Справа № 753/3068/23
Провадження № 1-кп/638/1148/23
УХВАЛА

Іменем України

15 травня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

обвинуваченої - ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_10 ,

захисника - ОСОБА_11 ,

захисника - ОСОБА_12 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004627 від 28 жовтня 2020 року, за обвинуваченням

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України,

відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України,

відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України,

відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України,

відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України,

відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження № 0004627 від 28.10.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України.

Прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_13 подано клопотання про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Одночасно прокурор просив визначити запобіжний захід у виді застави у розмірі 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2684000 (два мільйони шістсот вісімдесят чотири тисячі) грн., для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Вказане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 не виконує покладені на нього обов`язки, раніше на судимий та обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Крім цього, перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки на даний час не поніс кримінальну відповідальність за вказані злочини, а менш суворі запобіжні заходи, на думку прокурора, недостатні для запобігання вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Захисник ОСОБА_12 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, суду пояснив, що на теперішній час відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, поведінка обвинуваченого під час досудового розслідування свідчить про виконання ним обов`язків, покладених під час обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею в порядку ст.194 КПК України, закінчився 26.12.2022 та більш не продовжувався за клопотанням прокурора, інший запобіжний захід відносно ОСОБА_4 з того часу до останнього не застосувався, що свідчить про недоведеність ризиків, на які вказує прокурор у своєму клопотанні.

Захисник ОСОБА_10 підтримав позицію захисника ОСОБА_12 та зазначив, що до клопотання прокурора не додано жодного доказу в обґрунтування обставин, на які посилається прокурор в своєму клопотанні. Захисник ОСОБА_11 також підтримала позицію своїх колег та просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника ОСОБА_12 та зазначив, що він з`являвся на всі виклики, про які був повідомлений належним чином. Весь час, поки тривало досудове розслідування, він не залишав місця свого проживання і нікуди не виїжджав, наміру переховуватися від суду у нього немає.

Суд, заслухавши учасників процесу, ознайомившись з клопотанням та дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до вимог пункту 9 частини другої статті 131 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК України.

Частиною 3 статті 176 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Статтею 177 КПК України регламентовано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які визначені в частині першій статті 178 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України, в кримінальному провадженні за №0004627 від 28.10.2020.

07.10.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 26.10.2022 після розгляду питання про застосовування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в задоволенні вказаного клопотання відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці з покладенням обов`язку прибувати до слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві, прокурора та суду за першою вимогою, та забороною ОСОБА_6 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого або прокурора або суду.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" визначений термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На етапі підготовчого судового провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які мають вирішуватись під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані у суду є підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Проте, підозра ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків підозрюваним, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Як роз`яснено у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з норм КПК України, і його належної поведінки. У п. 13.3 даної постанови зазначено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Це можливо, наприклад, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

При встановленні обставин, існуванням яких прокурор обґрунтовує підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом встановлено наступне.

Не погоджуючись з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.10.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва подано апеляційну скаргу, в якій він прохав скасувати вказану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07.12.2022 прокурору відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, ухвала слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 26.10.2022 залишена без змін.

Крім того, ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2022 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, вказана ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Оцінюючи доводи прокурора про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даному етапі судового провадження через ризики можливого переховування від суду, оскільки обвинувачений не виконував обов`язки з`являтися за кожною вимогою, суд вважає їх необґрунтованими та недоведеними жодним доказом, тобто, прокурором не доведено недотримання ОСОБА_4 умов застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Явка ОСОБА_4 на виклики слідчого, прокурора під час виконання покладених слідчим суддею обов`язків не заперечувалась прокурором у судовому засіданні. Під час розгляду справи Дзержинський районним судом м. Харкова обвинувачений будь-яких дій, направлених на переховування від суду, не вчинив, повідомив про своє місце проживання, яке не змінилося з часу закінчення досудового розслідування. Більш того, обвинувачений, враховуючи можливість виїхати за межі України під час впровадженого воєнного стану, маючи трьох неповнолітніх дітей, не зробив цього. Тому підстав вважати, що ОСОБА_4 має намір переховуватися від суду на теперішній час у суду немає.

За приписами статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Обвинуваченому не інкримінуються злочини, які зазначені в частині 6 та 8 статті 176 КПК України, тому тримання під вартою не є безальтернативним запобіжним заходом, який необхідно застосувати до ОСОБА_4 .

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу суд враховує дані про особу обвинуваченого, його соціальні зв`язки та процесуальну поведінку, рід занять, те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, яке не змінював на протязі всього кримінального провадження. При цьому суд зазначає, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливо призначеного покарання, таку оцінку необхідно здійснювати з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Положеннями статті 29 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Оцінюючи доводи прокурора про необхідність застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченою правопорушення, проте, не доведена наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також те, що більш м`які запобіжні заходи недостатні для запобігання ризику, зазначеному в клопотанні прокурора.

Враховуючи обставини та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , та його наслідки, відсутність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованого раніше запобіжного заходу, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, його соціальних зв`язків, суд вважає, що застосування до ОСОБА_4 виняткового та найсуворішого запобіжного заходу не буде пропорційним втручанням у свободу та особисту недоторканість та не відповідатиме завданням статті 2 КПК України, а тому клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу суд залишає без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 315, 394, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та проголошений 19.06.2023 о 09 год.50 хв.

Суддя ОСОБА_1