Справа № 953/4382/23
н/п 1-кс/953/6015/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури прокурора який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про арешт майна, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000661 від 11.05.2023,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яким прокурор з метою забезпечення збереження речових доказів просить накласти арешт на майно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення заборони на відчуження, розпорядження та користування майном, що було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Redmi 5 Plus» imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 із вмонтованою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 . Місцем зберігання арештованого майна визначити слідчий відділ УСБУ в Харківській області.

1. Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.

Вимоги клопотання прокурор обґрунтовує тим, що В ході досудового розслідування отримано інформацію стосовно громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в період часу з 11.02.2023 по 02.08.2023, в умовах дії воєнного стану, з використанням власного мобільного телефону марки «Lenovo» модель «K520» ІМЕІ НОМЕР_4 , здійснював умисні дії, направлені на збір та поширення інформації про розташування Збройних сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, при тому, що ця інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами в умовах воєнного стану.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 здійснював поширення вищевказаної інформації з використанням власного мобільного телефону у мобільному додатку "Телеграм", а саме у групі "Наши парни!", до якої крім інших учасників входив громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02.08.2023 слідчим СВ УСБУ в Харківській області проведено обшук за місцем фактичного проживання громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом чого було виявлено та вилучено належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Redmi 5 Plus» imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 із вмонтованою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 .

В ході проведення обшуку вказаний мобільний телефон було оглянуто слідчим за результатом чого встановлено наявність у мобільному додатку "Телеграм" групи "Наши парни!" При цьому, в ході огляду даного листування було виявлено сліди видалення даних.

З огляду на викладене, в сторони обвинувачення наявна необхідність у проведенні огляду даного пристрою із залученням спеціаліста, а також проведенні судової комп`ютерно-технічної експертизи з метою відновлення видалених даних, перевірки та встановлення додаткових обставин вчинення злочину ОСОБА_5 , а також можливої причетності до даної протиправної діяльності ОСОБА_4 .

2. Позиції учасників у судовому засіданні

У судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати клопотання за його відсутністю.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою, у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Таким чином, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, клопотання можливо розглянути по суті і у відсутності сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

У судове засідання володільці майна, належним чином у передбаченому ст. 135, ч. 1 ст. 172 КПК України порядку повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явилися.

Зважаючи на викладене, а також виходячи зі встановлених ч. 1 ст. 172 КПК України строків та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК України, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності володільців майна на підставі наданих сторонами матеріалів.

При цьому, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно яких, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів .

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 цього Кодексу слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173).

Матеріали клопотання свідчать, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000661 від 11.05.2023, за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України..

02.08.2023 слідчим СВ УСБУ в Харківській області проведено обшук за місцем фактичного проживання громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом чого було виявлено та вилучено належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Redmi 5 Plus» imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 із вмонтованою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 .

02.08.2023 вказані предмети та речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні..

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучене під час огляду майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури прокурора який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення заборони на відчуження, розпорядження та користування майном, що було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Redmi 5 Plus» imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 із вмонтованою сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 .

Місцем зберігання арештованого майна визначити слідчий відділ УСБУ в Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала складена і підписана 04.08.2023.

Слідчий суддя - ОСОБА_1