ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

08 травня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5734/22

Провадження № 11-сс/4820/175/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали провадження,за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2023 року, та

в с т а н о в и л а:

В провадженні Хмельницького апеляційного суду перебувають матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 травня 2023 року визначено колегію суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

До початку апеляційного розгляду вказаного провадження судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заявили самовідводи, з тих підстав, що ознайомившись із наданими матеріалами, встановлено, що вищезазначена заява ОСОБА_5 (щодо вчинення кримінального правопорушення) стосується, серед іншого, суддів апеляційного суду Хмельницької області, які є їхніми колегами та з якими у них склалися службові відносини.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_5 звернувся до Президента із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка зареєстрована 14 січня 2022 року за №2, була направлена до Хмельницької обласної прокуратури та листом від 26 січня 2022 року №31/1-536ВИХ-22 скерована до ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, де вказана заява зареєстрована 28 січня 2022 року за №209зкп.

Зі змісту цієї заяви слідує, що ОСОБА_5 стверджує про вчинення кримінального правопорушення колишнім народним депутатом ОСОБА_7 , колишніми начальниками УМВС України в Хмельницькій області Козеруком, Калашніком, Семенишеним, прокурорами Чорономорцем, Мельником, Ромасьом, головою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Савчуком, суддями Драчем, Бориславським, суддями апеляційного суду Хмельницької області Бондар, Кулешою, Бережним, Кобріним, Матущаком, суддями Дунаєвецького районного суду Хмельницької області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими особами.

За результатами перевірки за вказаною заявою ОСОБА_5 листом за підписом начальника Першого СВ (з дислокацією у місті Хмельницькому) ТУ ДБР, розташованого в місті Хмельницькому М.Борусовського від 11 лютого 2022 року за вих. №209зкп/14-01-01-01-500/2022 була надана відповідь, в якій зазначено, що у його зверненні відсутні ознаки кримінального правопорушення, а тому підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Колегія суддів приходить до висновку, що для виключення сумнівів у їх неупередженості при розгляді даного провадження слід заявити самовідвіди.

Дослідивши надані матеріали провадження,колегія суддів уважає, що самовідвіди суддів з наведених підстав підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст. 17 ЗУ Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року застосовується судами при розгляді справ як джерело права, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах Фей проти Австрії , Ветштайн проти Швейцарії ).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі Кіпріану проти Кіпру).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства ). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється. Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі Де Куббер проти Бельгії).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах Делкурт проти Бельгії, Пєрсак проти Бельгії і Де Куббер проти Бельгії, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід або задовольнити відвід з боку учасників справи.

Згідно пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід є законними, обґрунтованими, оскільки заявник в своїй заяві до ТУ ДБР порушує питання про притягнення до кримінальної відповідальності суддів Хмельницького апеляційного суду, в тому числі ОСОБА_2 , яка входить до складу колегії суддів в даному апеляційному провадженні, а також про притягнення до кримінальної відповідальності судді Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_10 , який є їх колегою та з яким вони підтримують професійні стосунки, за наведених обставин у стороннього спостерігача могли б виникнути обґрунтованісумніви в неупередженості цих суддів, тому з метою недопущення виникнення сумнів щодо неупередженості суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заяви суддів про самовідвід підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Заяви суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Провадження передати для повторного автоматизованого розподілу в порядку, встановленому КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3