Справа № 464/3489/23
пр.№ 1-кп/464/378/23
У Х В А Л А

23 червня 2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження 464/3489/23, внесене 24.05.23. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000453, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

захисту - обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_6 ;

учасником провадження - потерпілий ОСОБА_7

з участю його сторін, -

в с т а н о в и в :

у провадженні суду на стадії судового розгляду перебуває відповідне кримінальне провадження.

Під час судового розгляду обвинувачений винуватість свою визнав, зазначивши, що під впливом голосу, який звучав в його голові, вчинив інкримінований злочин, а також неодноразово заявляв про його перебування на обліку та лікуванні з приводу психічних розладів у КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер», що підтримав його захисник, та заявили клопотання про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи із зазначенням, що під час вчинення інкримінованих діянь він в повній мірі не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними внаслідок цих психічних розладів стану свого здоров`я.

Прокурором було надано суду довідки про неперебування ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку та відсутність звернень останнього до КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» та вирок суду від 07.10.21. про нездатність повною мірою усвідомлювати значення останнім своїх дій. Відтак вважає, щоб у суду не було жодних сумнівів, які під час досудового розслідування не вбачались при спілкуванні з обвинуваченим, щодо психічного стану останнього, у провадженні слід призначити амбулаторну судово-психіатричну експертизу.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч.1, ч.2 п.3 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених cтаттею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, та обов`язок проведення такої щодо визначення психічного стану особи за наявності відомостей, що викликають сумнів щодо його осудності чи обмеженої осудності.

Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу, а саме - у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців, що вирішується під час судового провадження - ухвалою суду.

Пунктами 2 та 4 ч.1 ст.91 КПК України визначено, що обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив та мета вчинення кримінального правопорушення та обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Стороною обвинувачення надано суду довідки, видані КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер», за № 1749 д від 30.05.23., № 1981д від 16.06.23. про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався.

Натомість з наданого нею ж суду вироку Залізничного районного суду м.Львова від 07.10.21. стосовно ОСОБА_3 , останній за висновками судово-психіатричних експертиз через наявний у нього психічний розлад в період інкримінованих йому дій не був здатний повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Тому покликання прокурора на відсутність сумнівів у психічному стані обвинуваченого не відповідають матеріалами кримінального провадження.

Відтак слідчий і прокурор в порушення вимог ч.2 ст.242 КПК України під час досудового розслідування порушили обов`язок забезпечення проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Крім того за даними Єжиного реєстру судових рішень:

-згідно з ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 22.02.19., якою призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні з 01.03.12. по 16.03.12. та з 23.03.12. по 02.04.12. з приводу психічних розладів внаслідок раннього органічного ураження ТМ, психопатоподібний синдром, соціальна дезадаптація, що стверджується довідкою "Львівського обласного клінічно-психоневрологічного диспансеру" від 12.02.2019 року за № 427;

-ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 08.04.19. у кримінальному провадженні № 461/1547/19 ОСОБА_3 призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу. У тому ж провадженні Галицьким районним судом м.Львова 17.12.19. постановлено вирок відносно ОСОБА_3 , де зазначено, що «згідно висновків експерта № 79 від 22.02.2019 року та № 247 від 19.06.2019 року на час проведення експертиз ОСОБА_3 психічною хворобою не страждав, є ознаки органічного розладу особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку змішаного ґенезу (зловживання наркотичними речовинами, токсикоманія, раннє ураження головного мозку) із наростаючим психоорганічним синдромом, що не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Може усвідомлювати значення їх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій ОСОБА_3 хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки органічного розладу особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку змішаного ґенезу вживання наркотичними речовинами, токсикоманія, раннє ураження головного мозку) із наростаючим психоорганічним синдромом, які в нього хоча і не досягали рівня хворобливих розладів, однак значною мірою впливали на достатнє розуміння ним ситуації правопорушення, власного місця та ролі в цій ситуації, а емоційно вольові розлади привели до порушення контролю діяльності і здатності регулювати свою поведінку, а тому за своїм психічним станом ОСОБА_3 в період інкримінованих міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, однак не в повній мірі. ОСОБА_3 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує».

