Справа № 487/1282/22
Номер провадження № 1-кп/488/155/23
У Х В А Л А

11.05.2023 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва

в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи «EasyCon»);

представника малолітньої потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 156, ч.4 ст.152 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

11.05.2023 р. у судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обгрунтування свого клопотання прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Представник потерпілої неповнолітньої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 клопотання прокурора підтримала. У попередньому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що вона побоюється обвинуваченого, що під час інкримінованих подій Він їй постійно погрожував, у тому числі фізичною розправою, та такі дії обвинуваченого вона сприймала реально.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 проти клопотання прокурора заперечував. Посилаючись на те, що ризики, заявлені прокурором та враховані судом при обранні відносно обвинуваченого запобіжного заходу зменшилися, бо свідки вже допитані, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, тому є підстави для обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або визначення застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання свого захисника про зміну запобіжного заходу не підтримав, суду пояснив, що вважає за необхідне змінити йому запобіжний захід виключно на особисте зобов`язання; ніякий інший його не влаштовує, бо під час воєнного стану він повинен працювати, а не перебувати вдома,

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, виходячи із наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, один з них особливо тяжкий насильницький злочин, за який передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі (ч.4 ст.152 КК України), а також у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років (ч. 2 ст. 156 КК України), тобто суд приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим.

Інкриміновані злочини вчинено обвинуваченим за обтяжчуючих обставин - відносно малолітньої особи.

Встановлено також, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків - бо він не одружений, дітей та родини не має, до затримання офіційно працевлаштований не був, постійного та стабільного джерела прибутку не мав, зареєстрований у Миколаївській області, постійного місця мешкання у м.Миколаєві не має та під час вчинення інкримінованих злочинів до затримання періодично мешкав за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_8 , у своєї матері, з якою дідусь потерпілої перебуває у цивільному шлюбі.

Таким чином, у суду є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 може ухилитися від суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Незважаючи на те, що потерпіла по справі неповнолітня ОСОБА_8 судом допитана, однак враховуючи її думку щодо міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого, а також її покази щодо чисельних погроз обвинуваченого в її адресу, що на даній стадії кримінального провадження ще не проведено допит всіх свідків, враховуючи також тяжкість висунутого обвинувачення, суд вважає, що існують ризики прийняття ОСОБА_6 заходів впливу на зазначених осіб з метою надання ними показів на свою користь.

Приймаючи до уваги, що відомості про те, що зазначені ризики припинили своє існування, суду не представлені, очевидних ознак їх зменшення також не вбачається, а також враховуючи, що судове провадження до спливу терміну тримання обвинуваченого під вартою не завершено, використовуючи практику Європейського суду з прав людини щодо виправдання тримання під вартою за наявності справжніх інтересів суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості у данному випадку переважають над принципом поваги до особистої свободи, суд погоджується з доводами прокурора про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

В обох випадках, оцінюючи баланс між правом особи на свободу та суспільні інтереси безпеки, суд схиляється до думки, що саме суспільні інтереси безпеки з урахуванням особливої тяжкості інкримінованих правопорушень, репутації обвинуваченого та наявних ризиків мають пріоритет.

З огляду на наведене, доводи захисника обвинуваченого, на переконання суду, не можуть свідчити про відсутність ризиків здійснення ним вищевказаних дій у випадку застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії»).

Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який відносно обвинуваченого суд не вбачає, у клопотанні обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання слід відмовити за необгрунтованістю.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт або визначення застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не підтримав, суд дане клопотання по суті не розглядає та відмовляє у його задоволенні також..

На підставі викладеного і керуючись ст. 176-178, 183, 331, КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 60 (шістдесяти) діб, а саме до 10.07.2023 року включно.

У клопотанні захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, щодо визначення при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як альтернативи у вигляді застави - відмовити за необгрунтованістю.

У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання - відмовити за необгрунтованістю.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 року, ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3