Справа № 309/3438/23
Провадження № 1-кс/309/383/23
У Х В А Л А

І М Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУ НП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000306 від 21.09.2021 року щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Хустського РУП ГУ НП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно - автомобіль «КАМАз», д.н.з. НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_5 та на піщано-гравійну суміш.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 20.09.2021, року біля 17.00 годин, на спец лінію 102 надійшло повідомлення про те, що в с. Стеблівка Хустського району біля русла річки Тиса невідомі особи, здійснювали незаконний забір піщано-гравійної суміші. Виїздом на місце події встановлено, що біля русла річка "Тиса" в с. Стеблівка, Хустського району ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 за допомогою трактора марки "CASE" реєстраційний номер НОМЕР_2 завантажував гравійно-піщану суміш на автомобіль марки "Камаз" д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_2 .

Крім цього, в межах даного кримінального провадження, 22.07.2023, біля 10.30 годин, на спец лінію 102 надійшло повідомлення від державного інспектора з охорони навколишнього середовища Закарпатської області, про те що біля русла річки Тиса в с. Стеблівка Хустського району, ним зупинено автомобіль марки "Камаз" державник номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 , який перевозив піщано-гравійну суміш, без відповідних документів.

В ході ОМП автомобіль марки "Камаз" державник номерний знак НОМЕР_1 користувачем якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , затримано та поміщено на майданчик тимчасового тримання Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Зазначений вище автомобіль та гравійно-піщана суміш, є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном. Оскільки вказані речі у справі речовим доказом, просить накласти на нього арешт.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився. Подав суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про його невідповідність вимогам КПК України в частині форми та змісту.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 172 ч. 3 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1, 2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання у права свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого. Однак слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст.132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Враховуючи зазначене, а також те, що за матеріалами, які додані до клопотання слідчого, відсутні докази, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, існування правової підстави для арешту вказаного майна з метою збереження речових доказів спростовуються.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, тому у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУ НП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000306 від 21.09.2021 року щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України про арешт майна - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1