Відповідно до тих же відомостей у вироках суду:

-Миколаївського районного суду Львівської області від 29.04.13. (справа № 1-55/11) зазначено, що «…висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 187 від 08.08.12. відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_3 в даний час психічними захворюваннями не страждає, виявляє органічний розлад особистості та поведінки внаслідок раннього ураження головного мозку і з наростаючим психоорганічним синдромом. Ступінь даних розладів на даний час не досягає рівня психічного захворювання чи недоумства та не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій ОСОБА_3 психічними захворюваннями, недоумством, тимчасовим чи іншими хворобливими розладами психічної діяльності не страждав, також виявив органічний розлад особистості та поведінки внаслідок раннього ураження головного мозку і з наростаючим психоорганічним синдромом. Наявні у підсудного психічні порушення у вигляді розладів емоційно-вольової, когнітивної та мнестичної сфер мали значний вплив у досліджуваній ситуації на раціональність прийняття рішень, розуміння власного місця та ролі в досліджуваній ситуації, передбачення наслідків своїх дій та здатність регулювати свою поведінку. Тому в період інкримінованих йому дій ОСОБА_3 неповною мірою міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує»;

-Залізничного районного суду м.Львова від 03.05.18. (кп № 461/4363/16-к) зазначено, що «за висновком судово-психіатричної експертизи № 360 від 22.06.2016 року ОСОБА_3 виявляє органічний розлад особистості та поведінки внаслідок раннього ураження мозку із наростаючим психоорганічним синдромом, однак ступінь даних розладів не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними».

Оскільки надані суду прокурором довідки містять суперечливі дані щодо психічного стану обвинуваченого, що спростовуються твердженнями останнього та процесуальними документами у кримінальних провадженнях щодо нього, а визначення психічного стану обвинуваченого є обставиною, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, іншими способами такий на даний час встановити неможливо, суд дійшов висновку, що потреби судового розгляду кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи та дають підстави для призначення саме стаціонарної судово-психіатричної експертизи з урахуванням матеріалів провадження для визначення психічного стану ОСОБА_3 з постановкою питань, заявлених у клопотанні сторін, проведення якої слід доручити експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України" /м.Львів, вул. Кульпарківська,95/.

Керуючись ст.ст.509, 327, 332, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

задоволити клопотання.

Призначити у кримінальному провадженні стаціонарну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

1.Чи хворіє/хворів обвинувачений ОСОБА_3 на будь-яке психічне захворювання? Якщо так, то яким і протягом якого часу?

2.Чи перебував обвинувачений ОСОБА_3 в неосудному стані або обмежено осудному стані під час вчинення кримінального правопорушення?

3.Чи перебуває обвинувачений ОСОБА_3 в неосудному стані або обмежено осудному стані на даний час?

4.Чи потребує обвинувачений ОСОБА_3 застосування примусових заходів медичного характеру?

Проведення експертизи доручити експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України" /м.Львів, вул. Кульпарківська,95/, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків за ст.ст.384, 385 КК України.

Направити в розпорядження експертів матеріали кримінального провадження та обвинуваченого ОСОБА_3 , помістивши останнього, який на даний час перебуває у Державній установі "Львівська установа виконання покарань (№ 19)", до Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України" /м.Львів, вул. Кульпарківська,95/ для проведення відповідної експертизи та строк не більше 2 місяців.

Строк дії запобіжного заходу ОСОБА_3 - тримання під вартою із визначенням розміру застави - до 10 серпня 20023 року.

Провадження у справі на період проведення експертизи зупинити.

Копію ухвали направити для виконання Львівській філії судово-психіатричних експертиз ДУ "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України", ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на процесуального прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 .

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_11