14.06.2023
Справа № 642/1663/21
Провадження №1кп/642/237/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді- ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника- ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

перекладача- ОСОБА_7 ,

обвинуваченого- ОСОБА_8 ,

обвинуваченого- ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м Харкові матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться вказане кримінальне провадження.

Щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 26.06.2023 року.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 надав клопотання в якому просив змінити на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому посилався на те, що прокурором не доведені ризики на які він посилається, а також на тривалість перебування останнього під вартою.

Захисник ОСОБА_5 клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_9 також надав клопотання про зміну запобіжного заходу відносно нього на домашній арешт, посилаючись на те, що прокурор кожний раз посилається на одні й ті ж самі ризики, які не доведені, а також на те що він вже більше двох років перебуває під вартою, а судовий розгляд затягується.

Захисник ОСОБА_6 клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 підтримав.

Суд, вислухавши доводи сторін кримінального провадження приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочинну діяльність.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих їм злочинів можуть вдатися до відповідних дій.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Доцільність тримання обвинуваченого під вартою повинна забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи, що судом судового розгляду по суті та дослідження матеріалів провадження не розпочато, тому суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутих обвинувачень у вчиненні інкримінованих обвинуваченим кримінального правопорушення.

При цьому, не вдаючись до оцінки доказів, у відповідності до положень ст. 23 та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому суд вбачає реальним існування заявлених прокурором ризиків, які на даний час продовжують існувати, у зв`язку з чим не вбачає підстав для застосування стосовно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , більш м`яких запобіжних заходів, ніж раніше обрані.

Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ,, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У суду відсутні відомості які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність.

Проте, суд приймає до уваги наявність ризику можливого незаконного впливу на свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які ще судом не допитані.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Ухвалою суду від 29.04.2023 року при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено розмір застави, як альтернативний запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 ..

Клопотання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт не конкретизовані, адже ні містять будь-якого посилання на адресу, за якою вони мають його виконувати. Не конкретизовані вони і під час судового засідання.

У суду відсутні об`єктивні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на більш м`який, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою з визначенням розміру застави, продовживши строк застосованого запобіжного заходу відносно обвинувачених у вигляді тримання під вартою до 10.08.2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 331, 369, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням застави в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10.08.2023 року.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з визначенням застави в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10.08.2023 року.

Строк дії ухвали до 10 серпня 2023 року.

Ухвала щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченими в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя - ОСОБА_1