Номер провадження 1-кп/754/705/23
Справа№754/2906/23
В И Р О К

Іменем України

02 серпня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду кримінальне провадження №0003047 від 11.11.2022 стосовно обвинуваченої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньою освітою, не працює, незаміжня, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 09.11.2022 об 11:29 год., ОСОБА_3 , зайшла до приміщення аптеки «Бажаємо здоров`я», що розташована по вул. Марини Цвєтаєвої, 18/87 в м. Києві, де помітила під віконцем каси на полиці мобільний телефон, марки «Xiaomi Redmi Note 10s», s/n: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який належить потерпілій ОСОБА_6 , та в цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

В подальшому, ОСОБА_3 , підійшла до віконця каси, де, переслідуючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введено з 05:30 год. 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022 та від 16.11.2022 №757/2022 відповідно, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з полиці мобільний телефон, марки «Xiaomi Redmi Note 10s», s/n: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , вартістю 6 633,00 грн., який належить потерпілій ОСОБА_6 , та сховала до сумки, яка знаходилась при ній.

Після чого, утримуючи вищевказаний мобільний телефон при собі, ОСОБА_3 , вийшла з приміщення аптеки «Бажаємо здоров`я», тим самим умисно, в умовах воєнного стану, таємно викрала чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_6 , завдавши останній матеріальну шкоду на суму 6 633,00 грн., та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, визнала повністю при вище вказаних фактичних обставинах, які встановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду, надала суду зізнавальні показання про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, що точної дати, часу і місця події вона не пам`ятає, за станом здорпов`я, однак погоджується із датою, часом і місцем вказаними в обвинувальному акті, а саме 09.11.2022 об 11:29 год., вона, зайшла до аптеки «Бажаємо здоров`я», що по вул. Марини Цвєтаєвої, 18/87 в м. Києві, з метою придбання ліків. Після того, як купила ліки, вона побачила під віконцем каси на полиці мобільний телефон, який взяла та сховала до сумки, яка була при ній, та вийшла з приміщення аптеки «Бажаємо здоров`я». Даний телефон вона зберігала вдома.

Погоджується з маркою мобільного телефону та його вартістю, вказаною в обвинувальному акті.

Щиро покаялась та дужу шкодує про вчинене. Зазначила, що зробила для себе належні висновки, просить суд суворо її не карати та врахувати стан її здоров`я.

Суд переконався, що показання обвинуваченої ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою винуватість та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не мають сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 185 ч. 4 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачена вчинила тяжкий злочин, особу винної, а саме:

- раніше не судима;

- за місцем проживання характеризується посередньо;

- не перебуває під наглядом у лікаря - психіатра в КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня №2»;

- не перебуває під наркотичним диспансерно - динамічним наглядом в КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ»;

- згідно даних висновку судово-психіатричного експерта №46 від 18.01.2023 стосовно ОСОБА_3 вбачається, що до періоду кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 , остання виявляла ознаки Органічного розладу особистості (F07.0-згідно МКХ -10). У період кримінального правопорушення (09.11.2022), в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 , остання виявила ознаки Органічного розладу особистості і за психічним станом у зазначений період часу не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_3 виявляє ознаки Органічного розладу особистості і за психічним станом у теперішній час не здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За психічним станом у теперішній час ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомого (ст.92 КК України).

Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, вперше притягнення до кримінальної відповідальності, молодий вік особи.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

В силу ст. 20 КК України (обмежена осудність) підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

На момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, ОСОБА_3 , згідно з даними висновку судово-психіатричного експерта №46 від 18.01.2023 виявила ознаки Органічного розладу особистості і за психічним станом у зазначений період часу не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому підлягає кримінальній відповаідлальності.

Відповідно до норм ст. 50 ч. 2 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Дотримання загальних засад призначення покарання на підставі ст.ст. 50, 65 КК України є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винної, її ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, а також те, що ОСОБА_3 за час досудового розслідування та розгляду справи у суді дотримувалась загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, а тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення та запобігання вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства, а тому їй слід призначити покарання, передбачене санкцією частини статті, за якою кваліфіковано її діяння, у виді позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, відповідно до вимог ст. 75 КК України, та покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення.

Положенням ст. 94 ч. 1 КК України передбачені види примусових заходів медичного характеру , які залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, можуть бути застосовані судом.

При визначені виду примусових заходів медичного характеру, суд, враховує:

- висновок судово-психіатричного експерта №46 від 18.01.2023 стосовно ОСОБА_3 вбачається, що до періоду кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 , остання виявляла ознаки Органічного розладу особистості (F07.0-згідно МКХ -10). У період кримінального правопорушення (09.11.2022), в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 , остання виявила ознаки Органічного розладу особистості і за психічним станом у зазначений період часу не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_3 виявляє ознаки Органічного розладу особистості і за психічним станом у теперішній час не здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За психічним станом у теперішній час ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомого;

- вимоги ст. 94 ч. 2 КК України, де зазначено, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Таким чином, суд приходить до переконання про необхідність застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 ч. 1 п. 1 КК України, а саме: у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази, в кримінальному провадженні №0003047 від 11.11.2022:

- згідно постанови слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 28.11.2022, передані на відповідальне зберігання потерпілій, а саме мобільний телефон, марки «Xiaomi Redmi Note 10s», s/n: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ;

- згідно постанови слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 28.11.2022, знаходиться в матеріалах кримінального провадження, а саме DVD-R диск із записами з камер відеоспостереження а приміщенні аптеки «Бажаємо здоров`я», що розташована по вул. Марини Цвєтаєвої, 18/87 в м. Києві.

Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно вимог ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів в сумі 943,90 грн., оскільки під час досудового розслідування проводилась експертиза №СЕ-19/111-22/52441-ТВ від 06.12.2022.

Під час досудового розслідування та судового розгляду стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 615 ч.15 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст. 76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Києва, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази, в кримінальному провадженні №0003047 від 11.11.2022, а саме:

- мобільний телефон, марки «Xiaomi Redmi Note 10s», s/n: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , - залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_6 ;

- DVD-R диск із записами з камер відеоспостереження а приміщенні аптеки «Бажаємо здоров`я», що розташована по вул. Марини Цвєтаєвої, 18/87 в м. Києві, - зберігати при матеріалах судового провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 943 (дев`ятсот сорок три) грн. 90 коп.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1