Провадження №1-кп/522/3244/23
УХВАЛА

26 травня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №5 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеські області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000041 від 22.05.2023 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ ВП №5 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеські області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтоване наступним.

СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000041 від 22.05.2023 року.

22 травня 2023 року приблизно о 00 год. 20 хв. ОСОБА_5 перебував біля магазину за адресою: м. Одеса, пров. О. Матросова, буд. 1/1, де помітив потерпілого ОСОБА_9 .

Побачивши ОСОБА_9 у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння будь-яким наявним у ОСОБА_9 майном, при тому розуміючи, що у разі чинення потерпілим опору, до нього необхідно застосувати фізичне насильство з метою його подолання та отримання доступу до його майна, тобто допускав застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, знаючи, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, строк дії якого станом на 22.05.2023 згідно з Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023 продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, переслідуючи ціль особистого збагачення, діючи умисно, почав наносити удари руками і ногами в область голови та тулуба ОСОБА_9 , внаслідок чого останній впав на землю, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Надалі, ОСОБА_5 , користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_9 внаслідок зазначених дій був позбавлений можливості чинити опір у заволодінні його майном, шляхом ривку, заволодів належною ОСОБА_9 шкіряною сумкою чорного кольору, вартістю 1500 гривень, в якій знаходилося наступне майно: мобільний телефон «IPhone X» у корпусі чорного кольору, об`ємом пам`яті 64 GB, IMEI/MEID: НОМЕР_1 , вартістю 12000 гривень із сім карткою НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в силіконовому чохлі синього кольору, вартістю 600 гривень; 2) шкіряний гаманець, чорного кольору, торгової марки «AlexBook», вартістю 1000 гривень, із картками банків «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , «Монобанк» № НОМЕР_4 ; 3) паспорт громадянина України та картка платника податків у білому чохлі на ім`я потерпілого. Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння майном, ОСОБА_5 зірвав з лівої руки потерпілого ОСОБА_9 , годинник із металевим браслетом торгової марки «SEIKO», вартістю 6500 гривень, та взяв з землі тканеву сумку білого кольору з написом «МARENERO», в якій знаходилася кухарська форма, чорного кольору, із написом «ALORO», вартістю 2000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_5 , разом із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись зазначеним чужим майном на власний розсуд, тим самим завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 23600 гривень.

ОСОБА_5 22.05.2023 року було затримано в порядку ст. 208 КПК України та через 24 год. звільнено.

23.05.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, та у відповідності до п.1 ст.184 КПК України, встановлена наявність ризиків, передбачених в п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу покладається необхідність запобігання подальшим спробам:

?переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин та розуміє що йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі;

?вчините інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги викладене, можна зробити висновок, що існують беззаперечні ризики передбачені ст.177 КПК України, таким чином, відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші, менш суворі, заходи не забезпечать виконання процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України і його належної поведінки, оскільки лише тримання під вартою передбачає примусову ізоляцію підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити у повному обсязі, застосувавши до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний та його захисник проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, посилаючись на те, що ризики, наведені в клопотанні, прокурором не доведені.

Розглянувши вищевказане клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000041 від 22.05.2023 року.

Так, 22 травня 2023 року приблизно о 00 год. 20 хв. ОСОБА_5 перебував біля магазину за адресою: м. Одеса, пров. О. Матросова, буд. 1/1, де помітив потерпілого ОСОБА_9 .

Побачивши ОСОБА_9 у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння будь-яким наявним у ОСОБА_9 майном, при тому розуміючи, що у разі чинення потерпілим опору, до нього необхідно застосувати фізичне насильство з метою його подолання та отримання доступу до його майна, тобто допускав застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, знаючи, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, строк дії якого станом на 22.05.2023 згідно з Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023 продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, переслідуючи ціль особистого збагачення, діючи умисно, почав наносити удари руками і ногами в область голови та тулуба ОСОБА_9 , внаслідок чого останній впав на землю, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Надалі, ОСОБА_5 , користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_9 внаслідок зазначених дій був позбавлений можливості чинити опір у заволодінні його майном, шляхом ривку, заволодів належною ОСОБА_9 шкіряною сумкою чорного кольору, вартістю 1500 гривень, в якій знаходилося наступне майно: мобільний телефон «IPhone X» у корпусі чорного кольору, об`ємом пам`яті 64 GB, IMEI/MEID: НОМЕР_1 , вартістю 12000 гривень із сім карткою НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в силіконовому чохлі синього кольору, вартістю 600 гривень; 2) шкіряний гаманець, чорного кольору, торгової марки «AlexBook», вартістю 1000 гривень, із картками банків «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , «Монобанк» № НОМЕР_4 ; 3) паспорт громадянина України та картка платника податків у білому чохлі на ім`я потерпілого. Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння майном, ОСОБА_5 зірвав з лівої руки потерпілого ОСОБА_9 , годинник із металевим браслетом торгової марки «SEIKO», вартістю 6500 гривень, та взяв з землі тканеву сумку білого кольору з написом «МARENERO», в якій знаходилася кухарська форма, чорного кольору, із написом «ALORO», вартістю 2000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_5 , разом із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись зазначеним чужим майном на власний розсуд, тим самим завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 23600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у скоєні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 22.05.2023 року було затримано в порядку ст. 208 КПК України та через 24 год. звільнено.

23.05.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

При цьому причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованого злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого, протоколами допитів свідків та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Враховуючи викладене, з урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного докази, у своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими.

Як встановлено в судовому засіданні, є підстави вважати, що підозрюваний розуміючи важкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Крім цього, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є раніше судимим.

В свою чергу, слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 має позитивну характеристику з місця проживання та, хоч і не офіційно, але працює, на теперішній час має травму пошкодження зв`язок лівого плеча.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 197, 370-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №5 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеські області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або у разі оголошеної повітряної тривоги з метою перебування в укритті, строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.07.2023 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обчислюється з дня проголошення ухвали, тобто з 26.05.2023 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місце роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, що у разі невиконання вище викладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії обов`язків визначити до 23.07.2023 року включно.

Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 29.05.2023 року о 13 год. 45 хв.

Суддя ОСОБА_1