Справа № 362/3254/23
Провадження № 1-кс/362/584/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором у провадженні - ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Застугна Васильківського району Київської області, громадянина України, працюючого АЗС «Shell», на посаді оператора АЗС, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в с т а н о в и в:

02.06.2023 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням, в якому просив: застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Клопотання мотивовано тим, що 31 травня 2023 року, близько 23 години 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , знаходилися в приміщенні будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , між якими відбувалась сварка на побутовому рівні.

В ході словесного конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 виник умисел спрямований на нанесення умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи умисно та цілеспрямовано, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, відшукав в приміщенні будинку кухонний ніж, тримаючи який у правій руці умисно наніс один удар в область грудної клітини та один удар в область живота ОСОБА_7 спричинивши тим самим останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітини, які згідно п.2.1.3 «й», Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння та різаної рани лівого передпліччя.

01.06.2023 року о 09 год. 30 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01.06.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчинені кримінального правопорушення: протоколом огляду місця події від 01.06.2023 року за аресою: АДРЕСА_1 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.06.2023; протоколом допиту свідка; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 від 01.06.2023; протоколом затримання ОСОБА_5 від 01.06.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 01.06.2023; довідкою з Васильківської БЛІЛ № 17 від 01.06.2023 року.

Посилання на один або кілька ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, відповідно до п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України;

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справах та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджанню встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні небезпечному для життя в момент заподіяння, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі без альтернативних видів покарання.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, адже з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) та (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдова) слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочини проти життя та здоров`я особи, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, що дає підстави вважати, що він може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені діяння;

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, необхідно зазначити, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки вказане кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, з потерпілим та свідками не проведені всі необхідні слідчі дії з метою встановлення всіх об`єктивних обставин події, крім того підозрюваний ОСОБА_5 протягом тривалого часу знайомий зі свідками, йому відоме місце їх проживання, що свідчить про те, що з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені діяння підозрюваний ОСОБА_5 може здійснювати на них незаконний вплив.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене діяння, він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи те, що він мешкає в будинку, де безпосередньо вчинено злочин, а станом на теперішній час проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення всіх обставин події, відшукування знарядь його вчинення.

Застосування особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_9 не є можливим, оскільки перебуваючи за межами свого місця проживання, останній може покинути місце свого проживання з метою ухилення від явки до органу досудового розслідування та подальшого уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, , враховуючи той факт, що останній вчинив тяжкий злочини проти життя та здоров`я особи, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років.

ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому перебуваючи за межами свого місця проживання може покинути місце свого проживання з метою ухилення від явки до органу досудового розслідування та подальшого уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що свідок ОСОБА_8 , яка є співмешканкою підозрюваного, може проживати за іншою адресою аніж він, бо скаржилася на погрози з боку ОСОБА_5 .

Підозрюваний пояснив, що проживає за місцем реєстрації разом зі співмешканкою ОСОБА_8 . Розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, яка проживає разом з матір`ю. Офіційно працевлаштований оператором на АЗС з графіком роботи доба через три. Раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Свою причетність до злочину визнає. Пояснив обставини скоєння злочину. Просив не застосовувати домашній арешт, оскільки він втратить роботу і не зможе утримувати дитину та себе.

Захисник вважав, що клопотання не підлягає задоволенню, скільки прокурором не доведені ризики, на які він посилається. Так, його підзахисний має постійне місце роботи, сім`ю, неповнолітню дитину, позитивно характеризується. Співмешканка хвилюється за долю підозрюваного, принесла характеристику на нього та свідоцтво про народження. На потерпілий його підзахисний впливати не буде, оскільки дав визнавальні покази. Сам потерпілий у своїх показах пояснив, що його неправильна поведінка була підставою для виникнення конфлікту.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується,слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності із ч. 3 ст. 176 КПК України Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Слідчим суддею встановлено, що 01.06.2023 року о 09.30 год. ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

01.06.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується: протоколом огляду місця події від 01.06.2023 року за аресою: АДРЕСА_1 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01.06.2023; протоколом допиту свідка; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 від 01.06.2023; протоколом затримання ОСОБА_5 від 01.06.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 01.06.2023; довідкою з Васильківської БЛІЛ № 17 від 01.06.2023 року.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства і беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винним, є підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка, перший з яких є його товаришем, а друга - співмешканкою, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Доказів існування інших ризиків прокурором не надано. Так, ОСОБА_5 надав згоду на проведення огляду його будинку, в ході якого було вилучене, зокрема, знаряддя злочину.

З огляду на викладене, на думку слідчого судді, прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, які були встановлені, тому до підозрюваного можливо застосувати такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання зпокладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Вказаний запобіжний захід, на погляд слідчого судді, здатен запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і поряд з цим не порушить його право на працю та не виключить можливість утримувати себе та неповнолітню дитину.

При цьому, суд враховує особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем роботи, що свідчить про його добру репутацію, а також обставини справи (покази потерпілого щодо його неналежної поведінки, що і спровокувало конфлікт). Крім того, ОСОБА_5 має постійне зареєстроване місце проживання, неповнолітню дитину на утриманні, офіційно працевлаштований, що свідчить достатню міцність його соціальних зв`язків.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 176, 177, 178, 179, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та/або суду; та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 з приводу обставин кримінального правопорушення.

Встановити строк дії обов`язків до 31.07.2023 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, що перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1