Справа № 216/832/23
Провадження № 1-кс/216/1330/23
УХВАЛА

іменем України

17.05.2023 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 від 06.02.2023 за ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

16 травня 2023 року до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу надійшло клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 від 13.04.2010 року належить на праві власності ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити власнику та довіреним (уповноваженим) ним особам використання та розпорядження автомобілем «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 до закінчення досудового розслідування та судового провадження.

Узагальнені доводи особи, яка подала клопотання.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що слідчим відділом Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 від 06.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

На даному етапі досудового розслідування встановлено, що 05.02.2023 о 14:30 водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Павла Глазового, з боку бульвару Вечірнього в напрямку вул. Бикова, та в районі буд. 41 по вул. Павла Глазового в Саксаганському районі м. Кривого Рогу допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_7 , 2013 р.н., яка перетинала проїзну частину з права на ліво по ходу руху транспортного засобу, в невстановленому для цього місці. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди малолітній пішохід отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до 16 міської лікарні м. Кривого Рога.

Автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_5 , 06.02.2023 автомобіль було визнано речовим доказом.

В ході досудового слідства у даному кримінальному провадженні, для визначення обставин скоєння цієї дорожньо-транспортної пригоди, може виникнути необхідність проведення експертизи технічного стану із залученням вищевказаного автомобілю, а його використання, ремонт, відчуження можуть приховати або знищити сліди кримінального правопорушення, які маються на ньому.

Прокурор посилаючись на вимоги ст.ст. 98, 170 КПК України, з метою збереження речових доказів просить накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення огляду 05.02.2023 майно.

1.Позиції учасників.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив про його задоволення. Необхідність в арешті транспортного засобу пояснив тим, що досудове розслідування не завершено та жодній особі не повідомлено про підозру.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні вважав клопотання прокурора про арешт майна необґрунтованим. Посилався на те, що минуло три місяці від часу дорожньо-транспортної пригоди, які слідчі дії проведено невідомо, тому просить передати на відповідальне зберігання власнику майна - ОСОБА_5 , який просить зберігати за адресою: АДРЕСА_2 .

2.Обставини, що були встановлені під час розгляду клопотання.

В ході розгляду клопотання встановлено, що в провадженні СВ Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 від 06.02.2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.02.2023 з 16:00 год. до 17:00 год. по вул. Павла Глазового у м. Кривий Ріг біля буд. 41, було проведено огляд, старшим слідчим СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_8 , в ході якого, було оглянуто та тимчасово вилучено автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , який було визнано речовим доказом згідно постанови слідчого від 06.02.2023.

Тимчасово вилучений автомобіль належить ОСОБА_5 .

3.Мотиви прийняття рішення слідчим суддею.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

4.1 Щодо строку звернення з клопотанням.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Майно на яке прокурор просить накласти арешт було вилучено згідно протоколу огляду місця події 05 лютого 2023 року.

Між тим, ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2023 року клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 від 06.02.2023 за ч. 1 ст. 286 КК України, подане ним слідчому судді 06 лютого 2023 року до поштового відділення та отримане слідчим суддею 07 лютого 2023 року, було повернуто прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали прокурором для усунення недоліків. Ухвала отримана 15 березня 2023 року.

16 березня 2023 року до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу вдруге надійшло клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 від 06.02.2023 за ч. 1 ст. 286 КК України, яке ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2023 року було повернуто прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали прокурором для усунення недоліків. Ухвала отримана прокурором 15 травня 2023 року.

Оскільки клопотання про арешт майна з усунутим недоліками подано втретє до суду 16 травня 2023 року, сторона обвинувачення звернулась з вказаним клопотанням у строк передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

4.2 Щодо правової підстави для арешту майна та можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим відділом Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000218 від 06.02.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Треба звернути увагу, що зазначений автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , має на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди.

З огляду на викладене, на переконання слідчого судді доведено, що підстава передбачена п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України (арешт з метою збереження речових доказів) підлягає застосуванню.

4.3 Щодо наявності ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна.

Завдяки проведенню огляду вдалось зафіксувати дані з вилучених речей. Однак необхідним є збереження первинних параметрів таких речей, оскільки досудове розслідування не завершене, і наразі складно визначити весь об`єм необхідних слідчих дій та даних, які можливо буде встановити із відомостей, що зафіксовані у відповідних речах.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення кримінального провадження майно, на яке прокурор просить накласти арешт може бути приховано, перетворено або відчужено.

4.4 Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та виправданості потреб досудового розслідування у втручанні у права і свободи особи

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

На переконання слідчої судді, на даному етапі досудового розслідування, накладення арешту на вилучене майно, з метою збереження речових доказів, є необхідним для виконання вищенаведених завдань кримінального провадження щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення.

Окрім того, таке втручання стосуватиметься виключно конкретного майна, яке має важливе значення для досудового розслідування, що вказує на співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

4.5 Щодо наслідків арешту майна

На переконання слідчого судді, з огляду на викладені у цій ухвалі обставини та стадію досудового розслідування та обраний спосіб арешту, такий арешт не є надмірно обтяжливим.

Поряд з цим, наразі слідчому судді не надано будь-яких даних, які б вказували на суттєве позначення арешту майна, застосованого у вищезазначений спосіб, на інтересах володільця.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

У подальшому, за наявністю певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому може бути повернуто, згідно положень ст. 174 КПК України.

Згідно п. 1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 № 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 Порядку, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні представник власника майна заперечував проти задоволення клопотання про арешт майна, зокрема просив передати транспортний засіб на відповідальне зберігання власнику.

На даній стадії досудового розслідування ненакладення арешту майна на вказаний транспортний засіб може призвести до загрози зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, втрати слідової інформації.

На теперішній час досудове розслідування не завершено. Автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , визнаний у даному кримінальному провадженні речовим доказом. Жодній особі не повідомлено про підозру.

Враховуючи викладене, досліджені під час судового розгляду докази, наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до часткового задоволення клопотання прокурора, і вважає можливим накласти арешт на транспортний засіб та передати його на відповідальне зберігання власнику, з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб, вилучений під час проведення 05.02.2023 огляду місця події, а саме автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 від 13.04.2010 року належить на праві власності ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування та розпорядження транспортним засобом до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Передати на відповідальне зберігання арештоване майно, а саме автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , який зберігати за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, гаражний кооператив по вул. Космонавтів, гараж № НОМЕР_3 .

Визначити відповідальною особою за збереження майна ОСОБА_5

Попередити ОСОБА_5 кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, про необхідність збереження арештованого майна.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки по зберіганню вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку та, в разі необхідності, за першою вимогою надавати вказаний автомобіль слідчому, прокурору, експерту з метою його огляду та проведення слідчих дій.

В іншій частині в задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 18 травня 2023 року о 14-45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_9