УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/6462/23

Провадження № 1-кс/712/3015/23

28 червня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у міста Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000229 від 06.05.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у міста Києві ОСОБА_6 з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000229 від 06.05.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Клопотання мотивує тим, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000229 від 06.05.2023 за фактом зґвалтування групою осіб неповнолітньої ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

Процесуальне керівництво у вищевказаному кримінальному провадженні здійснює група прокурорів Черкаської обласної прокуратури.

У ході досудового розслідування, у зв`язку із затриманням та наявністю достатніх доказів 07.05.2023 повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Черкаси, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 Кримінального кодексу України, а саме у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої неповнолітньої особи (зґвалтуванні), вчиненому групою осіб.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 наказом начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області №386о/с від 16.12.2021 призначений на посаду поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-XII від 23.12.1993 до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Так, ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, діючи групою осіб спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , умисно та протиправно, з метою задоволення статевої пристрасті, з сексуальних мотивів, 06 травня 2023 у період близько 01 год. 45 хв. до 02 год. 50 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітньою особою, всупереч її волі, застосовуючи фізичну силу та побої, знявши з останньої одяг та спідню білизну, вчинив щодо потерпілої дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним та оральним проникненням в тіло з використанням геніталій.

06.05.2023 о 16:12 год. ОСОБА_4 затримано слідчим в поряду ст. 208 КПК України, а 07.05.2023 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Враховуючи обґрунтованість підозри та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, інші обставини кримінального провадження, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 23.05.2023 скасовано ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.05.2023, якою підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, та застосовано до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 04.07.2023.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, на даний час обґрунтовується наступними доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.05.2023, згідно з яким отримано заяву про злочин від неповнолітньої ОСОБА_7 у присутності її матері (законного представника) ОСОБА_11 ; даними протоколу невідкладного обшуку, проведеного 06.05.2023 в квартирі АДРЕСА_3 ; показаннями потерпілої ОСОБА_7 , наданими нею під час допиту 06.05.2023 та проведення слідчого експерименту 11.05.2023; висновками експерта від 10.05.2023 та 15.05.2023 за результатами проведення судово-медичних експертиз ОСОБА_12 ; висновками експерта від 18.05.2023 за результатами проведення судово-медичних експертиз підозрюваних; показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та інших; вилученими 06.05.2023 речовими доказами; протоколами оглядів мобільних телефонів потерпілої та підозрюваних; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

У кримінальному провадженні здійснена значна кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак внаслідок складності кримінального провадження, завершити досудове розслідування в межах 2-місячного строку не виявляється за можливе.

На даний час, органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії спрямовані на збирання доказів винуватості підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, а також встановлення всіх обставин їх вчинення, у зв`язку з чим для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступні слідчі та процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу: отримати висновки призначених постановами слідчого від 11.05.2023 експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС судових молекулярно-генетичних експертиз щодо речей, вилучених під час обшуку 06.05.2023 та добровільно виданих ОСОБА_7 , змивів зі статевих органів потерпілої та підозрюваних (очікуються у липні 2023 року); отримати висновки призначених постановами слідчого від 22.05.2023 експертам Черкаської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» судово-психіатричних експертиз відносно підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 (очікуються наприкінці червня-початку липня 2023 року); отримати висновок призначеної постановою слідчого від 22.05.2023 експертам Черкаської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» комплексної судової психолого-психіатричної експертизи відносно потерпілої ОСОБА_7 (очікується на початку липня 2023 року); отримати висновок призначеної постановою слідчого від 23.05.2023 експертам Черкаського НДЕКЦ МВС судової психологічної експертизи відносно потерпілої ОСОБА_7 (очікується наприкінці червня-початку липня 2023 року); отримати висновок призначеної постановою слідчого від 24.05.2023 експертам Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України судової психологічної експертизи із використанням комп`ютерного поліграфу відносно потерпілої ОСОБА_7 (очікується наприкінці червня-початку липня 2023 року); провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії з метою перевірки отриманих даних, виявлення обставин, як тих, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваних, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Провести вказані дії у передбачений законом строк не представилося можливим внаслідок складності провадження, у зв`язку із необхідністю проведення значної кількості слідчих (процесуальних) дій для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи поведінку підозрюваних, які свою вину не визнають та тривалий час відмовлялися надавати показання по суті повідомленої підозри, чим не сприяють проведенню швидкого досудового розслідування.

