Справа № 489/2987/20
Провадження № 1-кп/489/304/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

20 липня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження №0001838 від 06.06.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, особи з інвалідністю 2-ї групи, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 29.03.2017 Заводським районним судом міста Миколаєва за статтями 185 ч. 3, 15 ч. 2 та 185 ч. 3, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 09.01.2020 за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 ,

встановив:

06.06.2020 в період часу з 02:00 год. по 04:00 год. (більш точний час не встановлено), ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення корисливого злочину, діючи повторно, за попередньою змовою з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з корисливих спонукань, з метою крадіжки чужого майна, шляхом відгинання решітки проникли через вікно до квартири АДРЕСА_2 , звідки умисно таємно викрали належне ОСОБА_9 майно, а саме: телевізор марки «SONY», вартістю 20000 гривень; телевізор марки «Elenberg», вартістю 6000 гривень; шкарпетки в кількості 29 пар, 2 майки та 1 пару спідньої білизни, загальною вартістю 1000 гривень; викрутку, вартістю 200 гривень, а всього на загальну суму 27200 грн.

Після того ОСОБА_3 разом з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, чим завдали потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 27200 гривень.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою з іншою особою та поєднаною з проникненням в житло, визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті. При цьому зазначив, що дійсно на початку червня 2020 року, в нічний час доби, він разом із ОСОБА_10 на автомобілі «Мазда», яким він керував за довіреністю, з метою крадіжки приїхали до будинку по АДРЕСА_3 . Залишивши автомобіль, вони підійшли до балкону однієї із квартир на першому поверсі, де з допомогою привезеного із собою домкрату відігнули решітку на вікні, після чого він через вікно проник всередину вказаної квартири, а ОСОБА_11 залишився чекати зовні. Перебуваючи в квартирі, він викрав звідти і передав через вікно ОСОБА_11 два телевізори та інші речі, вказані в обвинувальному акті, які останній складав поруч на землі. Після того він виліз назовні, підігнав автомобіль і вони разом із ОСОБА_11 завантажили в нього викрадене із вказаної квартири майно. Після того на автомобілі почали їхати з місця злочину, але були зупинені поліцейськими. Викрадене з квартири майно та автомобіль, на якому вони пересувалися, було вилучене. У вчиненому ОСОБА_3 розкаявся, засудив свої дії, зазначив, що з того часу не вчиняв нових кримінальних правопорушень та запевнив, що став на шлях виправлення. Пред`явлений до нього цивільний позов на суму 27200 грн матеріальної шкоди та 50000 грн моральної шкоди визнав повністю.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєному підтверджується також іншими, дослідженими у судовому засіданні, доказами в їх сукупності.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.06.2020 та списку викрадених речей вбачається, що ОСОБА_7 звернулася до поліції з приводу того, що в період часу з 19.00 год. 05.06.2020 до 05:50 год. 06.06.2020 невідома особа шляхом згинання металевих решіток та злому вікна проникла до АДРЕСА_4 , звідки здійснила крадіжку належного їй майна, а саме: двох телевізорів, телефонів, білизни, продуктів харчування.

Згідно з протоколом огляду місця події від 06.06.2020, план-схемою та фототаблицею до нього, місцем події є трикімнатна квартира АДРЕСА_4 , при огляді якої виявлено порушення внутрішньої обстановки, розкидані на підлозі речі, меблі у відчиненому стані. При огляді вікна однієї із житлових кімнат виявлено пошкодження зовнішньої решітки на вікні, яка була розігнута в боки, та пошкодження вікна. В ході огляду місця події було вилучено ключ та 5 слідів слідоутворюючого об`єкту.

Товарними чеками від 06.06.2020 підтверджується вартість викраденого обвинуваченим майна.

З рапорту оперуповноваженого ОСОБА_12 вбачається, що 06.06.2020 о 04.00 годині працівниками поліції біля будинку по просп. Богоявленському, 30, м. Миколаєва був зупинений автомобіль «Мазда» н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , а також знаходився ОСОБА_13 , які були затримані за підозрою у вчиненні крадіжки.

