Провадження № 1-кс/686/3999/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001630 від 12.05.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2023 прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 у межах кримінального провадження № 0001630 звернулася із клопотанням про арешт на банківську картку № НОМЕР_1 з позбавленням права на відчуження, користування та розпорядження з метою подальшого доказування вчинення вказаного кримінального правопорушення та проведення товарознавчої експертизи вилученого майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 10.05.2023 в період часу з 11 год. 57 хв. по 12 год. 26 хв. невстановлена особа в невстановленому місці, умисно, таємно, в умовах військового стану, введеного Указом Президента України № 66/2022 від 24.02.2022, здійснила крадіжку грошових коштів у сумі 1158 грн. із банківської картки АТ КБ «СенсБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 . Чим спричинила останній матеріального збитку на вказану суму.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 12.05.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001630 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 13.04.2023, о 19 год. 35 хв., у приміщені кімнати для слідчих дій Хмельницького районного управління поліції за адресою: вул. Скоблі, 15 м. Хмельницький, громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав на підставі заяви банківську картку № НОМЕР_1 , яку з його слів він знайшов в м. Хмельницькому та якою він розраховувався в магазинах за товар. В подальшому дана банківська картка була оглянута та поміщена до спец пакету НПУ №PSP1265850

12.05.2023 слідчим відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 винесено постанову про визнання вищевказаних вказаних речей доказом у кримінальному провадженні №0001630.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, проте, в її клопотанні міститься прохання про розгляд справи за її відсутності, просить його задовольнити.

Дослідивши клопотання та долучені до нього копії документів із кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

А тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Слідчий суддя на цій стадії кримінального провадження враховує, що спосіб накладення арешту із застосуванням усіх визначених законом заборон є співмірним.

Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчого судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до перетворення, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню і досягненню мети кримінального провадження.

Накладення арешту на указане майно є тимчасовим заходом. У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001630 від 12.05.2022 з тимчасовим позбавленням права відчуження, користування та розпорядження на банківську картку № НОМЕР_1 , видана на ім`я ОСОБА_4 .

Виконання ухвали покласти на слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП Головного Управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_6 .

Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя