Ухвала

Іменем України

4 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 947/5058/21

провадження № 51-3435 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2023 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2023 року клопотання захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі задоволено, звільнено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК), на підставі статті 49 КК.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005735 від 28 грудня 2016 року щодо ОСОБА_5 закрито на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 залишено без розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 задоволено частково, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2023 року змінено, абзац 2 резолютивної частини ухвали викладено в наступній редакції:«Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК на підставі пункту 3 частини 1 статті 49 КК».

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 ставить питання про перевірку зазначених ухвал у касаційному порядку, при цьому просить поновити строк на їх касаційне оскарження.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що вона підлягає поверненню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов'язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.

Так, ухвала Одеського апеляційного суду за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2023 року щодо ОСОБА_5 постановлена 26 квітня 2023 року, відтак, строк на касаційне оскарження ухвали вказаної закінчився 27 липня 2023 року.

Так, вперше до Верховного Суду касаційна скарга потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року щодо ОСОБА_5 надійшла 5 червня 2023 року, отже, як учасник кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_4 , використовуючи своє право на касаційне оскарження судових рішень, первинну касаційну скаргу подав в межах передбаченого законом трьохмісячного строку.

Однак, ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 червня 2023 року касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишено без руху з наданням йому п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання.

На виконання вимог вказаної ухвали Верховного Суду потерпілий ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 липня 2023 року касаційна скарга потерпілого ОСОБА_4 , на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, повернута, оскільки ним не було усунуто недоліки скарги, яку залишено без руху ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2023 року.

19 липня 2023 року до Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга потерпілого ОСОБА_4 на судове рішення (судові рішення) щодо ОСОБА_5 , тобто також в межах передбаченого чинним кримінальним процесуальним законодавством трьохмісячного строку.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 липня 2023 року вказану касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишено без руху з наданням йому п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання.

На виконання вимог вказаної ухвали Верховного Суду потерпілий ОСОБА_4 подав касаційну скаргу.

Проте, ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 серпня 2023 року касаційна скарга потерпілого ОСОБА_4 , на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, була повернута, оскільки ним знову не було усунуто недоліки скарги, яку залишено без руху ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2023 року.

В подальшому, 28 серпня 2023 року до Верховного Суду в черговий раз надійшла касаційна скарга потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2023 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року щодо ОСОБА_5 , тобто вже після спливу тримісячного строку з дня постановлення ухвали апеляційним судом.

На обґрунтування свого клопотання про поновлення строку потерпілий зазначив лише те, що Верховний Суд розглядає його касаційну скаргу без його участі, що потребує більше часу на уточнення деяких моментів цієї скарги, у зв`язку з чим, просить поновити строк подачі цієї касаційної скарги ще на три місяці, щоб не обмежувати його доступу до суду, гарантованого ст. 55 Конституції України.

Однак, висловлюючи в касаційній скарзі прохання про поновлення цього строку, потерпілий не навів достатніх обґрунтувань на підтвердження поважності причини, що перешкодили йому оскаржити судове рішення протягом передбаченого законом процесуального строку.

Водночас, колегія суддів зауважує, що потерпілий ОСОБА_4 , звернувшись з первинною та повторною касаційною скаргою в передбачений законом трьохмісячний строк на касаційне оскарження, не був позбавлений можливості усунути недоліки касаційної скарги, на які йому вказувалося в ухвалах Верховного Суду від 12 червня та 20 липня 2023 року про залишення без руху його касаційних скарг.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Разом з тим, поважність причин визначається слідчим суддею, судом у разі неможливості своєчасного подання скарги або іншого документа через стихійне лихо, катастрофу, хворобу, відрядження, трагічні та інші непередбачувані події в житті людини, а також будь-які інші обставини, що не дозволили учаснику процесу завчасно подати відповідний документ.

Також суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Таким чином, оскільки касаційна скарга потерпілого ОСОБА_4 від 28 серпня 2023 року подана поза межами строку касаційного оскарження судових рішень, а клопотання потерпілого ОСОБА_4 не містить переконливих доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження - вимога про поновлення цього строку не підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

З урахуванням зазначеного касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити потерпілому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Київського районного суду м. Одеси від 16 березня 2023 року та ухвали Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року щодо ОСОБА_5 .

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3