справа № 488/2188/23
номер провадження № 1-кп/488/329/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2023 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29-А

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участю
секретаря:ОСОБА_2
прокурора:ОСОБА_3
обвинуваченого: потерпілого:ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миколаєва, громадянин України, українець, має середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-17.11.2022 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 4 статті 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, термін якого неодноразово продовжувався, останній раз до 18.08.2023 року.

21.05.2023 року в період з 08:00 години по 09:06 годину, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на літньому майданчику магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ФОП ОСОБА_6 ), що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав майно, належне ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки «Redmi 9A», моделі «М2006С3LG», вартістю 2.277,75 гривень, портфель марки «AIRFLOW», вартістю 450,00 гривень, в подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду у сумі 2.727,75 гривень.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні заперечив та пояснив, що в той день, 21.05.2023 року він відпочивав на літньому майданчику магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», вживаючи при цьому алкогольні напої, в ході чого познайомився із потерпілим. Згодом потерпілий пішов, залишивши свій рюкзак на літньому майданчику магазину. Обвинувачений взяв цей рюкзак, щоб його ніхто не викрав та віддав на зберігання продавцю магазину, не повідомляючи їй при цьому, що вказаний рюкзак належить не йому, а іншій особі. Згодом обвинувачений повернувся до магазину та забрав рюкзак, віднесши його додому. В рюкзаку він знайшов мобільний телефон, який він вимкнув та викинув сім-карту у смітник. В подальшому видав рюкзак та телефон співробітникам поліції. Умислу на викрадення майна потерпілого не мав, хотів його повернути, але не зміг пояснити, чому забрав рюкзак з магазину, навіщо виключив телефон та викинув сім-карту.

Незважаючи на показання обвинуваченого, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується іншими дослідженими судом доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 повідомив суду, що 21.05.2023 року, приблизно о 08:00 годині прийшов до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» з метою випити пива. Відпочиваючи на літньому майданчику вказаного магазина потерпілий виявив відсутність свого рюкзака, в якому знаходився належний йому телефон та продукти харчування. Один з відвідувачів магазину сказав, що бачив, як обвинувачений заносив рюкзак до магазину, однак коли потерпілий звернуся до магазину, то продавець повідомила йому, що рюкзак вже забраний особою, яка його залишала, після чого потерпілий звернувся до поліції.

Свідок ОСОБА_7 суду повідомила, що вона є продавцем магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» та пам`ятає, що обвинувачений передавав їй рюкзак на зберігання, а потім забрав. Вона вважала, що це його рюкзак, згодилася йому допомогти, оскільки знає його як постійного клієнта магазину, при цьому обвинувачений не повідомляв їй, що рюкзак належить іншій особі.

З витягу з ЄРДР № 0000448 вбачається факт внесення ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області до реєстру 22.05.2023 року інформації щодо кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України за фактом викрадення рюкзаку, належного ОСОБА_5 , в якому був мобільний телефон останнього марки «Redmi 9A».

Майно, що стало предметом кримінального правопорушення, було видано обвинуваченим співробітникам поліції 23.05.2023 року. В ході огляду вказаного майна, а саме мобільного телефону марки «Redmi 9A» та рюкзаку марки AIRFLOW, вбачається, що вказані предмети знаходяться в цілісному стані, не мають пошкоджень. Присутній під час огляду потерпілий вказав, що вищевказані предмети належать йому. Вартість майна, що стала предметом кримінального правопорушення, підтверджується інформацією, що міститься у висновках експерта № СЕ-19/115-23/7321-ТВ від 30.05.2023 року (телефон) та № СЕ-19/115-23/7323-ТВ від 02.06.2023 року (рюкзак). Вказані предмети визнані речовими доказами та передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Також в судовому засіданні досліджені відеозаписи з камер спостереження магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», в ході перегляду яких встановлено, що обвинувачений о 09:06 години 21.05.2022 року дійсно передав свідкові ОСОБА_7 рюкзак, що став предметом кримінального правопорушення, а пізніше, о 12:45 годині того ж дня забрав його. Аналогічна інформація містить в протоколах огляду вказаних відеозаписів, досліджених судом.

Таким чином, показання обвинуваченого в частині відсутності в нього умислу на вчинення викрадення майна потерпілого, спростовані дослідженими судом доказами. Так, показання потерпілого, свідка та інші досліджені докази не мають суттєвих суперечностей, узгоджуються між собою.

Наявність у обвинуваченого умислу, на переконання суду, підтверджується тим, що він, заволодівши майном потерпілого, не вжив жодних заходів для його повернення - не повідомив третіх осіб про те, що вказане майно належить потерпілому, забрав його додому, вимкнув мобільний телефон та викинув сім-карту з нього. Вказане переконливо свідчить про його умисел, спрямований на викрадення вказаного майна.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх шляхом аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає доказаною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Дії обвинуваченого, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній, раніше судимий, нове кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку, призначеного вироком суду, працює неофіційно на приватних осіб, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують дане кримінальне правопорушення, яке є умисним, корисливим, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.

Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк, що буде достатнім не тільки для покарання, а й виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

В ході судового розгляду встановлено, що обвинувачений 17.11.2022 року засуджений вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва за частиною 4 статті 185 КК України до 5 (пяти) років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до статті 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином. остаточне покарання суд визначає з урахуванням положень статті 71 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

На підставі статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави судові витрати на проведення експертизи в сумі 3.824,00 гривень (три тисячі вісімсот двадцять чотири гривні 00 копійок).

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 71 КК України з урахуванням невідбутого обвинуваченим покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, призначеного вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 17.11.2022 року, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (на рахунок UA0014481, Миколаїв.ГУК/Корабел.р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, код класифікації доходів 24060300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, призначення платежу: « ОСОБА_4 за проведення судових експертиз, Корабельний районний суд міста Миколаєва, код 02892468») судові витрати в розмірі 3.824,00 гривень (три тисячі вісімсот двадцять чотири гривні 00 копійок).

Речові докази, а саме мобільний телефон марки «Redmi 9A», моделі «М2006С3LG», портфель марки «AIRFLOW» повернути власнику - потерпілому ОСОБА_5 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1