Справа № 541/1368/23
№ провадження 1-кп/541/177/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миргород Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000256 від 07.03.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, з середньою неповною освітою, холостого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , маючи єдиний намір та бажання на таємне викрадення чужого майна, а саме качанів кукурудзи, прибув до території земельної ділянки, розташованої за адресою: Полтавська область, Миргородський район, с. Великі Сорочинці, з кадастровим номером :00:004, яка на праві власності належить ОСОБА_7 , а фактичним користувачем є ОСОБА_6 .

Достовірно знаючи, що на території України запроваджено воєнний стан, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжений до цього часу, керуючись виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

02 березня 2023 року, близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 прибув до земельної ділянки з кадастровим номером :00:004, де шляхом зламу качанів кукурудзи від рослин, переклав їх до двох поліетиленових мішків, які взяв із собою, тим самим викрав їх. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викрадене майно за допомогою велосипеда перевіз до себе додому, тим самим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 03 березня 2023 року, близько 18 год. 00 хв., продовжуючи свою злочинну діяльність та маючи єдиний злочинний намір, ОСОБА_4 прибув до земельної ділянки, з кадастровим номером :00:004, де шляхом зламу качанів кукурудзи від рослин, переклав їх до двох поліетиленових мішків, які взяв із собою, тим самим викрав їх. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викрадене майно за допомогою велосипеда перевіз до себе додому, тим самим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 04 березня 2023 року, близько 18 год. 00 хв. продовжуючи свою злочинну діяльність та маючи єдиний злочинний намір, ОСОБА_4 прибув до земельної ділянки з кадастровим номером :00:004, де шляхом зламу качанів кукурудзи від рослин, переклав їх до двох поліетиленових мішків, які взяв із собою, тим самим викрав їх. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викрадене майно за допомогою велосипеда перевіз до себе додому, тим самим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 05 березня 2023 року, близько 18 год. 00 хв. продовжуючи свою злочинну діяльність та маючи єдиний злочинний намір, ОСОБА_4 прибув до земельної ділянки з кадастровим номером :00:004, де шляхом зламу качанів кукурудзи від рослин, переклав їх до двох поліетиленових мішків, які взяв із собою, тим самим викрав їх. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викрадене майно за допомогою велосипеда перевіз до себе додому, тим самим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 06 березня 2023 року, близько 18 год. 00 хв. продовжуючи свою злочинну діяльність та маючи єдиний злочинний намір, ОСОБА_4 прибув до земельної ділянки з кадастровим номером :00:004, де шляхом зламу качанів кукурудзи від рослин, переклав їх до двох поліетиленових мішків, які взяв із собою, тим самим викрав їх. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викрадене майно за допомогою велосипеда перевіз до себе додому, тим самим розпорядився на власний розсуд.

Загальна вага викрадених качанів кукурудзи після їх обробки (обмолоту), у вигляді зерна, становить 209 кілограм 650 грам, вартість якого відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-23/5117-ТВ від 24.03.2023 становить 1257 гривень 90 копійок. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викрадене майно за допомогою велосипеда перевіз до себе додому, яким розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим спричинив матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1257 гривень 90 копійок.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраданні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, що є кваліфікуючою ознакою скоєного, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

20 квітня 2023 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_8 , буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75,76 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 буде звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням відповідних обов`язків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 також підтвердив добровільність угоди та просив її затвердити.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував проти укладення угоди .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_8 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали, які надійшли з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити ОСОБА_8 узгоджене сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 468 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відноситься до тяжких злочинів, санкція яких не передбачає інших видів покарання, окрім позбавлення волі.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

Потерпілим надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 : раніше не судимий, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, свою вину визнав, активно сприяв розкриттю злочину, місцем мешкання характеризується посередньо та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, виду і строку призначеного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває та вважає за необхідне встановити його строком на 1 рік.

Покарання, яке узгоджене сторонами є достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст. 476 КПК України.

При цьому суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 122, 124, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 квітня 2023 року, укладену між прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 20.04.2023 року покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Роз`яснити ОСОБА_8 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової трасологічної експертизи та судової товарознавчої експертизи в загальній сумі 1887 (одну тисячу вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10.03.2023 р. на :12 мішків білого кольору з качанами культурних рослин кукурудзи загальною вагою 288,2 кг, власником яких є ОСОБА_6 , пару валянок чорного кольору, верхня частина яких захищена резиною зеленого кольору, власником яких є ОСОБА_9 .

Речові докази:

- фото сліду протектору взуття з масштабною лінійкою, поміщене до паперового конверту з пояснювальними написами (після проведення судової трасологічної експертизи з попереднім пакуванням поміщене до спеціального пакету Експертної служби МВС України № 5728895) залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000256.

- пару валянок чорного кольору, яка зберігається у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34- повернути ОСОБА_8

- пропіленові мішки білого кольору у кількості 6 штук з зерном кукурудзи загальною вагою 209 кг 650 г, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1