Судді Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно до ст. 375 КПК України, не розкриваючи таємниці нарадчої кімнати, маючи право на окрему думку вважають за необхідне викласти наступне.
В силу вимог ч.ч. 1, 3 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення; кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; в діях обвинуваченого є склад злочину. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
23.06.2015 року вироком Біляївського районного суду Одеської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , при голосуванні за - 3 (присяжні), 2 проти (професійні судді), виправдано обвинувачених ОСОБА_6 та неповнолітню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого п.2,п.12 ч.2 ст.115 КК України
Проте професійні судді не погоджуються з даним вироком з огляду на наступне.
Як вбачається з обвинувального акту, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачуються в тому, що після домовленості, зустрілись близько 21 години 30.07.2013 року у лісосмузі, яка проходить вздовж вул. Миру с. Новокостянтинівка, Роздільнянського району, Одеської області, де вступили в статевий акт. В цей час повз лісосмуги проходила малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка стала очевидцем зазначених подій. Побоюючись, що ОСОБА_9 про побачене розповість своєму брату ОСОБА_10 , який співмешкав з ОСОБА_7 і мав намір одружитися з нею, а саме, що дівчинка розповість про інтимний зв`язок ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , у останніх виник умисел на вбивство ОСОБА_11 . Для цього ОСОБА_7 вступила в злочинну змову з ОСОБА_6 , який навмисно, з метою позбавлення життя, став утримувати ОСОБА_9 , а ОСОБА_7 знайденим поблизу дротом стала здавлювати шию останньої з метою настання її смерті.
Внаслідок злочинних дій неповнолітньої ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи №167-2689/13 від 12.09.2013 року, спричинено тілесні ушкодження у вигляді фрагмента косоперечної странгуляційної борозди в середній третині шиї на передній та лівій боковій поверхнях, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя. Смерть ОСОБА_9 знаходиться в прямому причинному зв`язку з завданими їй тілесними ушкодженнями і настала 07.08.2013 року від постгіпоксичної енецефалопатії внаслідок механічної асфіксії в результаті удушення петлею.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено наступне.
Під час судового засідання обвинувачена ОСОБА_7 себе винуватою не визнала, та заявила, що з ОСОБА_6 спілкувалась лише по телефону, побачились перший раз в Роздільнянському РВ, 30.07.2013 р. - в день вбивства ОСОБА_8 вона пасла корів спільно з ОСОБА_8 , біля 20.00 - 20.30 год. 30.07.2013 р. вона спільно з ОСОБА_12 пригнала корів до будинку за помешканням ОСОБА_13 звідки ОСОБА_13 погнала корів дальше по вулиці, а вона в той час пішла додому за вказаною адресою, де й знаходилась до кінця 30.07.2013 року. При цьому ОСОБА_7 заявила, що з 20.30 год. 30.07.2013 року вона була в будинку з двома малолітніми дітьми ОСОБА_14 , за якими доглядала та яких помила в той час, коли усі інші близькі та рідні здійснювали пошуки загиблої ОСОБА_15 . Однак, вказана нею обставина спростована показами потерпілої ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_16 , які зазначили, що ОСОБА_7 , в час вбивства малолітньої ОСОБА_15 дома не бачили, а двох малолітніх дітей остання не мила, так як вони заснули брудними. При цьому обвинувачена ОСОБА_7 не змогла надати відповідь на запитання сторони обвинувачення, чому вона не приймала участь в пошуках ОСОБА_15 , а в цей час пила кофе та дивилась телевізор (зі слів обвинуваченої).
Обвинувачений ОСОБА_6 під час судового засідання себе винним також не визнав та пояснив, що він 30.07.2013 р. він в с. Новоконстянтинівка взагалі не був, з ОСОБА_17 знайомий був лише по телефону, вперше побачив її у міліції. Покази про те що вказаний злочин скоїла ОСОБА_18 надавав у зв`язку з тим, що працівники міліції обіцяли відпустити його додому.
Однак, не дивлячись на те, що обоє обвинувачених в судовому засіданні не підтвердили свою причетність до вчиненого злочину, їх вина у вбивстві ОСОБА_8 повністю підтверджується дослідженими по справі доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_14 пояснила суду, що 30 липня 2013 року біля 22 години вона та члени її сім`ї знайшли доньку ОСОБА_15 безпритомну в лісосмузі з ознаками удушення, завезли дівчинку в лікарню, де вона від важкої травми померла. Шукали дівчинку, так як вона не повернулася додому з пасовища. В її будинку з 23 липня 2013 року проживала ОСОБА_19 , на якій мав намір одружитися її син ОСОБА_20 . Відносини у дівчини з сім`єю склалися добрі, зокрема вона подружилась з донькою ОСОБА_15 і 30 липня 2013 року вони обидві пішли пасти корів за село. Додому прийшла лише ОСОБА_21 біля 20 години, а вона бачила, як ОСОБА_15 погнала чужих корів в село. Вона в цей час займалась домашніми справами і біля 21 години поїхала в інше село на велосипеді здати молоко. По дорозі вона мала намір зустріти ОСОБА_15 , однак коли вона її не побачила, вона злякалася за дитину та вирішила повернутися додому. Вона приїхала додому і вони всі - сини ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , чоловік, поїхали шукати ОСОБА_15 . Шукали довго, допомагали сусіди, і потім дівчинку знайшли в лісосмузі в чагарниках непритомну. Вона була ще жива, але без тями, на ній не було трусиків. Вона поїхала з донькою до лікарні, а повернулась додому пізно ввечері. Підтвердила в суді, що в той вечір вона бачила ОСОБА_24 лише один раз, коли та прийшла додому з пасовища біля 20 години, більше в той вечір вона дівчину не бачила. Від сина вона дізналась, що у ОСОБА_25 до сина були відносини з якимось хлопцем, який їй надзвонює.
При цьому потерпіла ОСОБА_14 також заявила, що ОСОБА_19 та її дочка ОСОБА_15 (загибла) спали в різних кімнатах будинку та вона не могла бачити білизни ОСОБА_15 , а саме її трусиків 30.07.2013 р., однак при запитанні працівниками міліції у неї, в яких трусиках була одягнена ОСОБА_15 , ОСОБА_7 з незрозумілих мотивів вказала конкретно саме в яких була одягнена трусиках ОСОБА_15 30.07.2013 р., описавши їх детально.
Свідок ОСОБА_26 , батько померлої ОСОБА_27 , суду пояснив, що 30 липня 2013 року в 19 год. 30 хв. приїхав з роботи додому і бачив з двору будинку, як дочка ОСОБА_15 та ОСОБА_28 на полі пасли корів. Потім зразу ж дочка погнала корів в село, а ОСОБА_19 пригнала їх корову додому і зайшла в дім. Більше в цей вечір він ОСОБА_29 не бачив. Біля 21 години повернулась дружина і сказала, що пропала донька ОСОБА_15 . Він із синами, жінкою та сусідами пішли її шукати, і він з сином знайшли ОСОБА_15 по хрипу, вона лежала в лісосмузі під кущем в чагарниках вздовж вулиці Миру. Дівчинка лежала на землі без тями і хрипіла. На ній не було трусиків. На шиї було видно шрами, одна рука була синя, у волоссі було багато будяків.
Свідок ОСОБА_16 , рідний брат ОСОБА_9 , пояснив суду, що 30 липня 2013 року ввечері був дома, ОСОБА_28 та сестра ОСОБА_15 пасли на полі корів. Ввечері біля 20 години він пішов за своєю коровою і з ним додому пішла ОСОБА_21 , а ОСОБА_15 погнала корів в село. Більше ОСОБА_15 він в цей день не бачив. Мати біля 21 години повезла в с. Маркове молоко і швидко повернулась додому, так як по дорозі не знайшла ОСОБА_30 . Вони всі пішли її шукати і мати сказала, що коли вона їхала вздовж посадки, то почула шум в лісосмузі. Вони підійшли приблизно до того місця, про яке сказала мати, і почули хрип, а потім в кущах знайшли ОСОБА_15 . З дороги її не було видно, вона лежала в чагарниках, а в 2-х метрах від неї знайшли чоловічий капець майже біля поля, яке знаходиться по другу сторону лісосмуги.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №167-2689/13 від 12.09.2013 року смерть ОСОБА_8 наступила 07.08.2013 року від постгіпоксичної енцефалопатії внаслідок механічної асфіксії в результаті здавлювання шиї петлею, про що свідчить наявність в середній третині шиї на передній і лівій боковій поверхнях її фрагментів косоперечної странгуляційної борозди. Для цієї травми характерні ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Таким чином ОСОБА_9 померла в результаті вчинення відносно неї насильницьких дій щодо позбавлення її життя (том ІІ а.с.166-169)..
31.07.2013 року в ході огляду місця події злочину, тобто місця, де родичі потерпілої ОСОБА_9 знайшли її непритомну, а саме - ділянки місцевості в с. Новокостянтинівка, Роздільнянського району, Одеської області, в районі електричного стовпа №48, на місці злочину в 10 м від вулиці Миру с. Новокостянтинівка за лісосмугою було виявлено чоловічий спортивний капець темного кольору 42 розміру, також в 25-30 м від лісосмуги був виявлений жіночий капець, трусики, які з пояснень ОСОБА_14 належали її доньці ОСОБА_8 , а також в декількох метрах від білизни було виявлено металеву проволоку, довжиною біля 1 м, які були вилучені з місця події.
Даною слідчою дією достовірно встановлено, що ОСОБА_9 було позбавлено життя неподалік від її будинку в с. Новокостянтинівка, Роздільнянського району, і на місці злочину залишились її носильні речі, які були вилучені правоохоронними органами з місця події. При цьому трусики та взуття потерпілої ОСОБА_9 на місці злочину були знайдені в різних місцях на відстані між собою біля 25-30 м, що свідчить про те, що можливо змінювалось місце знаходження тіла померлої після злочину.
За підозрою у вчиненні вказаного злочину 01.08.2013 року була затримана спочатку неповнолітня ОСОБА_7 і їй було повідомлено про підозру у замаху на навмисне вбивство ОСОБА_9 .
Причетність до вчиненого злочину, ОСОБА_7 підтвердила 08.08.2013 року при проведенні слідчого експерименту, підтвердженого протоколом слідчого експерименту з фототаблицями від 08.08.2013 року за участю підозрюваної ОСОБА_7 (том ІІ а.с.156-163), в ході якого ОСОБА_7 підтвердила та показала, яким чином вона разом з ОСОБА_6 позбавили життя ОСОБА_9 . При цьому пояснювала, що 30 липня 2013 року вона зустрілась з хлопцем по імені ОСОБА_22 , з яким познайомилась по телефону. Зустріч відбулась біля с. Новокостянтинівка по вул. Миру. Вона в цей день пасла корів з ОСОБА_31 , сестрою свого нареченого. Біля 20 години вона прийшла додому до будинку сім`ї ОСОБА_12 , а потім з дому пішла на зустріч з ОСОБА_32 . Коли вони зустрілися з ОСОБА_33 , останній погрожував позбавити життя її нареченого ОСОБА_34 , якщо вони будуть жити разом, а потім запропонував вступити в статевий зв`язок, для чого вони з дороги спустилися в чагарники. Вони роздягнулися в лісосмузі, але не встигли вступити в статевий акт, як до них підійшла ОСОБА_35 . Дівчина сказала, що вона все бачила і про це розповість брату ОСОБА_36 . Тоді в ході слідчого експерименту ОСОБА_7 показала, як з метою вбивства ОСОБА_9 - ОСОБА_6 підійшов позаду дівчинки і закрив їй рукою очі і рота, а їй ( ОСОБА_18 ) дав в руки дріт і наказав ним душити дівчину. ОСОБА_7 показала, як вона накинула на шию дівчинки дріт і обома руками затягнула дріт на її шиї позаду дівчинки, розвівши різко руки в різні сторони, поки дівчинка не опустилася непритомна на землю.
Дані слідчі дії були проведені з дотриманням вимог чинного законодавства у присутності понятих, захисника підозрюваної, законного представника підозрюваної.
Протокол вказаної дії був прочитаний та підписаний без заперечень та зауважень в присутності захисника ОСОБА_37 та законного представника неповнолітньої ОСОБА_38 .
В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_7 пояснила, що вказані покази вона надала під психологічним тиском, однак це спростовано показами слідчого СВ Роздільнянського РВ ОСОБА_39 , який проводив досудове розслідування, прокурора прокуратури Білгородністровського району ОСОБА_40 , судово-медичного експерта Роздільнянського відділення ООБСМЕ ОСОБА_41 , який будучи в суді спростував факт будь-якого впливу працівників міліції сторонніх осіб під час слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_7 , та вказав, що механізм вчинення вбивства ОСОБА_8 , який був нею вказаний на слідчому експерименті, співпадає з механізмом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_42 , які призвели до її смерті та які вказані в висновку судово-медичної експертизи.
Дані свідчення обвинуваченої підтвердив в суді свідок ОСОБА_43 , який пояснив, що він був присутній в якості понятого при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 в Роздільнянському РВ ГУМВС України в Одеській області і в його присутності обвинувачена ОСОБА_7 показувала, як вона позбавила життя ОСОБА_9 . З ним був ще один понятий і в їх присутності ОСОБА_7 показувала, як за допомогою дроту вона задушила дівчинку, а в цей час її хлопець тримав дівчину, закривав їй рота та очі, а вона душила дівчинку, стоячи до неї обличчям. В його присутності ОСОБА_7 розповідала, що вона зустрілась з цим хлопцем та вони вирішили зайнятись сексом у лісосмузі. Дівчинка ОСОБА_15 їх побачила і вони вирішили її позбавити життя, щоб вона нічого нікому не розповіла. Такі пояснення та демонстрування дій вона здійснювала добровільно, ніхто не тиснув на обвинувачену та не керував її діями.
Аналогічні покази дав в суді свідок ОСОБА_44 , який був присутній в якості понятого при проведенні слідчих експериментів від 08.08.2013 року за участю ОСОБА_6 , а потім ОСОБА_7 , і який підтвердив, що в його присутності ОСОБА_7 показувала, як вона з ОСОБА_6 душили дівчинку, при цьому ОСОБА_6 тримав дівчинку, а ОСОБА_7 за допомогою дроту душила її. ОСОБА_6 в ході слідчого експерименту також показував, як ОСОБА_7 накинула дріт на шию дівчини та душила її.
Механізм і спосіб завдання тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , про який розповідали обоє обвинувачених при проведенні слідчих експериментів, повністю співпадає з висновком судово-медичної експертизи №167-2689/13 від 12.09.2013 року по даному питанню, та висновком судово-медичної експертизи № 281 від 04.06.2015 р., проведеної за клопотання сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_6 , про те, що косо-горизонтальні пошкодження в області шиї ОСОБА_9 найбільш виражені по передній і лівій боковій поверхні і відносяться до саден - странгуляційної борозни, яка могла утворитись при контакті з травмуючим довгастим предметом у вигляді жорсткої петлі, можливо проволкой складеної вдвічі. Не виключено, що на момент утворення странгуляційна борозна могла бути утворена при знаходженні підозрюваного ОСОБА_6 - ззаду від потерпілої і утримує її кистями рук в області обличчя, а ОСОБА_7 розташовувалася праворуч і трохи позаду від потерпілої, яка перебувала у вертикальному положенні. Рубців в області шиї потерпілої ОСОБА_9 згідно з актом обстеження трупа не визначається (том ІІІ а.с.138-144).
Даними доказами по справі повністю підтверджується і вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вбивстві малолітньої ОСОБА_9 .
Оскільки по даній справі ОСОБА_7 була затримана за підозрою у вчиненні злочину першою і вказувала на причетність до даного злочину ОСОБА_6 , він був також затриманий правоохоронними органами за підозрою у вчиненні даного злочину.
Вина ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні злочину підтверджується також протоколом та проглянутим судом відеозаписом слідчого експерименту від 01 серпня 2013 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , в ході якого він також вказав на місце скоєння злочину в районі електричного стовпа №48, як на місце в районі якого він зустрівся з ОСОБА_7 , потім в одному із віддалених від дороги місць вступив з нею в статевий зв`язок, а після цього він став свідком того, як ОСОБА_7 дротом душила біля горіхового куща неповнолітню дівчинку, як потім з`ясувалось ОСОБА_45 . Це відбувалося на ділянці місцевості між дорогою по вул. Миру та лісосмугою. Потім, коли остання упала, ОСОБА_7 знімала з неї трусики. Також в ході слідчого експерименту ОСОБА_6 показав, як він та ОСОБА_7 в різні сторони втекли з місця злочину (том ІІ а.с.148-152).
Крім цього, при проведенні слідчого експерименту від 08.08.2013 року за участю ОСОБА_6 було відтворено обстановку вбивства ОСОБА_9 і обвинувачений знову при проведенні даної слідчої дії підтвердив роль ОСОБА_7 у вбивстві ОСОБА_9 , розповів та показав, яким чином обвинувачена ОСОБА_7 накинула петлю із дроту на шию ОСОБА_15 і провела дії по її удушенню за допомогою рук, що підтверджується самим протоколом слідчого експерименту та відеозаписом даної дії від 08.08.2013 року. Цей доказ також свідчить про причетність до вказаного злочину ОСОБА_7 (том ІІ а.с.153-155).
В ході судового слідства у Біляївському районному суді Одеської області, за клопотання сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_6 , допитано свідка ОСОБА_46 , який під час надання показів заявив, що 30.07.2013 р. у місті Роздільна в ранковий час він купив радіоприймач, який в цей же день (тобто в день вбивства ОСОБА_8 ) о 20. 30 - 21.00 год. допомагав йому налаштовувати ОСОБА_6 , якого він запросив до себе шляхом телефонного дзвінка зі свого мобільного телефону (абонентський номер Київстар).
Однак, як встановлено, ОСОБА_46 надав у Біляївському районному суді Одеської області завідомо неправдиві покази створюючи докази захисту, а саме алібі ОСОБА_6 за проханням батька обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_47 .
Покази ОСОБА_46 та обвинуваченого ОСОБА_6 перевірені шляхом дослідження телефонних з`єднань операторів мобільного зв`язку, якими користувались ОСОБА_6 ( НОМЕР_1 оператор МТС) та ОСОБА_46 ( НОМЕР_2 ) станом на 30.07.2013 року та встановлено що вхідні та вихідні дзвінки вказаних номерів між собою з`єднань та нульових з`єднань не мали (а.с.218-223, 224-228, 229-230, 231-236, 237-241).
Крім того встановлено, що ОСОБА_46 30.07.2013 року перебував з 07.41 год. до 15.46 год. на своєму робочому місці в ТОВ «Вітмарк України» в с. Степанівка, Роздільнянського району.
При цьому, свідок ОСОБА_49 показав, що його син ОСОБА_6 30.07.2013 біля 21 години вечора був дома, саме в цей час він приїхав з роботи, однак ці покази не співпадають з показами свідка ОСОБА_46 , які він надав на захист ОСОБА_6 .
Крім того, під час досудового розслідування проведено стаціонарну судово-психіатричну експертизу ОСОБА_6 № 136 від 08.10.2013 р., де зазначено, що під час його опитування останній вказав, що «…особисто з ОСОБА_7 знайомий не був, спілкувався з нею лише по телефону, вперше побачив її в СІЗО та злякався ... страшна ...»
При патопсихологічному дослідженні встановлено: В афективно- особистій сфері відмічаються емоційно-вольові розлади у виді характерологічного здвигу, недостатня сформованість системи цінностей, морально-нравственних устоїв. Відмічається змінність поведінки, зниження здібностей до планування та прогнозуванню наслідків здійснюваних дій та поступків, образливість та ригідна фіксація на негативних подразнювачах. Характерна інтелектуальна важкість, що заважає внутрішньому переключенню психіки, уповільнене мислення, схильність до афективних напружень в інстинктивній сфері, зниження критичності та здібностей до вольових зусиль та контролю.
Згідно висновку зазначеної експертизи: ОСОБА_6 яким небудь-психічним розладом не страждав та не страждає на час проведення експертизи, може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. До часу, що відноситься до вчинення інкримінованого йому злочину, ОСОБА_6 не страждав хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим хворобливим психічним розладом і міг в повній мірі віддавати звіт своїм діям та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 яким небудь-психічним розладом не страждала та не страждає на час проведення експертизи, може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. До часу, що відноситься до вчинення інкримінованого їй злочину, ОСОБА_7 не страждала хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим хворобливим психічним розладом і могла в повній мірі віддавати звіт своїм діям та керувати ними.
Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Таким чином, суд вважає, що в частині надання показань щодо своєї непричетності до вказаного злочину, обвинувачений ОСОБА_6 зайняв сприятливу для себе захисну позицію, з метою уникнення від відповідальності та покарання за скоєний злочин, а тому його мінливі покази стосовно його ролі у вказаному злочині, а також в подальшому щодо непричетності до злочину, суд вважає неправдивими, так як вони повністю суперечать іншим доказам по справі.
Таким чином суд вважає достовірно встановленим, що ОСОБА_6 був присутній на місці злочину в лісосмузі по вул. Миру в с. Новокостянтинівка і, не дивлячись на неодноразову зміну показань стосовно деталей вчинення цього злочину, встановлено, що він покинув місце події лише після того, як всі дії по позбавленню життя малолітньої ОСОБА_9 були закінчені, а також були здійсненні дії для інсценування іншого злочину, для чого з потерпілої зняли білизну. На це вказує і трафік його телефонних з`єднань 30.07.2013 року згідно якого ним було здійснено дзвінки з 08. год. 25 хв. до 21. 37 хв. на номери інших абонентів, при цьому саме на час вчинення злочину - з 19.37 до 21.37 год. обвинувачений ОСОБА_6 ні з ким по мобільному телефону не спілкувався, та ніяких операцій щодо передання інформації таким способом не вчиняв (том ІІ а.с.237-241).
Показаннями зазначених вище свідків встановлено, що малолітню ОСОБА_9 знайшли на місці злочину без трусиків, вони були знайдені на місці злочину на траві, а висновком судово-медичного дослідження №75/2689 підтверджено, що слідів зґвалтування потерпілої взагалі ніяких не виявлено, а тому мало місце інсценування іншого злочину з метою створення перешкод для встановлення істини по справі.
Свідок ОСОБА_50 підтвердив в суді, що 30 липня 2013 року весь день був разом з ОСОБА_6 і йому на протязі дня дзвонила дівчина по імені ОСОБА_21 з с. Новокостянтинівки, Роздільнянського району, і розповідала про свого хлопця. ОСОБА_51 сказав, що приїде і з ним розбереться.
Допитаний свідок ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_19 була його нареченою, він ближчим часом мав намір на ній одружитись, а тому з 23 липня 2013 р. ОСОБА_21 переїхала та стала проживати в будинку його родини в с. Новокостянтинівка, Роздільнянського району. Також ОСОБА_7 розповіла йому, що їй надзвонює постійно хлопець, з яким вона познайомилась по телефону. Він сказав, щоб вона видалила його номер і йому не дзвонила. 30 липня 2013 року він поїхав на роботу в м. Одеса, як йому в дообідній період зателефонував незнайомий хлопець, назвався ОСОБА_22 і став погрожувати, щоб він залишив ОСОБА_29 та не одружувався з нею, погрожував приїхати і з`ясувати стосунки. Про цей дзвінок він захотів повідомити ОСОБА_52 і подзвонив їй біля 20 години. ОСОБА_21 розповіла йому, що вони з ОСОБА_53 на полі і він в телефонну слухавку почув, як його сестра розмовляла з ОСОБА_54 та прокричала до ОСОБА_25 : «Аня, жених прийшов». Таким чином він зрозумів, що біля дівчат був якийсь чоловік. Біля 21 години він передзвонив ОСОБА_7 , щоб з`ясувати про якого жениха йшла мова, ОСОБА_21 була дуже знервована і не захотіла з ним розмовляти, йому сказала, що вона у них вдома та купає малих дітей. Таким чином, він припустив, що в той вечір ОСОБА_21 зустрічалася з ОСОБА_55 , а його сестра стала свідком тієї зустрічі, що повністю співпадає з поясненнями обвинуваченого ОСОБА_6 і підтверджує той факт, що обоє обвинувачених зустрічались в день вбивства ОСОБА_56 .
Крім цього свідок підтвердив, що ОСОБА_6 по телефону погрожував йому, якщо останній не припинить стосунки з ОСОБА_7 . Таким чином дані факти підтверджують, що дійсно ОСОБА_6 мав намір втрутитися в стосунки ОСОБА_57 та ОСОБА_58 , а тому мотиви для вчинення злочину на ґрунті ревнощів, помсти , ненависті в нього були.
Крім того, допитані в якості свідків ОСОБА_59 та ОСОБА_60 повністю спростовують покази обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині надання ними зізнавальних показів під час проведення слідчих експериментів під тиском працівників міліції.
Дані докази в сукупності повністю підтверджують вину обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні вбивства малолітньої ОСОБА_9 , яка стала свідком зради нареченої її брата ОСОБА_61 з ОСОБА_6 .
Також суд вважає, що розбіжності в показах обвинувачених стосовно їх ролі у вчиненні даного злочину, викликанні бажанням кожного з них покращити своє становище, обмовити іншого з метою уникнення покарання, однак мотиви та причетність обох обвинувачених до злочину при цьому у їх показах співпадають.
При цьому суд вважає неправдивими та недостовірними показання обвинуваченої ОСОБА_7 , надані нею в ході судового слідства, в яких вона повністю заперечує всі обставини, встановлені по справі, зокрема зустріч з ОСОБА_6 в день вбивства ОСОБА_15 , а також будь-яку причетність до завдання ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, не сумісних з життям. Така позиція по справі повністю суперечить всім дослідженим по справі матеріалам і свідчить лише про одне бажання обвинуваченої уникнути відповідальності за тяжкий злочин. Жодними доказами по справі алібі обвинуваченої щодо того, що вона на момент вбивства ОСОБА_56 була в іншому місті, а не на місці злочину не підтверджується, з урахуванням того, що причетність інших осіб до вказаного злочину не встановлена.
В підтвердження такого висновку свідчать і показання допитаної по справі свідка ОСОБА_62 , яка суду пояснила, що вона була близькою подругою ОСОБА_63 . 31 липня 2013 року до неї додому прийшла ОСОБА_19 і розповіла, що знайшли задушену ОСОБА_45 . Вона разом з ОСОБА_54 поїхала до будинку ОСОБА_64 . В будинку була міліція, ОСОБА_19 була дуже знервована, поводила себе дуже дивно. Працівники міліцію запитали у неї, чи не знає вона хлопця, який дзвонив ОСОБА_52 . Вона сказала, що знає і на прохання працівників міліції подзвонила йому. ОСОБА_22 взяв слухавку і на її питання, чи був він вчора 30 липня 2013 року у них в селі, підтвердив, що був, після чого відразу ж відключив свій телефон. Їй також відомо, що ОСОБА_21 спілкувалась по телефону з ОСОБА_55 , вона в неї сама попросила номер його телефону. Одного разу вони бачились з ним біля бару. Однак, крім дачі пояснень по суті злочину, свідок в суді заявила, що родичі обвинуваченої ОСОБА_65 після того, як ОСОБА_29 затримали за підозрою у вбивстві тиснули на неї, а саме мати ОСОБА_65 погрожувала їй та її близьким вбивством з метою дачі нею неправдивих пояснень в суді та створення алібі ОСОБА_66 . На їх вимогу вона повинна була дати свідчення в суді, які б забезпечили для обвинуваченої алібі, а саме підтвердити, що увесь вечір 30 липня 2013 року вона була з ОСОБА_17 вдома у ОСОБА_12 після того, як вона пригнала корів і ОСОБА_21 не винна у вбивстві ОСОБА_15 і нікуди від неї не відлучалась. Однак вона стверджує, що 30 липня 2013 року взагалі не бачила ОСОБА_67 .
Також, згідно висновку судово-медичної експертизи чоловічого тапочку №537 від 11.06.2015 року, кров підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи В з ізогемагглютініном анти-А з супутнім антигеном Н, по изосерологической еритроцитарної системою АВО.
На чоловічому тапочці 42 розміру, вилученому при огляді місця події в лісосмузі по вулиці Миру с. Новокостянтинівка, Роздільнянського району, Одеської області, виявлено потові виділення (об`єкти №1-3). При визначенні групової приналежності в об`єкті № 1 виявлені антигени В і Н, властиві групі крові В з ізогемагглютініном анти - А з супутнім антигеном Н по системі АВО (у разі походження поту від однієї особи), що не виключає походження потових виділень від підозрюваного ОСОБА_6 , незалежно від категорії виделітельства (том ІІІ а.с.157-159).
Позицію обвинувачених щодо надання зізнавальних показів під час досудового розслідування, застосування незаконних методів слідства з боку працівників міліції, суд вважає надуманою та такою, що не відповідає дійсності так, як жоден із обвинувачених, маючи з самого початку затримання захисника, жодних скарг на дії працівників міліції не подавав ані прокурору, ані до суду. В судовому засіданні ні обвинувачені, ні їх захисники не вказали осіб із числа працівників правоохоронних органів, які застосовували до їх підзахисних заходи примусу при розслідуванні кримінального провадження.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні даного особливо тяжкого злочину доведена, а їх дії вірно кваліфіковані за п.п.2,12 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство малолітньої дитини, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, в результаті якого навмисно позбавлено життя малолітню дитину. Не дивлячись на неповнолітній вік обвинуваченої ОСОБА_7 , вона зіграла активну роль у позбавленні життя ОСОБА_9 . Наслідки цього злочину тяжкі і непоправимі для родини ОСОБА_14 .
Приймаючи до уваги вищевикладене, вважаємо повністю доведеною вину обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм злочину, а вирок суду присяжних таким, що підлягає скасуванню.
Окрема думка судді не оголошується в судовому засіданні, приєднується до матеріалів провадження, є відкритою для ознайомлення, а також апеляційному оскарженню не підлягає.
Професійні судді ОСОБА_1