У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: російська федерація, Магаданська область, Ягодницький район, м. Бурхало, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні якого є одна малолітня дитина, непрацюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

З клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Закарпатській області проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000480 від 09.03.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 317 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі свою дружиною - громадянкою України ОСОБА_7 , 11 травня 2023 року о 22 годині 39 хвилин, на автомобілі марки Volkswagen Beetle (д.н.з. НОМЕР_1 ) через пункт пропуску «Лужанка» виїхали за межі України до Угорщини.

Перебуваючи на території Європейського союзу, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та час, але не раніше 11.05.2023, ОСОБА_4 придбав 20 кілограм таблеток білого кольору з маркуванням «М 1» з вмістом прекурсору псевдоефедрину, з метою їх подальшого контрабандного переміщення до України.

Усвідомлюючи, що придбані ним 20 кілограм таблеток білого кольору з вмістом прекурсору псевдоефедрину можуть бути виявлені співробітниками митних органів під час проходження українсько-угорського кордону, ОСОБА_4 вчинив ряд дій, спрямованих на приховування наявних у його розпорядженні прекурсорів. З метою приховування від митного контролю речовин, перевезення яких через державний кордон заборонене, ОСОБА_4 розфасував наявні у нього 20 кілограм таблеток білого кольору з вмістом прекурсору псевдоефедрину в 25 прозорих поліпропіленових пакетів із zip-застібкою.

Маючи досвід частих виїздів за кордон та будучи добре ознайомленим з порядком здійснення митних формальностей на митному посту під час перетину кордону, усвідомлюючи, що під час прикордонно-митного контролю можуть застосовуватись службові собаки, навчені на виявлення заборонених до перевезення предметів та речовин, ОСОБА_4 помістив кожен з 25 прозорих поліпропіленових пакетів із zip-застібкою із таблетками в додатковий zip-пакет.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на контрабанду прекурсорів, ОСОБА_4 розмістив наявні у нього таблетки з вмістом псевдоефедрину, що упаковані в поліпропіленові пакети із zip-застібкою, у технологічні порожнини під панеллю приладів та «торпедо» автомобіля марки Volkswagen Beetle (д.н.з. НОМЕР_1 ), який належить ОСОБА_4 .Надалі, вчинивши дії, спрямовані на ускладнення виявлення таблеток з вмістом прекурсору (псевдоефедрину) у ході прикордонно-митного контролю, 15.05.2023, приблизно о 02 годині 07 хвилин, ОСОБА_4 Керуючи автомобілем марки Volkswagen Beetle (д.н.з. НОМЕР_1 ) разом з пасажиркою ОСОБА_7 прибули до митного поста «Тиса» в напрямку «В?їзд в Україну».

З метою приховування від митного контролю наявних в його автомобілі таблеток з вмістом прекурсору (псевдоефедрину) ОСОБА_4 обрав смугу руху «зелений коридор», задекларувавши таким чином неправдиві відомості про відсутність у нього предметів, які підлягають декларуванню та які заборонені або обмежені до переміщення через митний кордон України, розраховуючи на спрощену форму митного контролю, що передбачений зазначеною смугою руху ділянки митного кордону України, з метою безперешкодно заїхати на територію України.

Однак, у ході здійснення поглибленого митного огляду та огляду місця події із залученням службової собаки, навченої на виявлення наркотичних засобів та прекурсорів у автомобілі марки Volkswagen Beetle (д.н.з. НОМЕР_1 ), у технологічних порожнинах під панеллю приладів та «торпедо» виявлено 25 прозорих поліпропіленових пакетів із zip-застібкою (кожен з яких поміщений в окремий пакет із zip-застібкою), з таблетками білого кольору з маркуванням «М 1».

Згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/107-23/4820-НЗПРАП від 22.05.2023 року, надані на дослідження таблетки білого кольору (що були вилучені в ході огляду місця події від 15.05.2023) містять у своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено та стосовно якого встановлюються заходи контролю псевдоефедрин. Загальна маса таблеток білого кольору становить 19864,9975 г. Загальна маса псевдоефедрину в наданих на дослідження таблетках білого кольору становить 5395,3333 г.

Згідно Таблиці № 3 Великих та особливо великих розмірів прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу, за затвердженої Наказом МОЗ України від 01.08.2000 №188, особливо великий розмір прекурсору псевдоефедрину складає від 0,006 кг (6 грам). Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив контрабанду прекурсору (псевдоефедрину) в особливо великих розмірах шляхом його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 305 Кримінального кодексу України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для досудового розслідування та не вилучені на даний час, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор відомості, викладені в клопотанні підтримала, просила його задовольнити.

Захисник підозрюваного не заперечував проти поданого клопотання. Зазначив, що підозрюваний вину у вчиненому визнає, просив врахувати, що злочин він вчинив внаслідок збігу тяжких сімейних обставин. Заперечував проти визначення застави в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вказав, що застава у 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб буде достатньою для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Закарпатській області проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000480 від 09.03.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 317 Кримінального кодексу України (далі КК України).

21.08.2023 ОСОБА_4 , вручено письмове повідомлення про підозру за ознаками вчинення ним кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України. Поряд з цим, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_4 за кордоном 14.08.2023 повідомлення про підозру вручено його дружині ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 317 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, зокрема, протоколом огляду місця події від 15.05.2023 року, відповідями на доручення оперативними підрозділами, допитами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , актом про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної покклажі та багажу, висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, висновками молекулярно генетичних експертиз, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконний вплив на потерпілих, свідків, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя, враховує дані, що характеризують особу підозрюваного, той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає за доцільне, з урахуванням виключних обставин, клопотання слідчого задовольнити.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, інших даних про його особу, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 317 КК України, слідчий суддя приходить до переконання, що розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених КПК України, слід встановити в розмірі ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268 400 грн. (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста гривень).

Також слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя-

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з 10 год. 30 хв. 23 серпня 2023 року по 21 жовтня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом в розмірі ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268 400 грн. (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста гривень).

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській областісвій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків - два місяці.

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 23 серпня 2023 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1