Справа № 185/5501/23
Провадження № 1-кс/185/1069/23
27 квітня 2023 року м.Павлоград
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, уточнив що на даний час підстав для не надання автомобіля «BMW X5» в користування ОСОБА_4 немає.
Власник транспортного засобу «BMW X5» ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти накладення арешту, однак просив надати йому в користування його транспортний засіб, оскільки він є військовослужбовцем і автомобіль потрібен йому для служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч.4 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майномможуть бути застосованілише у випадках, коли їхнезастосуванняможепризвести до зникнення, втратиабопошкодженнявідповідногомайна абонастанняіншихнаслідків, якіможутьперешкодитикримінальномупровадженню.
Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є речовим доказом, з метою збереження даного речового доказу, необхідно накласти арешт.
Однак підстав для заборони користуванням транспортним засобом «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_4 слідчим суддею не встановлено, отже вказаний транспортний засібпідлягає поверненню власнику.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України,слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт шляхом заборони на відчуження та розпорядження на автомобіль марки «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузова (він-код) НОМЕР_5 , чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_4
В іншій частині - відмовити.
Повернути вилучений 22 квітня 2023 року автомобіль«BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузова (він-код) НОМЕР_5 , чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_6 , власнику даного транспортного засобу ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1