Справа №705/3883/22
1-кп/705/693/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000680 від 26.08.2022 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надточаївка Шполянського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, інваліда 1-ї групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 20.08.2022 року близько 18 години 10 хвилин біля домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час суперечки, наніс близько 11 ударів дерев`яною палицею по голові, обличчю, руках, ногах, тулубу та сідницях, спричинивши тим самим ОСОБА_7 тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта в галузі судово-медичної експертизи № 05-7-01/449 від 29.08.2022 року виразилися у вигляді: синця лівої скронево-лобної ділянки, садна в ділянці кута нижньої щелепи зліва, садна правої щоки, синця верхньої третини лівого плеча по зовнішній поверхні, двох синців лівого ліктьового суглобу задньої поверхні, синця середньої третини правого передпліччя по передньо-внутрішній поверхні, синця середньої третини правого передпліччя. По передньо-внутрішній поверхні, синця верхньої третини лівого передпліччя по задній поверхні з садном по середині, синця нижньої третини правого передпліччя по передній поверхні, синця тильної поверхні лівої кисті з переходом на основну фалангу другого пальця лівої кисті, синця правої поперекової ділянки, синця в ділянці верхньо-зовнішнього квадранту лівої сідниці, синця в ділянці нижньо-зовнішнього квадранту лівої сідниці, синця верхньої третини лівого стегна по зовнішній поверхні, синця зовнішньої поверхні правої гомілки у верхній третині, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_4 містять ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 в судовому засіданні погодився з обставинами вчинення суспільно небезпечного діяння. Пояснив, що дійсно в літку 2022 року в процесі виниклої суперечки із сусідкою ОСОБА_8 він завдав їй декілька ударів дерев`яною палицею. З урахуванням характеру психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, проведеної стосовно ОСОБА_4 , його допит під час судового розгляду не здійснювався.

Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння підтверджуються і письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими безпосередньо судом під час судового розгляду, а саме:

- показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що 20.08.2022 близько 18-00 години на вулиці біля будинку за місцем її проживання під час конфлікту з сусідом ОСОБА_4 , що є психічно-хворим, останній наніс їй декілька ударів дерев`яною палицею по руках і голові, спричинивши тілесні ушкодження. Після того як вона оступилась та упала, ОСОБА_4 припинив наносити удари та відійшов в сторону. Разом з ОСОБА_4 також перебувала його мати ОСОБА_10 та на її крики про допомогу з двору будинку також вибіг її чоловік. Одразу після цього вона звернулась до старости села та повідомила про даний конфлікт. Наступного дня звернулась за мед допомогою в зв`язку з отриманими ушкодженнями;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що ввечері 20.08.2022 на вулиці біля будинку за місцем його проживання між його дружиною ОСОБА_12 та сусідом ОСОБА_4 , який є психічно-хворим, виникла суперечка. Коли він вибіг з двору на вулицю, то побачив, як ОСОБА_4 наніс його дружині близько п`яти ударів дерев`яною палицею по руках і по голові. Після того як ОСОБА_13 оступилась та упала, ОСОБА_4 припинив наносити удари та відійшов в сторону, а дружина звернулась до старости села та повідомила про даний конфлікт;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що ввечері 20.08.2022 вона разом із сином ОСОБА_4 вийшла з двору на вулицю пасти корів, де на вулиці біля її будинку за місцем проживання між сином та сусідкою ОСОБА_7 раптово виник конфлікт через корів. Оскільки ОСОБА_7 стала голосно кричати на сина, то ОСОБА_4 , який є психічно-хворим, почав наносити останній удари дерев`яною палицею, яку тримав в руках. Всього наніс близько 4-5 ударів по руках і в область голови. Відступаючи, ОСОБА_7 впала на землю, після чого ОСОБА_4 припинив наносити удари та відійшов в сторону;

- рапортом старшого інспектора чергового ЧЧ сектору моніторингу Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 20.08.2022, згідно якого зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 20.08.2022 о 18.27 год. за адресою: АДРЕСА_1 , повідомила староста села, що місцевий житель ОСОБА_14 35 років, обліковий, психічно хворий, завдав Т/У сусідці по обличчю, тілу. ШМД не потребують;

- протоколом прийняття усної заяви про кримінальне правопорушення від 20.08.2022 ОСОБА_9 , яка надала пояснення про те, що 20.08.2022 близько 18 години 30 хвилин під час конфлікту з сусідом ОСОБА_4 , що є психічно-хворим, наніс їй декілька ударів по руках і голові;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 31.08.2022 за участю потерпілої ОСОБА_7 ;

- висновком експерта № 05-7-01/449 від 07.09.2022, у відповідності до якого у ОСОБА_7 виявлено синець лівої скронево-лобної ділянки, садно в ділянці кута нижньої щелепи зліва, садно правої щоки, синець верхньої третини лівого плеча по зовнішній поверхні, два синці лівого ліктьового суглобу задньої поверхні, синець середньої третини правого передпліччя по передньо-внутрішній поверхні, синець верхньої третини лівого передпліччя по задній поверхні з садном по середині, синець нижньої третини правого передпліччя по передній поверхні, синець тильної поверхні лівої кисті з переходом на основну з переходом на основну фалангу другого пальця лівої кисті, синець правої поперекової ділянки, синець в ділянці верхньо-зовнішнього квадранту лівої сідниці, синець в ділянці нижньо-зовнішнього квадранту лівої сідниці, синець верхньої третини лівого стегна по зовнішній поверхні, синець зовнішньої поверхні правої гомілки у верхній третині;

- висновком судово-психіатричного експерта № 7 від 16.09.2022, у відповідності до якого у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу, до якого відносяться скоєння інкримінованого йому правопорушення, наявні прояви недоумства (деменції при епілепсії) (F-02/83 за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) через що на вказаний період часу він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час у ОСОБА_4 виявляються прояви недоумства (деменції при епілепсії) через що він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може приймати участь при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді, і за своїм психічним станом потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом і лікування у примусовому порядку.

Згідно з ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За встановлених обставин суд, керуючись законом, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає доведеним поза будь-яким розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , яке ОСОБА_4 вчинив у стані неосудності.

Захисник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 підтримав частково, зазначивши, що не заперечує проти застосування примусових заходів лише в частині примусового лікування але без поміщення до медичного закладу з надання психіатричної допомоги, оскільки його підзахисний знаходиться під постійним наглядом родичів та опікуна та лікується в домашніх умовах.

Законний представник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала думку захисника та у вирішенні клопотання поклалась на розсуд суду.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами за рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

За змістом статті 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно п.2 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

У відповідності до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

При вирішення питання чи слід застосовувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, яке у відповідності до ст.12 КК України підпадає під ознаки кримінального проступку.

Також суд враховує особу ОСОБА_4 , стосовно якого вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, зокрема те, що він на обліку у лікаря нарколога не перебуває, звертався до лікаря-психіатра, є інвалідом дитинства І групи та потребує постійного догляду, рішенням суду визнаний недієздатним з призначенням йому опікуна.

Відповідно до п. 3постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» неосудність та обмежена осудність є юридичними категоріями, а тому визнання особи неосудною (ч. 2 ст. 19 КК України) чи обмежено осудною (ч. 1ст. 20 КК України) належить виключно до компетенції суду.

Разом з тим, слід враховувати, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

При цьому, зазначені заходи, перелік яких визначений ст.94 КК України, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними.

Так, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 7 проведеної 16.09.2022 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Отже, наявні у ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення психічні розлади були виражені та обмежували його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, може зумовити заподіяння неминучої шкоди останньому або іншим особам.

Відповідно до ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на здоров`я іншої особи, мало місце і вчинене ОСОБА_4 в стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить первну небезпеку для суспільства, та потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останнім суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові доказі у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 19, 92-94 КК України, ст. ст. 369-372, 393, 395, 503-516 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надточаївка, Шполянського району, Черкаської області, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, інваліда 1 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом і лікування у примусовому порядку.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати, речові докази та цивільний позов у справі відсутні.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1