Справа № 405/966/23
провадження № 1-кс/405/1980/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2023 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який не одружений, працює ФОП « ОСОБА_4 », який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 11.02.2023,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому він просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначається, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України.

Слідчим стверджується про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вказав на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Захисник не заперечував проти задоволення клопотання, проте, вказала про відсутність ризиків вчинення її підзахисним дій, передбачених п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, якими обґрунтовується клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що слідчим відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 11.02.2023 за ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України.

13.06.2023 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України, відповідно до якої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.02.2023 близько о 18 годині 10 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Mitsubishi Outlander 3.0 AT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить останньому, рухаючись в темну пору доби по вул. Кропивницького у напрямку від вул. Героїв Маріуполя до вул. Миколи Смоленчука в м. Кропивницькому Кіровоградської області, допустив порушення вимог п. п. 1.5, 2.3 (б) і (д) Правил дорожнього руху чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок його руху та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Під час подальшого руху на вищевказаному транспортному засобі по вулиці, яка освітлювалась вуличним освітленням, ОСОБА_4 , рухався в межах населеного пункту зі швидкістю не менше 61,9 км/год ± 4.3 км/год. (згідно висновку експерта № СЕ-19/112-23/3249-ФП), чим перевищив максимально дозволену та допустиму швидкість руху в межах населеного пункту та допустив порушення вимоги п. 12.4 ПДР.

Свідоме перевищення ОСОБА_4 дозволеної швидкості руху (не більше 50 км/год), що впливає на зупинний шлях автомобіля, призвело до того, що останній маючи об`єктивну можливість на рівній горизонтальній ділянці дороги, яка освітлювалась вуличним освітленням, завчасно виявити небезпеку для свого руху, а саме пішохода ОСОБА_7 , який переходив проїзну частину зліва-направо, щодо напрямку руху керованого ним транспортного засобу, не виконавши вимог п.12.3 ПДР, не вжив заходів до зниження швидкості руху, аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу, в результаті чого, на відстані 12 м. до кута будинку АДРЕСА_2 допустив наїзд на останнього.

Тобто, порушення вищезазначених вимог ПДР України водієм ОСОБА_4 перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що сталась та у результаті якої пішохід ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи № 42 від 03.04.2023 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких як небезпечних у момент заподіяння, що призвели до смерті останнього.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчинені кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 11.02.2023, протоколом огляду місця події від 11.02.2023, протоколом обшуку від 12.02.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.02.2023, висновком експерта від 13.02.2023, висновком проведення судової інженерно транспортної експертизи від 17.05.2023 №1905/1909/23-27.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі - ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й особисте зобов`язання.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі Мюррей проти Сполученого Королівства № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28.10.1994, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990).

З урахуванням наявності вищезазначених вагомих доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, міри покарання, а також особи підозрюваного та потенційну можливість уникнути кримінальної відповідальності, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні.

Так, санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років та відповідно до ст. 12 КК України відносить його до категорії тяжких злочинів.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, слідчий суддя приймає до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинуваченого від правосуддя.

У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим, з огляду на особу підозрюваного, визначає вірогідність переховування від органів розслідування та /або суду, на тому рівні, щоб їм запобігти можливо лише при застосуванні запобіжного заходу домашнього арешту.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні, який дає викривальні покази щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які ставляться йому в провину. Крім цього, свідок є батьком підозрюваного.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, прокурором не доведено під час розгляду клопотання по суті.

Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався і доказів цього не надано, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, має постійне місце проживання, працює, не одружений, тяжкість можливого покарання.

Крім того, застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу відповідає характеру і тяжкості злочину, в якому він підозрюється, а більш м`яка міра запобіжного заходу, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та достатніх підстав для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-179, 184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 23.06.2023 по 13.08.2023 включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язок не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків покласти на ГУНП в Кіровоградській області.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9