печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5325/22-к
У Х В А Л А

Іменем України

17 липня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 1969 р. н., ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_4 1991 р. н.,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 (у режимі відеоконференції),

ОСОБА_11 (у режимі відеоконференції)

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

ОСОБА_17 (у режимі відеоконференції)

представника потерпілого

«ПСП Вікторія» ОСОБА_18

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Києва у кримінальному провадженні №0000234, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2019, за обвинуваченням ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255 КК України, а також ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 309 КК України, клопотання захисника ОСОБА_12 про проведення судового розгляду в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Печерського районного суду м. Києва на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває вказане кримінальне провадження.

12.07.2023 захисник обвинувачених ОСОБА_19 1972 р. н. та ОСОБА_19 1988 р. н. - адвокат ОСОБА_12 направила на адресу суду клопотання про здійснення дистанційного судового провадження за участю ОСОБА_19 1972 р. н. та ОСОБА_19 1988 р. н. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів - системи відеоконференцзв`язку ЕАZYCON, яке фактично передано судді 17.07.2023. Клопотання мотивоване тим, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф в Україну та воєнними діями ОСОБА_19 1972 р. н., будучи інвалідом 2 групи, та ОСОБА_19 1988 р. н., який має на утриманні більше п`яти неповнолітніх дітей, виїхали за кордон. На сьогоднішній день обвинувачені знаходяться в Федеративній Республіці Німеччина.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_12 підтримала вказане клопотання. Зазначила, що обвинувачені ОСОБА_19 1972 р. н. та ОСОБА_19 1988 р. н. до оголошення їх в розшук також виявляли бажання брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, відповідне клопотання було подано адвокатом 10.04.2023.

Прокурор заперечував проти вказаного клопотання, посилаючись на те, що обвинувачені ОСОБА_19 1972 р. н. та ОСОБА_19 1988 р. н. оголошені в розшук, перебувають у Німеччині, а чинний КПК України передбачає лише безпосередню участь у судовому засіданні або під час трансляції з іншого суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_21 - адвокат ОСОБА_15 вважав можливим задовольнити вказане клопотання, оскільки законом не заборонено здійснення судового провадження у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У даному підготовчому судовому засіданні всі інші присутні особи вирішення вказаного клопотання залишили на розсуд суду.

Вирішуючи питання щодо проведення розгляду справи в режимі дистанційного судового провадження за допомогою відеоконференції, суд виходить з наступного.

З урахуванням специфіки кримінального провадження, у ньому, на відміну від адміністративного, цивільного та господарського процесів, не регламентована робота сторін із власними технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового провадження, яке проводиться поза межами приміщення суду.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 336 КПК судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі, яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження у судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; необхідності забезпечення безпеки осіб; проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

При цьому, з метою забезпечення реалізації положень вказаної статті КПК та встановлення єдиного порядку роботи з технічними засобами відеозапису ходу і результатів процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції під час судового засідання (кримінального провадження), Наказом Державної судової адміністрації України від 15 листопада 2012 року № 155 було затверджено Інструкцію про порядок роботи з технічними засобами відеозапису ходу і результатів процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції під час судового засідання (кримінального провадження) (далі-Інструкція).

Пунктом 1.2.1 вказаної Інструкції передбачено, що учасники судового процесу (кримінального провадження) можуть брати участь у процесуальних діях у режимі відеоконференції лише за наявності технічної можливості для її проведення у відповідних судах, державних органах чи установах.

Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення (п. 5 Інструкції).

Лише в цьому випадку може бути забезпечено реалізацію положень ч. 4, ч. 6 ст. 336 КПК, яка передбачає обов`язок суду, судового розпорядника або секретаря судового засідання (службової особи установи попереднього ув`язнення або виконання покарань) вручити особі, яка бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, пам`ятку про її процесуальні права та перевірити її документи, що посвідчують особу.

Виходячи з викладеного, у кримінальному провадженні всі питання проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції (дистанційне судове провадження) під час судового провадження визначено ст. 336 КПК. Однак у ході проведення судового засідання в режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення з використанням власного облікового запису в системі "EasyCon" реалізація указаних положень ст. 366 КПК України є неможливою.

Верховний Суд у Постанові від 01 грудня 2021 року у справі № 760/15429/20 провадження № 51-4104 км 21 зробив висновок, що безпосередньо організація проведення судового засідання в режимі відеоконференції згідно зі ст. 366 КПК України покладається одночасно як на суд, що розглядає відповідне провадження, так і на суд (або орган досудового слідства, або установу попереднього ув`язнення, або установу виконання покарань) за територіальним місцезнаходженням учасника судового процесу, що обрав такий вид участі у засіданні. У ході проведення судового засідання в режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення з використанням власного облікового запису в системі «EasyCon» реалізація положень ч. 4 ст. 366 КПК України є неможливою. Таким чином, проведення відеоконференцзв`язку під час судового засідання за участю сторін поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів учасників цією нормою не передбачено.

За викладених обставин, клопотання захисника ОСОБА_12 про здійснення дистанційного судового провадження за участю обвинувачених ОСОБА_19 1972 р. н. та ОСОБА_19 1988 р. н. поза межами приміщення суду з застосуванням власних технічних засобів - системи відеоконференцзв`язку EASYCON не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 336, 372, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про проведення судового розгляду за участю обвинувачених ОСОБА_19 1972 р. н. та ОСОБА_19 1988 р. н. в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1