Відповідно до протоколу обшуку від 06.06.2020, слідчим був проведений 06.06.2020 в період з 05.44 годин до 06.52 годин обшук автомобіля марки «Мазда 626» сірого кольору, н.з. НОМЕР_1 , в ході якого були виявлені та вилучені вказаний автомобіль, телевізор марки «SONY», телевізор марки «Elenberg», шкарпетки в кількості 29 пар, 2 футболки, 1 спідня білизна чоловіча, 39 шматків масла, 1 кг м`яса, 2 кульки вареників, 2 викрутки, ліхтарик, ручка домкрату, домкрат автомобільний.

Згідно з ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.06.2020, був наданий дозвіл на обшук автомобіля «Мазда 626», н.з. НОМЕР_1 , який був проведений 06.06.2020.

Із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 06.06.2020 слідує, що 06.06.2020 о 06.52 годин в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_3 , в ході особистого обшуку якого було вилучено полімерний пакетик з однією каблучкою із сірого металу з каміннями, однією парою жіночих сережок із сірого металу з каміннями, одним ланцюжком із сірого металу та одним кулоном у вигляді перлини; зв`язку ключів у кількості 3 шт., 4 чорні шурупи з шайбами, флеш-карту на 32 Gb; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , зв`язку ключів у кількості 2 ключів та 1 магніту; одну пару чорних рукавичок; темно-сині кросівки «Адідас».

Згідно з направленням на постановку вилученого транспортного засобу від 06.06.2020, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 06.06.2020, автомобіль марки «Мазда 626» н.з. НОМЕР_1 , 06.06.2020 о 10.30 годин був переданий на зберігання на спецмайданчик по вул. Лагерне поле, 5, м. Миколаєва.

Відповідно до протоколу огляду предметів від 10.06.2020, слідчим були оглянуті вилучені в ході досудового розслідування телевізор марки «SONY» та телевізор марки «Elenberg», які мали пошкодження екрану та корпусу внаслідок механічного впливу, домкрат, викрутки, ліхтарик, зубило-ключ, шкарпетки в кількості 29 пар, 1 футболка, 1 майка, чоловічі труси, 4 шурупи, флеш-карта на 32 Gb; зв`язка ключів у кількості 3 ключів; ланцюжок на шию з кулоном; пара сережок з камінням синього кольору, каблучка.

Із заяви потерпілої ОСОБА_7 та розписки її чоловіка ОСОБА_14 вбачається, що останні отримали від слідчого металеву викрутку, шкарпетки в кількості 29 пар, 1 футболка, 1 майку, чоловічі труси, 38 пачок масла, м`ясо, 2 пакунки вареників. При цьому потерпіла ОСОБА_7 просила залишити на зберіганні в органу досудового розслідування телевізори марки «SONY» та «Elenberg», які мали механічні пошкодження та перебували у непрацюючому стані.

Згідно з висновком експерта від 16.06.2020 № 498, сліди структури матеріалу з розмірами сторін 37х95 мм та 43х90 мм, вилучені в ході огляду місця події, були залишені структурою матеріалу, малюнок якого аналогічний за загальними ознаками (формою, розміром, взаємним розташуванням) малюнку структури матеріалу та ПВХ-покриття рукавичок, вилучених в ході особистого обшуку ОСОБА_3 , але відповісти на питання чи саме цими рукавичками було залишено дані сліди не є можливим, так як у слідах структури матеріалу не відобразився сталий комплекс ідентифікаційних ознак.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом та його дії правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, має ряд тяжких захворювань, з якими на даний час перебуває на лікуванні, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, перебуває на наркологічному обліку з діагнозом: «РПП внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності», є раніше судимим, має інвалідність другої групи, одружений та має на утриманні малолітню дитину.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його щирого каяття, негативного ставлення до вчиненого, засудження свого діяння, а також, що після звільнення з місць позбавлення волі та вчинення даного злочину він став на шлях виправлення, не вчинив іншого нового кримінального правопорушення за час розгляду справи в суді, визнав пред`явлений до нього цивільний позов, наявності обставини, що пом`якшує покарання, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також ураховуючи позицію державного обвинувача щодо виду та міри покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, та можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і доцільність застосування ст. 75 КК України, ухваливши звільнення від відбування покарання з випробуванням та з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Визначаючи тривалість строку випробовування, суд, окрім тяжкості кримінального правопорушення, головним чином враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, є особою з інвалідністю, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не має негативної характеристики, а також стан його здоров`я на даний час, тому зазначені обставини вказують на необхідність встановлення дворічного строку для виправлення останнього.

Вирішуючи питання щодо заявленого цивільного позову, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За положеннями п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку з тим, що позовна заява про збільшення позовних вимог була пред`явлена потерпілою ОСОБА_7 в судовому засіданні 20.07.2023, тобто після початку судового розгляду, що вказує на те, що вона подана після закінчення процесуальних строків на її подання, тому вказане свідчить про необхідність залишення позовної заяви ОСОБА_7 про збільшення позовних вимог без розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У зв`язку з цим, оскільки під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями здійснив крадіжку майна ОСОБА_9 на загальну суму 27200 грн, яка не відшкодована, та остання пред`явила цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди на вказану суму та стягнення моральної шкоди на її користь в сумі 50000 грн, і відповідач по справі (обвинувачений ОСОБА_3 ) визнав повністю даний цивільний позов на вказану суму та визнання ним позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вказаного позову.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

При цьому суд вважає передчасним вирішення питання щодо частини речових доказів, а саме: телевізору марки «SONY», моделі «КDL-40WD653», серійний №3172341; телевізору марки «Elenberg», моделі «24DH4030», серійний №24С12829, сумки чорного кольору, домкрату, викрутки з чорною ручкою, ліхтарика, зубила-ключа, трьох пакетиків з картонками (маяки), розкладного ключа; викрутки, шкарпеток в кількості 29 пар, 1 футболки, 1 майки, чоловічих трусів, оскільки вказані речові докази мають значення для судового розгляду судового провадження відносно ОСОБА_13 за фактом вказаного злочину, виділеного відносно нього в інше провадження, під час якого може виникнути питання щодо дослідження вказаних речових доказів, зокрема для вирішення питання щодо відшкодування цивільного позову потерпілого.

У свою чергу, підлягає задоволенню клопотання потерпілої про повернення їй визнаних речовими доказами у справі 4 шурупів, флеш-карти на 32 Gb, зв`язки ключів у кількості 3 шт., ланцюжка на шию з кулоном, пари сережок з камінням синього кольору, каблучки, оскільки в обвинувальному акті не зазначено, що викраденням вказаного майна була заподіяна матеріальна шкода потерпілій особі, наявність заподіяння якої є обов`язковим елементом об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Також суд не вбачає підстав для конфіскації вилученого у володільця ОСОБА_3 автомобіля «Мазда 626», н.з. НОМЕР_1 , з метою забезпечення цивільного позову, оскільки, по-перше, в ході судового розгляду встановлено, що володільцем вказаного автомобіля є не обвинувачений ОСОБА_3 , а ОСОБА_15 . По-друге, в ході досудового розслідування слідчим суддею був накладений арешт на вказаний автомобіль з метою його збереження саме як речового доказу, а не з метою відшкодування заподіяної діями обвинуваченого ОСОБА_3 шкоди.

Крім того, до вказаного автомобіля не може бути застосована спеціальна конфіскація відповідно до статей 96-1 та 96-2 КК України, оскільки вказаний автомобіль не належить на праві власності обвинуваченому ОСОБА_3 та не використовувався як безпосереднє знаряддя вчинення кримінального правопорушення, тому що після вчинення крадіжки майна обвинувачений разом з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, мали першочергову можливість розпорядитися викраденим майном, склавши його за межами квартири, з якої була вчинена крадіжка, та лише потім завантажили його до автомобіля, на якому намагалися перевезти викрадене майно.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а саме: 4 шурупи, флеш-карта на 32 Gb, зв`язка ключів у кількості 3 шт., ланцюжок на шию з кулоном, пару сережок з камінням синього кольору, каблучку; технічний паспорт свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Мазда» н.з. НОМЕР_1 , зв`язку ключів з брелоком у формі черепа, автомобіль «Мазда» н.з. НОМЕР_1 , накладеного ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09.06.2020 у справі №489/2577/20, підлягають скасуванню.

Застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави необхідно залишити до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.06.2020 відносно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі 52550 грн.

Відповідно до повідомлень ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» від 23.05.2023 та ТУ ДСА України в Миколаївській області від 02.07.2020 № 07/1-1117/20, а також квитанції № 19 від 01.07.2020 застава у розмірі 52550 грн за ОСОБА_3 внесена заставодавцем ОСОБА_16 відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.06.2020 у справі № 489/2577/20 на депозитний рахунок № UA0016294 в ДКС України м. Київ, МФО 820172, код отримувача 26299835, отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області.

