо для переконання, що підозрюваний буде дотримуватися відповідних процесуальних обов`язків за наявності загрози у покаранні за вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, суду не надано реальних доходів матері підозрюваного, яка за твердженням сторони захисту має намір внести заставу.

Слідчим суддею береться до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 як військовослужбовець, що зумовлений обставинами воєнного часу, фактичні обставини, які викладені у підозри та в самих показах підозрюваного ( не намагався влучити в конкретну відому особу, вистрелив у бік військовослужбовців з якими проходив військову службу), вчиняючи тяжке кримінальне правопорушення в умовах особливого періоду воєнного стану, зумовлює наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поряд з цим, не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, слід зазначити, що з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу, не може забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи, тому не може бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Беручи до уваги відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 15.06.2023, відсутні обставини на зміну ризиків у бік їх зменшення, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задоволити, продовжити строк тримання його під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.07.2023, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження з урахуванням вказаних вище умов.

Ухвалою слідчого судді при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вратою, як альтернативний запобіжний захід, визначено заставу 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Така не була сплачена.

Поряд з цим, слідчий суддя вражає за можливим зменшити розмір застави з огляду на особу підозрюваного.

Разом з тим згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. Суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та інших факторів.

Частиною 5 ст.182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб складає 2684 гривні .

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб, що становить 161 040 (сто шістдесят одну тисячу сорок) гривень, як таку яка не може бути завідомо непосильною, з врахуванням особи підозрюваного, його майнового стану, який будучи військослужбовцем отримував відповідне матеріальне забезпечення,, що регламентується Постановою Кабінету Міністру України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Разом з тим, у випадку сплати застави на підозрюваного, слід покласти, передбачені у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена, оскільки такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження, а визначений розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб вилучити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні і стимулюватиме його подальшу поведінку.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання задоволити.

Продовжити дію запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 17 липня 2023 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного здійснювати в Державній установі «Івано-Франківській установі виконання покарань (№ 12)».

Зменшити розмір застави до 60 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб, що становить 161 040 (сто шістдесят одну тисячу сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного у випадку звільнення з місць позбавлення волі на строк до 17 липня 2023 року включно обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, працівниками ГУ НП у Івано-Франківській області та військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 НГУ;

5) здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Львові ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 14 червня 2023 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1