Результати вищевказаних слідчих (процесуальних) дій, експертних досліджень, мають суттєве значення для судового розгляду, адже без їх проведення на даний час завершити досудове розслідування та надати належну оцінку діям підозрюваних у кримінальному провадженні неможливо, як і проведення цих слідчих та процесуальних дій у ході судового розгляду.

Без отримання зазначених вище доказів, стороні обвинувачення не вбачається можливим досягти цілей, направлених на всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні, оскільки саме ці докази містять відомості, що підтверджують факт вчинення злочину та виключно вони дадуть змогу надати обґрунтовану правову оцінку діям осіб, причетних до вчинення вказаного злочину.

Таким чином, причини з яких неможливо закінчити досудове розслідування у передбачений 2-місячний строк є об`єктивними.

Враховуючи викладене, за клопотанням слідчого постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 26.06.2023 на підставі ст.ст. 219, 294, 295 КПК України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000229 від 06.05.2023 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, продовжено до трьох місяців, тобто до 07.08.2023.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати вчиняти тотожні або інші кримінальні правопорушення.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про те, що ризики, зазначені в п.п. 1-4 ст. 177 КПК України, не зменшились, полягають у тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду:

У зв`язку з тим, що санкцією ч. 3 ст. 152 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду для уникнення кримінальної відповідальності за тяжке кримінальне правопорушення та відбування покарання.

2) знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення:

Підозрюваний ОСОБА_4 , користуючись налагодженими зв`язками та здобутими знайомствами, отриманими під час перебування на посаді в органах Національної поліції, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо подій, які досліджуються у даному кримінальному провадженні.

Будучи працівником правоохоронного орану, займаючи посади в органах Національної поліції, маючи спеціальну освіту, ОСОБА_4 орієнтується в порядку виявлення правопорушень та притягнення винних до відповідальності, у зв`язку з чим має спеціальні знання, які дозволяють йому володіти інформацією, які саме речі та документи мають істотне значення для встановлення обставин злочину, та у разі знищення, приховання чи спотворення яких можливо запобігти доказуванню обставин вчиненого ним злочину;

3) незаконно впливати на потерпілу, свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні:

Так, перебуваючи на волі, для уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення ОСОБА_4 може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу на показання потерпілої, її батьків, свідків. ОСОБА_4 займав посаду в БПОП ГУНП в Черкаській області, а тому для уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може використати тісні службові та соціальні зв`язки, в тому числі з працівниками органів державної влади та правоохоронних органів, з метою незаконного впливу на свідків та потерпілу, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні.

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином:

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, працюючи на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 БПОП ГУНП в Черкаській області, будучи працівником правоохоронного органу, на якого поширюється заборона використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу намагатиметься уникнути відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим зручним та можливим для нього способом. Підозрюваний свою вину не визнає, не співпрацює зі слідством та від надання показань на даний час відмовляється.

Також, підозрюваний ОСОБА_4 , будучи не ізольованим від суспільства, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Існують ризики введення в оману суду або іншого уповноваженого органу, перешкоджання з`явленню свідка, експерта, примушування їх до відмови від давання показань чи висновку для уникнення покарання за злочин, у скоєнні якого підозрюється.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, можливо прийти до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Питання щодо обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не ставиться, оскільки лише запобіжний захід взяття під варту забезпечить у подальшому виконання останнім процесуальних рішень та унеможливить продовжувати ухилятися від органів слідства та суду, а також продовжувати вчиняти злочин, у якому він підозрюється або вчинити нове кримінальне правопорушення, перешкоджати проведенню досудового розслідування у розумні строки, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів.

Також слід зазначити, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, на час вчинення якого обіймав посаду працівника правоохоронного органу, повинен був усвідомлювати, що така поведінка є явно неприйнятною для правоохоронця, адже останній повинен був керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, однак вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України сформовує у суспільстві думку щодо безкарності працівників правоохоронних органів за вчиненні ними злочини, а також викликає негативне ставлення до правоохоронних органів України.

Оцінюючи в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, з огляду на особу підозрюваного, з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків, запобігання спробам останнього перешкоджати кримінальному провадженню та переховуватися від органів слідства та суду, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, слід прийти до висновку про те, що є достатні підстави вважати, що на даний час є необхідним продовження строку тримання його під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила задовольнити. Наполягала на неможливості обрання менш суворого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою, вказував на те, що в клопотанні не зазначено вчинення дій підозрюваним, які б свідчили його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, про вплив на свідків та потерпілу, а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи перешкоджання істині по кримінальному провадженню. Також з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_4 прокурором не доведено про вчинення будь-яких дій ОСОБА_4 , які б свідчили про його наміри переховуватися від органів досудового розслідування. Крім того підозрюваний позитивно характеризується за місце роботи та за місцем проживання, також є раніше не судимим, запобіжні заходи не обиралися, підозри у вчинення кримінальних правопорушень не оголошувалися. Просить відмовити в задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та змінити запобіжний захід на більш м`який.

Підозрюваний підтримав захисника. Заперечив щодо вчинення неправомірних дій по відношенню до потерпілої та вказав, що не порушував процесуальні обов`язки в період застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя доходить таких висновків.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Крім того, згідно п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), …після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи, а суди зобов`язані обґрунтовувати рішення про продовження тримання під вартою іншими підставами які мають бути чітко вказані (Єлоєв проти України від 06 листопада 2008 року п. 59-61 та рішення «Свершов проти України» від 27 листопада 2008 року п. 63-65).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.05.2023, згідно з яким отримано заяву про злочин від неповнолітньої ОСОБА_7 у присутності її матері (законного представника) ОСОБА_11 ; даними протоколу невідкладного обшуку, проведеного 06.05.2023 в квартирі АДРЕСА_3 ; показаннями потерпілої ОСОБА_7 , наданими нею під час допиту 06.05.2023 та проведення слідчого експерименту 11.05.2023; висновками експерта від 10.05.2023 та 15.05.2023 за результатами проведення судово-медичних експертиз ОСОБА_12 ; висновками експерта від 18.05.2023 за результатами проведення судово-медичних експертиз підозрюваних; показаннями свідків; вилученими 06.05.2023 речовими доказами; протоколами оглядів мобільних телефонів потерпілої та підозрюваних.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Суд вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо існування ризиків переховуватись від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілу, експертів.

Про існування таких ризиків свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, який на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді реального позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства та незаконного впливу на свідків, потерпілу, її батьків шляхом підбурювання, вмовляння, залякування чи підкупу.

Також при визначенні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК).

Крім того, враховуючи, обізнаність підозрюваного із способами та методами розслідування кримінальних правопорушень, враховуючи досвід його роботи працівником поліції та наявність зв`язків в правоохоронних органах, наявний ризик перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на експертів.

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для продовження запобіжного заходу.

Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст.177, 178 КПК, суд приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від слідства та суду, перешкоджання досудовому розслідуванню шляхом незаконного впливу на свідків, потерпілу, експертів та виходячи з вказаних міркувань такі ризики є реальним та існуючими, тому наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи та виправдовує тривалість тримання підозрюваного під вартою.

Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і суспільний інтерес в даному конкретному випадку полягає у забезпеченні розслідування злочину проти статевої свободи особи, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи особу підозрюваного, який позитивно характеризується, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не порушував процесуальні обов`язки в період застосуваня до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також беручи до уваги також те, що ризик впливу на потерпілу об`єктивно зменшився внаслідок її допиту в судовому засіданні, проте на даному етапі завершення призначених у кримінальному провадженні експертних досліджень не зменшився ризик незаконного впливу підозрюваним на експертів, враховуючи обізнаність останнього із способами та методами розслідування кримінальних правопорушень, враховуючи досвід його роботи працівником поліції та наявність зв`язків в правоохоронних органах, суд доходить висновку, що менш суворий запобіжний захід, навіть альтернативний, на даному етапі досудового розслідування не забезпечить ризикам порушення підозрюваним процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення без можливості внесення застави.

Керуючись ст. ст. 132, 176 178, 183-184, 194, 196-199, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою до 07 серпня 2023 року включно з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» без можливості внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, його захиснику та прокурору, а також направити для відома та виконання керівнику установи, в якій утримується підозрюваний.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Дата проголошення повного тексту ухвали 30 червня 2023 року