Справа №333/7873/23
Провадження №1-кс/333/2799/23
УХВАЛА

Іменем України

14 вересня 2023 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000052 від 08.02.2023 р. та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт Богородчани Богородчанського району Івано-Франківської області, громадянину України, який має середню освіту, одруженого, перебуває на посаді водія-слюсаря ремонтного відділення бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення 2 гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000052 від 08.02.2023 р. відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000052, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 25 лютого 2021 року № 40 військовослужбовця за контрактом солдата ОСОБА_6 призначено на посаду водія-слюсаря ремонтного відділення бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення 2 гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_7 від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_7 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 за контрактом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, 17 грудня 2022 року, самовільно залишив тимчасове місце розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , який дислокувався поблизу населеного пункту АДРЕСА_3 , після чого до 01 вересня 2023 року свої службові обов`язки не виконув, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами військової частини.

Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_6 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану.

Провина ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: матеріалами службового розслідування, проведеного у військовій частині НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення місця служби військовослужбовцем ОСОБА_6 ; протоколами допиту свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які пояснили обставини самовільного залишення військовослужбовцем ОСОБА_6 місця розташування підрозділу військової частини.

Враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 при ухваленні вироку, наслідки злочину, а саме, зниження бойової готовності підрозділу, в умовах воєнного стану та обороноздатності України, підрив військової дисципліни та надання негативного прикладу протиправної поведінки військовому підрозділу, в цілому, в час протистояння відкритій агресії російської федерації, внаслідок самовільного залишення місця служби, сторона обвинувачення вважає, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та дасть можливості запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

Зазначені обставини свідчать про необхідність ізоляції ОСОБА_6 задля нівелювання ризику можливості переховуватися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом котрий зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 буде саме тримання під вартою

Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_6 не можливо, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого статтею 407 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав викладених в ньому, просив суд задовольнити його та обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що раніше служив у 10 бригаді сапером і вони знають що у нього проблеми із 28 бригадою. Коли він починив машину, до нього приїхала дружина і його відпустили на 2 дні. Потім він провів її на вокзал, за ним повинні були приїхати. Він прочекав, але ніхто не приїхав, взяв таксі і направився до місця несення служби, але потім передумав та поїхав до Кривого Рогу. Через деякий час до нього приїздили хлопці з бригади, забирали документи на машину, ніхто нічого не казав і не питав. Командир обіцяв допомогти йому перейти до 10 бригади, але наразі так і не було переводу.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, зазначив, що воно є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Додатково зазначив, що ОСОБА_6 з 17 грудня по 1 вересня перебував поза службою. Жодної пом`якшувальної обставини не може бути. Виключний запобіжний захід може гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного оскільки наявні ризики, крім того вже підтверджений ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а саме неналежна процесуальна поведінка підозрюваного. Без обрання виключного запобіжного заходу невілювати ризик переховування від органу досудового розслідування та суду неможливо.

На теперішній час підозрюваний ознайомлений із клопотанням та матеріалами які додані до клопотання, обізнаний про свідків, тому існує ризик впливання та тиску на них задля створення для себе штучного алібі або покращення свого правового становища.

Крім того існує ризик вчинення іншого правопорушення або продовжити це, так як військовослужбовець за 9 місяців не спромігся повернутись до свого підрозділу, який боронить Запорізькій напрямок, що свідчить про негативну правову поведінку підозрюваного.

Сторона обвинувачення не вбачає можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу за наявності обґрунтованої підозри чи обвинувачення, наявності ризиків, тому просить суд обрати виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Посилання ОСОБА_6 служити в іншій бригаді є намаганням уникнути відповідальності, оскільки жодних підтверджень цьому немає.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання, вважає що до її підзахисного можна застосувати більш м`який запобіжний захід. З урахуванням відстані, вчора її підзахисний з`явився до слідчого. Він виїхав для розгляду клопотання одразу після його дзвінка, оскільки слідчий йому зазначив, що після того як він узгодить час розгляду із судом, він про це йому повідомить телефоном. Тому всі обов`язки покладені на підозрюваного виконуються. Також зазначила, що з 2015 року ОСОБА_6 уклав контракт та служить на захисті держави. Восени його направили ремонтувати автомобіль, який застряг у полі за свій кошт. Не з`являвся тому що йому командування сказало не з`являтись, так як він там не перебував три дні, і він не знав що робити. Наразі він домовився із 10 бригадою про переведення, вони його чекають. Тобто людина і надалі має бажання служити. Проте, якщо йому буде обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою він не зможи реалізувати свій намір захищати державу. Захисник зазначає, що це не правда що її підзахисний порушив вимоги ст.ст. 177, 178, будь-які ризики документально не підтверджені. ОСОБА_6 розуміє свою відповідальність. Має міцні соціальні зв`язки, належну характеристику з місця проживання. Просить суд обрати більш м`який запобіжний захід за адресою місця проживання ОСОБА_6 та надати йому можливість служити.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши письмові матеріали, приходжу до таких висновків.