Враховуючи, що внесена за обвинуваченого ОСОБА_3 застава на час ухвалення вироку не звернена в дохід держави, дія запобіжного заходу у виді застави втрачає свою дію з набранням вироком законної сили та заставодавець ОСОБА_16 просила повернути їй вказану суму застави, заперечуючи проти її звернення судом на виконання вироку в частині майнових стягнень, тому зазначене на підставі ч. 11 ст. 182 КПК України є підставою для повернення застави заставодавцю.

При цьому суд не погоджується з доводами представника потерпілого про те, що можливо звернути стягнення на частини вказаної суми застави в рахунок відшкодування цивільного позову потерпілої, вважаючи вказану суму застави спільним сумісним майном обвинуваченого та заставодавця, які перебувають між собою в зареєстрованому шлюбі, оскільки під час судового розгулу судом не встановлено, що грошові кошти у вигляді застави належали обвинуваченому ОСОБА_3 . Натомість заставодавець ОСОБА_16 зазначила про те, що внесені нею у вигляді застави грошові кошти належали її матері. Вказані твердження заставодавця не спростовані, тому відсутні передбачені законом підстави для звернення застави на виконання вироку в частині майнових стягнення на користь потерпілої.

Крім того, відсутні підстави для винесення окремої ухвали суду в частині реагування на встановлені під час судового розгляду обставини щодо того, що визнані у вказаному кримінальному провадженні постановою слідчого від 10.06.2020 речові докази не були здані до кімнати зберігання речових доказів, оскільки положення чинного КПК України не передбачають права суду на винесення такої ухвали та під час ухвалення вироку суд вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень..

У свою чергу, у випадку наявності у прокурора підстав вважати, що за вказаним фактом наявні ознаки кримінального правопорушення, останній вправі самостійно внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення. Аналогічно будь-яка інша особа вправі звернутися в порядку ст. 214 КПК України із заявою про вчинення кримінального правопорушення, про яке їй стало відомо.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі статей 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 20 липня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання час попереднього ув`язнення з 06.06.2020 по 02.07.2020 з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 27200 (двадцять сім тисяч двісті) грн в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 50000 (п`ятдесят тисяч) грн в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про збільшення позовних вимог - залишити без розгляду.

Клопотання ОСОБА_7 про повернення частини речових доказів - задовольнити.

Речові докази:

- шкарпетки в кількості 29 пар, 1 футболка, 1 майка, чоловічі труси, 99 шматків масла, 1 кг м`яса, два пакети з варениками - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_7 ;

- 4 шурупи, флеш-карта на 32 Gb, зв`язку ключів у кількості 3 шт., ланцюжок на шию з кулоном, пару сережок з камінням синього кольору, каблучку - повернути потерпілій ОСОБА_7 ;

- технічний паспорт (свідоцтво про реєстрацію) на автомобіль «Мазда» н.з. НОМЕР_1 , зв`язку ключів з брелоком у формі черепа, автомобіль «Мазда» н.з. НОМЕР_1 - повернути особі, у якої вони були вилучені, ОСОБА_3 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн 70 копійок.

Після набрання вироком законної сили заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а саме: 4 шурупи, флеш-карта на 32 Gb, зв`язка ключів у кількості 3 шт., ланцюжок на шию з кулоном, пару сережок з камінням синього кольору, каблучку; технічний паспорт свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Мазда» н.з. НОМЕР_1 , зв`язку ключів з брелоком у формі черепа, автомобіль «Мазда» н.з. НОМЕР_1 , накладеного ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09.06.2020 у справі №489/2577/20, - скасувати.

Застосований щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у виді застави залишити до набрання вироком законної сили.

В задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_7 про звернення застави на виконання вироку суду в частині майнових стягнень - відмовити.

Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 52550 (п`ятдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн, внесену за ОСОБА_3 відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва 08.06.2020 у справі № 489/2577/20 на депозитний рахунок № UA0016294 в ДКС України м. Київ, МФО 820172, код отримувача 26299835, отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, відповідно до квитанції № 19 від 01.07.2020 - повернути заставодавцю ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1