Справа № 308/9589/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням з якого вбачається, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001115 від 04.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено за фактом того, що в період часу з 18.05.2023 по 17:00 03.06.2023 невідома особа, умисно, таємно, шляхом підбору ключів, викрала з квартири, де мешкає гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти у сумі 30 тис. доларів США, каблучку з діамантом, дві пари золотих сережок, ланцюжок з підвіскою, золотий браслет, норкову шубу.

Прокурор зазначає, що 24.06.2023 в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за адресою фактичного місця проживання гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено:

- відео реєстратор чорного кольору марки «Techage» модель N6708F5N-POE, який упаковано до спец. пакету «НПУ WAR 1530828»;

- мобільний телефон білого кольору «Samsung» (кнопковий) з номером телефону НОМЕР_1 з пошкодженою батареєю (без сім-карти та IMEI), мобільний телефон чорного кольору «Samsung» (без сім-карти та IMEI), мобільний телефон чорного кольору «Nokia» кнопковий (без сім-карти та IMEI), мобільний телефон чорного кольору «Samsung» (без сім-карти та IMEI) які упаковано до спец. пакету «НПУ WAR 1051800»;

- диктофон марки «Olympus» чорного кольору без серійного номеру, який упаковано до спец. пакету «НПУ СУ PSP2029090»;

- три пакети червоно-білого кольору, в середині яких знаходяться документи на сім-карти із наступними серійними номерами: 1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 , 3) НОМЕР_4 упаковано до спец. пакету «НПУ СУ PSP2029088»;

- коробка червоного кольору із ювелірним виробом годинником золостистого кольору марки «Romanson», який упаковано до спец. пакету «НПУ WAR 1050295».

Обгрунтовуючи заявлене клопотання прокурор вказує, що враховуючи, що вищезазначені предмети можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, згідно постанови слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , вказані речі визнано речовими доказами.

А тому на підставі вищенаведеного з метою збереження речових доказів прокурор просить накласти арешт на вищезазначені речі.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити клопотання з підстав, зазначених у такому.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, зазначивши, що вилучені речі не є речовими доказами у кримінальному провадженні, не є предметом крадіжки і відношення до кримінального провадження не мають. З вилученого відеореєстратора з моменту проведення обшуку 24.06.2023 року сторона обвинувачення вже могла вивчити і переписати інформацію, якщо така становить інтерес для слідства.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію захисника та просив у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовити. Додав, що під час обшуку вилучили відеореєстратор зовнішнього спостереження двору де він і його родина проживають. І на відеореєстраторі міститься багато конфіденційної інформації , яка стосується його сім"ї.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001115 від 04.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді від 13.06.2023 року, слідчим СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого вилучено вказане у клопотанні майно.

Відповідно до вимог ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У клопотанні прокурор зазначає, що метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів.

До клопотання прокурором долучено постанову слідчого від 24.06.2023 року про визнання вищеперерахованих у клопотанні речей речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001115 від 04.06.2023 року.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, слідчому судді не надано будь-яких доказів, які б доводили, що зазначені у клопотанні речі, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, зокрема, що вони є предметом кримінального правопорушення щодо якого проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, зберегли на собі сліди злочину, є необхідними дослідження відповідних судових експертиз, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На теперішній час прокурором в судовому засіданні не доведено, що в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження є необхідність, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт зазначеного рухомого майна.

Відтак, доводи прокурора щодо необхідності накладення арешту з метою забезпечення збереження майна як речових доказів , є безпідставними та немотивованими.

Беручи до уваги вищевикладене, оцінюючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, обґрунтованість необхідності обмеження у праві власності майном, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора є необґрунтованим, а тому у задоволенні внесеного клопотання прокурора про арешт майна слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке вилучене 24.06.2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: відео реєстратор чорного кольору марки «Techage» модель N6708F5N-POE, який упаковано до спец. пакету «НПУ WAR 1530828»; мобільний телефон білого кольору «Samsung» (кнопковий) з номером телефону НОМЕР_1 з пошкодженою батареєю (без сім-карти та IMEI), мобільний телефон чорного кольору «Samsung» (без сім-карти та IMEI), мобільний телефон чорного кольору «Nokia» кнопковий (без сім-карти та IMEI), мобільний телефон чорного кольору «Samsung» (без сім-карти та IMEI) які упаковано до спец. пакету «НПУ WAR 1051800»; диктофон марки «Olympus» чорного кольору без серійного номеру, який упаковано до спец. пакету «НПУ СУ PSP2029090»; три пакети червоно-білого кольору, в середині яких знаходяться документи на сім-карти із наступними серійними номерами: 1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 , 3) НОМЕР_4 упаковано до спец. пакету «НПУ СУ PSP2029088»; коробка червоного кольору із ювелірним виробом годинником золотистого кольору марки «Romanson», який упаковано до спец. пакету «НПУ WAR 1050295» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1