Судом встановлено, що 08.02.2023 року до ЄРДР були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (кримінальне провадження №0000052.

Клопотання слідчого, погодженого із прокурором, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

12 вересня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000052 від 08.02.2023 військовослужбовцю ОСОБА_6 було вручено письмове повідомлення про підозру.

Обґрунтованість повідомленої солдату ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: матеріалами службового розслідування, проведеного у військовій частині НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення місця служби військовослужбовцем ОСОБА_6 ; протоколами допиту свідків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які пояснили обставини самовільного залишення військовослужбовцем ОСОБА_6 місця розташування підрозділу військової частини.

ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) з відпустки до місця служби без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зібрані слідством докази по кримінальному провадженню є достатніми вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 , розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність послідуючого покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Про вказані наміри підозрюваного вже свідчить його поведінка, оскільки достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини, яке по своїй суті являється переховуванням від правоохоронних та інших державних органів, а також органів військового управління з метою невиконання обов`язків військової служби.

Крім того, на даний час, у зв`язку із початковим етапом досудового розслідування даного кримінального провадження, встановити всіх свідків не виявилося можливим, однак, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а відтак ОСОБА_6 , у випадку застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може здійснювати тиск на них, які враховуючи початковий етап досудового розслідування ще не були допитані у кримінальному провадженні, однак підлягають обов`язковому допиту в якості свідків, що суттєво вплине на можливість уникнення ОСОБА_6 кримінальної відповідальності та сприятиме перешкоджанню здійсненню досудового розслідування даного кримінального провадження.

Є ризик вчинення інших кримінальних правопорушень. ОСОБА_6 , в період воєнного стану підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення) зокрема самовільно залишив місце служби, обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. Крім того на виклики слідчого на 5, 6, 7 вересня не з`явився без поважних причин, будучи сповіщеним належним чином 01.09.2023 року.

З матеріалів кримінального провадження можна зробити висновок вказане кримінальне правопорушення має підвищений суспільно небезпечний характер, оскільки впливає на обороноздатність України, та те, що вказана протиправна діяльність ОСОБА_6 створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження - безладдя та безкарності у Збройних силах України.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Суд не приймає доводи захисника оскільки вони не підтвердженні жодними доказами.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу підозрюваного та характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, суд вважає, що не має ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою.

Зважаючи на дані про особистість підозрюваного, який його вік, посаду, репутацію, стан здоров`я, стійких соціальних зв`язків, суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування та судового розгляду більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину

Відповідно до п. 7 ст. 176 КПК України - під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Отже, враховуючи доведеність на цій стадії провадження обґрунтованості підозри, пред`явленої ОСОБА_6 та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є безальтернативним.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи особу підозрюваного та конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає можливим визначити розмір застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням вимог ст. 182 КПК України та ЗУ «Про державний бюджет на 2023 рік». складає 107 360,00 грн.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, у час та день, визначений слідчим, судом, уповноваженим здійснювати досудове розслідування або судове провадження у цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися з населеного пункту, де мешкає підозрюваний, без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

Згідно ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Керуючись ст. 176-178, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - арештному домі строком на 60 діб.

Виконання ухвали доручити начальнику ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк дії ухвали рахувати з моменту фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_6 з 14.09.2023 р. (з 10-00 год). Ухвала діє до 12.11.2023 року включно.

ОСОБА_6 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 40-ка прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 107360,00 грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_6 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, у час та день, визначений слідчим, судом, уповноваженим здійснювати досудове розслідування або судове провадження у цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися з населеного пункту, де мешкає підозрюваний, без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, або суд, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1