Справа № 373/680/23
УХВАЛА

13 липня 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей та сім`ї ОСОБА_7 ,

представника сектора превенції ВП №1 Бориспільського РУП ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №1 000038 від 22.01.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький, з середньою освітою, неодруженого, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

встановив:

В обґрунтування свого клопотання прокурор вказує, що існують ризики визначені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, а запобіжний захід у виді домашнього арешту не є ефективним для забезпечення належної поведінки обвинуваченого та досягнення дієвості провадження тому просить продовжити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» та визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 53 680 грн.

Ухвалою слідчого судді Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23.02.2023 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, із забороною залишати помешкання по АДРЕСА_1 у період часу з 20:00 год вечора по 08:00 год ранку без дозволу слідчого, який проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000038.

Зазначений вище запобіжний захід продовжено ухвалою суду від 28.03.2023.

17.05.2023 до канцелярії суду подане клопотання про заміну запобіжного заходу з домашнього арешту із забороною залишати житло у певний час доби не більш суворий - тримання під вартою.

Ухвалою судді Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.05.2023 було змінено запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати помешкання у певний час доби, на тримання під вартою на 60 діб утримуючи ОСОБА_4 в Державній установі "Київський слідчий ізолятор".

07.07.2023 до канцелярії суду подане клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_4 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_9 просив, з урахуванням віку обвинуваченого та його перебування під вартою, замінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Законний представник неповнолітнього підозрюваного - його мати ОСОБА_6 , підтримала захисника.

Захисник та законний представник обвинуваченого зазначили, що неповнолітній за час перебування під вартою зробив для себе належні висновки, та не допустить більше порушень.

Представник служби у справах дітей та сім`ї ОСОБА_7 , а також представник сектора превенції ВП №1 Бориспільського РУП ОСОБА_8 просили суд замінити запобіжний захід на більш м`який - домашній арешт, таким чином давши ОСОБА_4 можливість виправитись та довести це своєю поведінкою.

ОСОБА_4 підтримав захисника.

Потерпілі в судове засідання не прибули. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Згідно положень ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням учасників судового провадження має право, зокрема, змінити запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Зміна запобіжного заходу охоплюється терміном «застосування запобіжного заходу». Такий висновок узгоджується з усталеною практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанови від 18.12.2018 у справі №628/969/18 та від 28.03.2019 у справі №286/1695/18). У зв`язку з чим питання про зміну запобіжного заходу вирішується в порядку, передбаченому для його застосування, з врахуванням вимог статті 200КПК України.

В ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність); 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується (частина 1 статті 196 КПК).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Обставини обвинувачення пред`явленого ОСОБА_4 , на рівні стандарту доказування «обґрунтованої підозри» підтверджені прокурором.

В даному кримінальному провадженні йдеться про вчинення обвинуваченим двох злочинів (вчинених повторно), які в силу ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, а саме крадіжок вчинених в умовах воєнного стану, поєднаних з проникненням в приміщення.

Статтею 492 КПК України визначено, що затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Слідчим суддею та судом в попередніх ухвалах про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 було вирішено застосувати домашній арешт, із забороною залишати житло в певний час доби, саме з урахуванням віку ОСОБА_4 .

При цьому, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що він обмежений судом у можливості залишати своє житло, у зв`язку із розглядом кримінального провадження щодо нього, порушував умови, які встановив суд та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, з урахуванням санкцій, що передбачені КК за їх скоєння, з одночасним фактом неодноразового порушення умов вже застосованих запобіжних заходів, дозволили застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою до раніше несудимої неповнолітньої особи.

Одночасно із цим, на думку суду, щоб забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених процесуальних обов`язків, враховуючи, що він майже два місяці утримувався в Державній установі "Київський слідчий ізолятор", з урахуванням думки учасників процесу, на даний час можливо шляхом застосування до ОСОБА_4 іншого, менш суворогозапобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає разом з батьками по АДРЕСА_1 .

Після спливу певного часу, існування обґрунтованої підозри, перестає бути самостійною підставою для обмеження свободи, а суди зобов`язані обґрунтувати рішення про продовження обмеження свободи особи іншими підставами, які мають бути чітко вказані, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007 p., «Єлоєв проти України» від 06.11.2008р.).

Отже, з практики Європейського суду з прав людини випливає, що суд повинен уважно ставиться до того, що з плином часу та з урахуванням віку обвинуваченого, продовжуване тримання ОСОБА_4 під вартою потребує більшого обґрунтування і що сторона обвинувачення повинна надавати додаткові обгунтовані підстави, щодо цього питання.

Проте з моменту застосування до ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу, сторона обвинувачення не заявляла про нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

З урахуванням наведеного вище, суд приходить до переконання, що на даній стадії процесу можливо замінити застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який - домашній арешт.

Керуючись ст. ст. 177,178,180,182,183,331,492 КПК України, суд,

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, за адресою його зареєстрованого та фактичного місця проживання: по АДРЕСА_1 терміном на 60 діб, звільнивши його з під варти в залі суду.

Заборонити ОСОБА_4 , протягом вказаного строку:

- залишати цілодобово місце зареєстрованого та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком необхідності отримання невідкладної медичної допомоги;

- прибувати до суду за кожним викликом;

- утриматись від спілкування у будь-який позапроцесуальний спосіб зі свідками та іншими учасниками у кримінальному провадженні.

Передати дану ухвалу для виконання до місцевого органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого в порядку, визначеному п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня постановлення.

Головуючий суддя ОСОБА_1