Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2444/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1, ст.309 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження №274/2444/22 за апеляційною скаргою прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01 травня 2023 року відносно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в:

зазначеною ухвалою ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку з добровільним зверненням до лікувального закладу з метою лікування, а кримінальне провадження закрито.

Стягнуто 1 201 грн. 34 коп. з ОСОБА_8 на користь держави витрат на проведення судової експертизи

Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 22.04.2022 у вечірній час доби, більш точний час органом досудового розслідування не встановлений, він, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці на території м. Бердичів Житомирської області, виявив два зіп-пакунки з кристалічною речовиною жовтого кольору, після чого у останнього виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту. Реалізуючи свій умисел, в цей день, час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_8 взяв руками зазначені два зіп-пакунки і помістив їх до кишені куртки, в яку був одягнений, тим самим незаконно придбав психотропну речовину та в подальшому незаконно зберігав її у кишені вказаної куртки до 22 год. 05 хв. 22.04.2022 без мети збуту.

У подальшому, 22.04.2022 у період часу з 22 год. 05 хв. до 22 год. 30 хв. у ОСОБА_8 , під час огляду місця події на ділянці поблизу будинку № 44 по вул. Аширбекова в м. Бердичів Житомирської області, працівниками поліції було виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - 4-ММС (4-метилметкатинон), загальною масою 1,31155 г, яку він незаконно придбав та зберігав без мети збуту та добровільно видав працівникам поліції.

Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України.

Прокурор ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та просить її скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. При цьому, зазначає, що в матеріалах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 відсутні дані про те, що останній на момент звернення до лікувального закладу дійсно страждав на наркоманію та потребував лікування від неї. Вважає, що це свідчить про мету обвинуваченого не вилікуватись від зазначеної хвороби, а лише ухилитись від кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення, оскільки станом на момент звернення до лікувального закладу останній усвідомлював, що за фактом виявлення у нього працівниками правоохоронного органу психотропної речовини здійснюється досудове розслідування у відповідному кримінальному провадженні. Наголошує, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, що обвинувачений ОСОБА_8 проходив відповідне обстеження, за результатами якого можливо було б встановити, чи дійсно останній хворів на наркоманію. Разом з цим, у задоволенні заявленого прокурором під час судового розгляду клопотання про виклик лікуючого лікаря-нарколога КНП «ОМСЦ» ЖОР з метою допиту останнього, в ході чого можливо було б встановити зазначені вище обставини, судом першої інстанції відмовлено. При цьому, судом взято до уваги наданий стороною захисту лист КНП «ОМСЦ» ЖОР від 21.04.2023 № 1800 та виписку-епікриз із медичної карти стаціонарного хворого №1272, з яких не вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 проходив медичне обстеження (проводиться комісією лікарів), за результатами якого у нього встановлено психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною. Наголошує, що судом першої інстанції не виконано вимог ухвали апеляційного суду від 21.12.2022, тому висновок про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України, є передчасним та зроблений без повного, всебічного, об`єктивного аналізу наявних у матеріалах кримінального провадження доказів, а тому не може вважатись законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора в підтримку апеляційної скарги, доводи обвинуваченого та його захисника, які просили ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані у повному обсязі.

Так, у відповідності до положень ч.4 ст.309 КК України, особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, у відповідності до висновку про застосування норми права, а саме ч.4 ст.309 КК України, який міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 листопада 2021 року в справі №357/11205/19 (провадження № 51-2776 кмо 21), особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст.309 КК України. Підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у такому випадку є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії.

Добровільним в контексті ч.4 ст.309 КК України слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою, або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію у такої особи може бути встановлено вперше.

Отже, приписи ч.4 ст.309 КК України дають можливість судам застосовувати її положення за наявності таких умов: 1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію; 2) особою розпочато лікування від наркоманії.

Крім того, законодавцем не обмежено застосування ч. 4 ст. 309 КК фактом перебування до вчинення цього кримінального правопорушення на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини.

Положення кримінального закону не виключають можливість застосування ч. 4 ст. 309 КК навіть у тому випадку, якщо особа добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, усвідомлюючи можливість ухвалення обвинувального вироку щодо неї.

Причини, які були визначальними для прийняття рішення про звернення до лікувального закладу з метою пройти лікування від наркоманії можуть бути різними. Однак ключовим є добровільне прийняття рішення особою, яка хворіє на наркоманію, щодо необхідності такого лікування.

Крім того, для правильного застосування судом цієї норми права необхідно керуватися положеннями Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР (далі - Закон № 62/95-ВР), які містять дефініції таких понять: добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною;

При цьому, як вбачається з матеріалів провадження №274/2444/22, відповідно до довідки КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради №1272 від 19.05.22 (а.п.20), ОСОБА_8 з 10.05.22 до 19.05.22 проходив повний курс добровільного стаціонарного лікування з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів, синдром залежності, в даний час утримання.

В свою чергу, згідно відповіді КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради № 1800 від 21.04.23 (а.п.82) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звертався для проходження лікування до КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради. Порядок звернення був добровільний. Перебував на стаціонарному лікуванні з 10.05.2022 по 19.05.2022. Перебуває на наркологічному обліку в КНП "ОМСЦ" ЖОР. Діагноз: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів, синдром залежності» відноситься до поняття «Наркоманія». Підтверджена ця інформація (лікування та діагноз) і епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №1272 (а.п.83).

Вище зазначені обставини (факт лікування ОСОБА_8 за встановленим діагнозом) підтверджено і лікарем-наркологом КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради ОСОБА_10 під час судового розгляду провадження 08.07.2023 (а.п.30-33). Апеляційний суд вважає, що за таких обставин, повторний допит лікаря-нарколога КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради» є явно безпідставним, за сумнівних результатів спростування доказів наданих медичним закладом щодо обвинуваченого 2-ї довідки про стаціонарне лікування та виписки-епікриза із медичної картки стаціонарного хворого №1272. Жодних протиріч чи сумнівів відносно цих доказів судом апеляційної інстанції не встановлено.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у вище зазначених довідках наданих КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради зазначено, що ОСОБА_8 пройшов курс лікування в режимі стаціонару з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів, синдром залежності», при цьому, фактично вказано про встановлення останньому діагнозу «наркоманія», наявність якого є обов`язковою умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України.

На думку апеляційного суду, встановлення цих обставин є достатньою підставою для ухвалення рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України.

Апеляційні посилання прокурора щодо відсутності доказів проходження ОСОБА_8 відповідного обстеження (виключно комісійного, хоча в даному випадку це не є обов`язковим) з встановленням діагнозу, спростовуються вище наведеними матеріалами провадження. При цьому, слід взяти до уваги те, що згідно Закону № 62/95-ВР медичне обстеження - обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу «наркоманія».

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення в повній мірі враховані вимоги ухвали Житомирського апеляційного суду від 21.12.2022 (зокрема в частині відсутності встановленого діагнозу), апеляційні посилання прокурора в цій частині є безпідставними.

Таким чином, оскільки ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, добровільно звернувся до лікувального закладу з метою лікування від психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психостимуляторів, синдром залежності, тобто наркоманії, відповідно пройшов курс лікування, тому висновок суду першої інстанції про можливість звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України, є вірним.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування або зміни з мотивів викладених в апеляційній скарзі не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01 травня 2023 року, якою ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку з добровільним зверненням до лікувального закладу з метою лікування, а кримінальне провадження закрито, - без змін.

На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді :