справа № 619/2390/23
провадження № 1-кс/619/454/23
УХВАЛА

іменем України

14 червня 2023 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
скаржникаОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілими,

установив:

12 червня 2023 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 , зі змісту якої вбачається, що останній не згоден з постановами слідчого про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 від 17.05.2023 та від 20.05.2023 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002275 від 10.12.2022, які просить скасувати. В обґрунтування скарги посилається на те, що про наявність цих постанов він дізнався з ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 06.06.2023, оскільки ані витягу з ЄРДР, ані копій цих постанов він не отримував.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити та скасувати постанови слідчого про відмову у визнанні його потерпілим від 17.05.2023 та від 20.05.2023 про відмову у визнанні потерпілим його сина ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0002275 від 10.12.2022.

У судове засідання слідчий ОСОБА_5 не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати скаргу без його участі.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги з таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до слідчого судді у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно зі ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, здійснюючи судовий нагляд за додержанням законодавства.

Слідчим суддею встановлено, що на підставі ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 01.12.2022 про зобов`язання ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за заявою ОСОБА_3 , внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 1261 КК України та зареєстровано під № 0002275 від 10.12.2022 та розпочате досудове розслідування.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 подано заяву від 19.04.2023 про залучення у якості потерпілих ОСОБА_3 та його сина ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 17.05.2023 відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 з тих підстав, що «під час досудового розслідування, станом на 17.05.2023 фактів умисного систематичного вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, у тому числі й стосовно ОСОБА_3 не встановлено».

Також, постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 20.05.2023 відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002275 від 10.12.2022 з тих підстав, що «під час досудового розслідування, станом на 17.05.2023 фактів умисного систематичного вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, у тому числі й стосовно ОСОБА_4 не встановлено».

Частиною 1 статті 303 КПК України встановлений виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Проте, за змістом ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Процесуальною підставою для прийняття такого рішення є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України. При цьому відповідні підстави визначені альтернативно, та згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Статтею 1261 КК України визначено, що кримінальним правопорушенням є домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Указані норми свідчать про те, що при вчиненні вказаних дій завжди існує потерпілий, тобто фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної або фізичної шкоди.

Однак, в оскаржуваній постанові відсутні очевидні та достатні підстави вважати, що заява ОСОБА_3 про визнання потерпілими його та сина ОСОБА_6 подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ст. 55 КПК України, а відтак рішення слідчого про відмову у визнання потерпілими ОСОБА_3 та його сина ОСОБА_4 у кримінальному провадженні є передчасними та необґрунтованими у зв`язку з чим, підлягають скасуванню.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Виходячи з цього, слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Крім того, КПК України не передбачена можливість визнання або не визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні слідчим суддею.

Так, у постанові від 01.12.2022 справа № 522/7836/21 провадження № 51-2328 км 22 Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду констатував той факт, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії передбаченні КПК України, однак при цьому не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого/прокурора зобов`язуючи визнавати особу потерпілою у провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 11) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування постанови слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 17.05.2023 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 та від 20.05.2023 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002275 від 10.12.2022 та зобов`язання слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 19.04.2023 щодо залучення у якості потерпілих ОСОБА_3 та його сина ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002275 від 10.12.2022.

Щодо оскарження в апеляційному порядку цієї ухвали слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людинивід 19 червня 2001 року у справі «Креузпроти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбаченихцим Кодексом.

Частинами першою та другою статті 309 КПК України визначено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зазначений перелік є вичерпний та розширеному тлумаченню не підлягає.

Нормами КПК України не передбачено можливості оскарження в апеляційному порядку рішення слідчого судді, якою скасовано постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Отже, ухвала слідчого судді про скасування постанов слідчого про відмову у визнанні потерпілим оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Згідно з ч. 3 ст. 309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 22, 26, 303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанови слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 17.05.2023 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 та від 20.05.2023 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002275 від 10.12.2022.

Зобов`язати слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 19.04.2023 щодо залучення у якості потерпілих ОСОБА_3 та його сина ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002275 від 10.12.2022, про що сповістити заявника у передбачений законом спосіб.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1