Справа № 129/356/21
Провадження по справі № 1-кп/129/164/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2023 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження (кримінальну справу) № 0000012 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кузьминці Гайсинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, нікого на своєму утриманні немає, інваліда ІІІ-ї групи, отримує пенсію по інвалідності, непрацюючого, судимого:

1) 25.03.1999 року вироком Сахновщинського районного суду Харківської області за ч.3 ст. 142, ст. 44 КК України (в редакції 1960 р.) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 45 КК України (в редакції 1960 р.), засудженого умовно з іспитовим строком 3 роки та штрафом у сумі 680 грн.;

2) 31.08.2001 року вироком Апеляційного суду Харківської області за ч.3 ст. 142, ч. 2 ст. 145, п. «А» ст. 93, ст. 44 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років із конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю (12.07.2011 року постановою Володимирецького районного суду Рівненської області не відбуту частину покарання замінено на покарання у виді обмеження волі строком 3 роки 5 місяців 20 днів; 08.10.2012 року звільненого на підставі постанови Рівненського районного суду Рівненської області умовно достроково з невідбутим строком покарання у виді обмеження волі 2 роки 2 місяці 18 днів);

3) 24.03.2021 року вироком Гайсинського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік і вісім місяців (у період із 17.05.2021 року по 17.01.2023 року відбув строк покарання повністю, звільнений 17.01.2023 року з ДУ «Вінницька УВП (№1)» по відбуттю строку покарання), -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Ярмолинці Гайсинського р-ну Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженої, нікого на своєму утриманні немає (позбавленої батьківських прав рішенням суду відносно трьох своїх малолітніх дітей), відповідно до ст. 89 КК України несудимої, -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

Встановив:

08 січня 2021 року приблизно о 11:00 годині ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи за місцем проживання їхньої знайомої ОСОБА_6 з її дозволу у належному останній будинку по АДРЕСА_2 , за пропозицією ОСОБА_4 вирішили заволодіти належними останній грошовими коштами. Знаходячись у приміщенні літньої кухні, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 помітили належну власниці житла жіночу сумку, взявши яку вони її оглянули та, впевнившись, що сторонніх осіб поряд немає, за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , розстебнула сумку та побачила всередині кредитну банківську карту АТ «ПУМБ», видану на ім`я ОСОБА_6 , оформлену на банківський рахунок НОМЕР_1 , МФО 334851, зрозумівши, що на ній можуть знаходитися грошові кошти, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вирішили їх викрасти. Переслідуючи прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужої власності, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 , перебувала у будинку, таємно, непомітно для останньої, здійснили крадіжку належної ОСОБА_6 кредитної банківської карти АТ «ПУМБ».

Того ж дня, приблизно о 15:00 годині ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , реалізуючи свій намір на доведення свого умислу на крадіжку грошових коштів, використовуючи зазначену вище кредитну картку АТ «ПУМБ», оформлену на банківський рахунок НОМЕР_1 , встановивши пін-код даної картки шляхом його підбору серед документів, що були у сумці, підійшли до банкомату «ПриватБанк», розташованому по вул. 1-го Травня, 61Б у м. Гайсин Вінницької області, та через зазначений банкомат ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зняли із вищевказаної картки АТ «ПУМБ» грошові кошти у суму 7000 грн., таємно викравши в такий спосіб належні ОСОБА_6 гроші, чим завдали потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро каявся у вчиненому та пояснив, що 08 січня 2021 року приблизно о 11:00 годині він, ОСОБА_4 , та його співмешканка ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи за місцем проживання їхньої знайомої ОСОБА_6 з її дозволу у належному останній будинку по АДРЕСА_2 , за його, ОСОБА_4 , пропозицією вирішили заволодіти належними останній грошовими коштами. Знаходячись у приміщенні літньої кухні, вони, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , під час того як співмешканка, допомагаючи власниці будинку по господарству і шукала миючий засіб, вони помітили належну власниці житла жіночу сумку, взявши яку вони її оглянули та, впевнившись, що сторонніх осіб поряд немає, за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 , розстебнула сумку та побачила всередині кредитну банківську карту АТ «ПУМБ», видану на ім`я ОСОБА_6 , оформлену на банківський рахунок НОМЕР_1 , МФО 334851, зрозумівши, що на ній можуть знаходитися грошові кошти, вони разом, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вирішили їх викрасти. Після чого, вони, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 , перебувала у будинку, таємно, непомітно для останньої, здійснили крадіжку належної ОСОБА_6 кредитної банківської карти АТ «ПУМБ», а саме поклали викрадену вказану кредитну банківську карту до жіночої сумки ОСОБА_5 . В наступному, цього ж дня, приблизно о 15:00 годині вони, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , маючи намір на крадіжку грошових коштів, використовуючи зазначену вище кредитну картку АТ «ПУМБ», оформлену на банківський рахунок НОМЕР_1 , встановивши пін-код даної картки шляхом його підбору серед документів, що були у сумці, підійшли до банкомату «ПриватБанк», розташованому по вул. 1-го Травня, 61Б у м. Гайсин Вінницької області, та через зазначений банкомат вони, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , зняли із вищевказаної картки АТ «ПУМБ» грошові кошти у сумі 7000 грн., які витратили для власних потреб для придбання продуктів харчування та ліків, а саму кредитну картку він, ОСОБА_4 , після викрадення коштів поламав та викинув.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнала повністю, щиро каялася у вчиненому та пояснила, що 08 січня 2021 року приблизно о 11:00 годині вона, ОСОБА_5 , та її співмешканець ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи за місцем проживання їхньої знайомої ОСОБА_6 з її дозволу у належному останній будинку по АДРЕСА_2 , за пропозицією ОСОБА_4 вирішили заволодіти належними останній грошовими коштами. Знаходячись у приміщенні літньої кухні, вони, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , під час того як вона, ОСОБА_5 , допомагаючи власниці будинку по господарству і шукала миючий засіб, вони помітили належну власниці житла жіночу сумку, взявши яку вони її оглянули та, впевнившись, що сторонніх осіб поряд немає, за їх діями ніхто не спостерігає, вона, ОСОБА_5 , розстебнула сумку та побачила всередині кредитну банківську карту АТ «ПУМБ», видану на ім`я ОСОБА_6 , оформлену на банківський рахунок НОМЕР_1 , МФО 334851, зрозумівши, що на ній можуть знаходитися грошові кошти, вони разом, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вирішили їх викрасти. Після чого, вони, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 , перебувала у будинку, таємно, непомітно для останньої, здійснили крадіжку належної ОСОБА_6 кредитної банківської карти АТ «ПУМБ», а саме поклали викрадену вказану кредитну банківську карту до жіночої сумки ОСОБА_5 . В наступному, цього ж дня, приблизно о 15:00 годині вони, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , маючи намір на крадіжку грошових коштів, використовуючи зазначену вище кредитну картку АТ «ПУМБ», оформлену на банківський рахунок НОМЕР_1 , встановивши пін-код даної картки шляхом його підбору серед документів, що були у сумці, підійшли до банкомату «ПриватБанк», розташованому по вул. 1-го Травня, 61Б у м. Гайсин Вінницької області, та через зазначений банкомат вони, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , зняли із вищевказаної картки АТ «ПУМБ» грошові кошти у сумі 7000 грн., які витратили для власних потреб для придбання продуктів харчування та ліків, а саму кредитну картку ОСОБА_4 після викрадення коштів поламав та викинув.

Відповідно до ст. 349 КПК України, з`ясувавши чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні № 0000012 про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; враховуючи відсутність сумнівів у добровільності та істинності їх позицій; роз`яснивши їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, які визнаються і не оспорюються учасниками судового провадження; суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме: обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення), винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, виду, а також розміру процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання.

27.04.2023 року ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області постановив:

1. Заяву цивільного позивача (потерпілої) ОСОБА_6 про відмову від заявленого цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовільнити.

2. Прийняти відмову цивільного позивача (потерпілої) ОСОБА_6 від заявленого нею цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

3. Закрити провадження у справі № 129/356/21 в частині заявленого цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи потерпіла ОСОБА_6 до суду не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених немає, шкоду їй відшкодовано, просила у випадку визнання обвинувачених винними, суворо їх не карати.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні кримінального правопорушення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд обтяжуючими його обставинами враховує вчинення кримінального правопорушення (злочину) щодо особи похилого віку, а пом`якшуючими його обставинами враховує щире каяття, правдиві показання, відсутність у потерпілої претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого, повне добровільне відшкодування завданої злочином шкоди та збитку.

Окрім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_4 враховує особу обвинуваченого, який є осудним, не перебуває на обліку в лікарів психіатра та нарколога, є раніше судимим за скоєння умисних злочинів, немає постійної роботи, за місцем проживання характеризується позитивно, має статус інваліда ІІІ-ї групи.

За таких обставин, з урахуванням вказаних обставин у їх сукупності, з огляду на скоєння обвинуваченим, нетяжкого стосовно ст. 12 КК України злочину у період непогашеної судимості за скоєння умисних корисливих злочинів, особу обвинуваченого, способу його життя, історію правопорушень, які свідчать про наявність у ОСОБА_4 стійких злочинних нахилів, а тому суд визнає, що виправити його і запобігти скоєнню ним нових кримінальних правопорушень можливо лише за умови ізоляції його від суспільства з призначенням йому покарання у виді реального позбавлення волі в межах санкції ст.185 КК України, яке буде достатнім для виправлення особи обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не порушує справедливий баланс між вказаними інтересами суспільства та правами ОСОБА_4 .

При цьому, остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно призначити на підставі ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за цим вироком за ч. 2 ст. 185 КК України і за попереднім вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 24.03.2021 року, призначивши йому остаточне покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, у строк відбування покарання ОСОБА_4 на підставі ч.4 ст.70, ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати відбутий ним повністю строк покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 24.03.2021 року, починаючи із 17.05.2021 року по 17.01.2023 року включно, тобто період часу відбування покарання у виді позбавлення волі за вказаним попереднім вироком.

Оскільки стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду справи запобіжний захід не обирався та не застосовувався, обвинувачений ОСОБА_4 виконував, покладені на нього процесуальні обов`язки під час судового розгляду справи, а сторонами кримінального провадження у визначений КПК України порядок і спосіб суду не подавались письмові клопотання про зміну, скасування або обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 із наданням відповідних доказів як це визначено нормами глави 18 чинного КПК України (запобіжні заходи, затримання особи), то з урахуванням викладеного у своїй сукупності суд визнає за можливе до набуття вироком законної сили відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не обирати.

Обираючи покарання ОСОБА_5 , суд обтяжуючими його обставинами враховує вчинення кримінального правопорушення (злочину) щодо особи похилого віку, а пом`якшуючими його обставинами враховує щире каяття, правдиві показання, відсутність у потерпілої претензій майнового та морального характеру до обвинуваченої, повне добровільне відшкодування завданої злочином шкоди та збитку.

Окрім зазначеного, суд при призначенні покарання ОСОБА_5 враховує особу обвинуваченої, яка є осудною, не перебуває на обліку в лікарів психіатра та нарколога, є номінально відповідно до ст. 89 КК України несудимою, немає постійної роботи, за місцем проживання характеризується позитивно, власної сім`ї немає, неодруженої, на своєму утримані нікого немає.

Також призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує досудову доповідь Гайсинського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області від 15.06.2021 р., за якою з огляду на особу ОСОБА_5 , спосіб її життя, історію правопорушень, виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк із застосуванням заходів нагляду, соціально-виховних заходів та покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

За таких обставин навіть попри номінальну невелику тяжкість скоєного стосовно ст. 12 КК України, з урахуванням засад виваженості та справедливості, досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - покарання має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) суд визнає, що виправити ОСОБА_5 і запобігти скоєнню нею нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції її від суспільства, призначивши їй покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст. 75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку вона не скоїть нових кримінальних правопорушень та виконає обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу не обирати.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за цим вироком за ч. 2 ст. 185 КК України і за попереднім вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 24.03.2021 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 не обирати.

У строк відбування покарання ОСОБА_4 на підставі ч.4 ст.70, ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати відбутий ним повністю строк покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 24.03.2021 року, починаючи із 17.05.2021 року по 17.01.2023 року включно, тобто період часу відбування покарання у виді позбавлення волі за вказаним попереднім вироком.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання і приведення до виконання призначеного йому покарання у виді позбавлення волі в порядку, передбаченому розділом ІІІ КВК України, після набрання цим вироком суду законної сили і звернення його до виконання.

ОСОБА_5 визнати винуватою в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Відповідно до ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити, якщо в період іспитового строку один рік вона не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї цим вироком обов`язки.

Згідно з п. 1), п. 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженої ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: