Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/275/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.04.2023, якою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Ганно-Требівки, Устинівського району, Кіровоградської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто з 11 год. 45 хв. 24.04.2023 до 11 год. 45 хв. 25.05.2023, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб,,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.11.2022, задоволено клопотання старшого слідчого в ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 січня 2023 року № 0000152, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, а саме з 11 год. 45 хв. 24.04.2023 до 11 год. 45 хв. 25.05.2023 з визначенням розміру застави.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Також слідчим суддею встановлені ризики передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які мали місце та були враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати на даний час та не вичерпались і будуть продовжувати мати місце у випадку перебування ОСОБА_6 на волі.

За висновком слідчого судді, обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає характеру і тяжкості кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, не надає можливості ухилення від слідства та суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного, в апеляційній скарзі, просить оскаржувану ухвалу змінити зменшивши розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн.

Також захисник просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

В обґрунтування поважності пропуску строку зазначає, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.04.2023 року, було продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25.05.2023 року.

01.05.2023 року на зазначену ухвалу ним була подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду.

26.05.2023 року, через поштове відділення він отримав ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 03.05.2023 року про повернення апеляційної скарги з мотивів не долучення до апеляційної скарги повноважень захисника на участь у даному кримінальному провадженні.

Звернутися повторно з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді в межах строку на її оскарження в апеляційному порядку неможливо, оскільки, ухвала слідчим суддею була винесена 24.04.2023 року, а строк на її оскарження 5 діб з дня проголошення.

Захисник вважає, що , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений не був, оскільки апеляційна скарга була безпідставно повернута, а не залишена без руху відповідно до ч.ч.1,2 ст. 399 КПК України.

З наведених підстав захисник вважає, що є обґрунтовані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Дослідивши матеріали клопотання про поновлення строку та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Статтею 395 КПК України передбачено, апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приймає до уваги доводи захисника про поважність пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді та вважає, що пропущений строк підлягає поновленню.

Що стосується апеляційних вимог то колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки його причетність до оголошеної підозри підтверджується письмовими доказами доданими слідчим до клопотання.

Зокрема повідомлена ОСОБА_6 підозра підтверджується: протоколами допитів свідків; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 13.02.2023; висновками експерта; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 24.02.2023; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 25.02.2023; протоколом обшуку від 25.02.2023.

Крім того, колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді щодо наявності ризиків, можливої не процесуальної поведінки підозрюваного, встановлені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду, є реальним, оскільки підозрюваний може ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду, маючи при цьому всі можливості та засоби, немає стійких соціальних зв`язків у вигляді постійного місця роботи, тому в будь-який час має можливість залишити межі території області.

Також, усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, підозрюваний ОСОБА_6 зможе незаконно впливати на свідків, які вже допитані або ті, які будуть допитані у цьому ж кримінальному провадженні, які проживають в межах одного району Кіровоградської області.

Крім того, виходячи з обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного, існують обґрунтовані підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, будучи особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Також, слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою, серед яких встановлено необхідність допитати свідків, залучених як понятих для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки; отримати відповідь на запит до Міністерства оборони України щодо належності вилучених боєприпасів, вирішити питання та здати речові докази з урахуванням вимог інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду; скласти та вручити письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри з урахуванням отриманого останнього висновку експерта у призначеній судовій вибухово-технічній експертизі; отримати усі процесуальні документи після зняття грифу таємності, які стосується проведення негласних слідчих (розшукових) дій та приєднати їх до матеріалів провадження; виконати інші необхідні слідчі дії в яких виникне необхідність; у повному обсязі зібрати характеризуючи дані на підозрюваного; виконати вимоги ст.290 КПК України.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя районного суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, продовживши стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Апеляційні доводи захисника щодо зменшення розміру застави є безпідставними та необґрунтованими, оскільки як вважає колегія суддів, слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, визначив розмір застави, взявши до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, його сімейний та майновий стан, а також доведені прокурором ризики неправомірної поведінки підозрюваного.

Інших переконливих доводів щодо незаконності рішення слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено.

Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає ухвалу слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. 376 ч.2, 117, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_5 строк подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.04.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.04.2023, якою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4