№ 1-кп/202/966/2023
УХВАЛА

Іменем України

15 червня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянув у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпро обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000266 від 21 березня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

Сторони кримінального провадження висловили думку про відповідність обвинувального акту вимогам закону, зокрема ст. 291 КПК, про підсудність справи Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська та призначення його до судового розгляду.

Суд вважає, що обвинувальний акт складений слідчим та затверджений прокурором, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, відсутні процесуально-правові підстави для повернення обвинувального акту прокурору та закриття провадження.

Відтак, кримінальне провадження слід прийняти до провадження та призначити до судового розгляду.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, за час перебування під вартою ризики не зменшились, а тому застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинувачений не заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, наголошує на тому, що підставами обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, тяжкість злочину, у скоєнні якого він обвинувачуються, який відноситься до категорії особливо тяжкого. Також суд ураховує, що обвинувачений перебуваючи на волі, може безперешкодно переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На час розгляду цього клопотання, суд погоджується з доводами сторони обвинувачення, що продовжують існувати ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки санкція статті злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 передбачає покарання від 10 до 15 років позбавлення волі або до довічного позбавлення волі, тому підстави для обрання запобіжного у вигляді тримання під вартою наявні та актуальні, а обрання саме такого запобіжного заходу є доцільним, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в тому числі й домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.

Таким чином, суд, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про: доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні прокурора, та передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК переховування від суду, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконний вплив на свідків.

На підставі наведеного суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки останній довів обставини, які виправдовують обмеження права обвинуваченого перебувати на волі, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Суд визначає максимально можливий строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою, передбачений статтею 197 КПК України, з огляду на обсяг висунутого обвинувачення та значну складність справи, яка потребує тривалого часу для її судового розгляду. При цьому відсутні підстави вважати, що зазначені прокурором ризики зникнуть протягом дії ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачуються у вчинені злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, суд вважає недоцільним визначати йому розмір застави.

За таких обставин суд вважає підготовку до судового розгляду закінченою.

Керуючись ст.ст. 331, 350 КПК України, суд, -

Постановив :

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.06.2023 року о 16 год. 20 хв. в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Про місце та час судового розгляду кримінального провадження повідомити учасників процесу, зокрема: прокурора, захисника, обвинуваченого та потерплого в установленому законом порядку.

Клопотання прокурора - задовольнити.

ОСОБА_7 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 13.08.2023 року, включно.

Ухвала, в частині продовження дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Головуючий: ОСОБА_8

Судді

ОСОБА_9