Справа № 346/2442/23
Провадження № 1-в/346/282/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, судимого:

- 22.11.1999 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст.141, ч. 3 ст.140, ч.2 ст. 140, ч. 3 ст.81, ч. 3 ст. 82 КК України, на підставі ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна (звільнився 31.08.2004 року по відбуттю покарання);

- 18.03.2005 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області за ч. 1 ст. 355 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців (звільнився 11.04.2005 року по відбуттю покарання);

- 25.01.2010 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 грн. (який сплачено 15.02.2010 року);

- 28.12.2012 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 28.03.2013 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 28.12.2012 року виконувати самостійно;

- 14.04.2020 року Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 249, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

засудженого вироком Іллічівського районнного суду міста Маріуполя Донецької області від 18.06.2020 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14.04.2020 року у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців,-

початок строку: 02.11.2020 р.

кінець строку: 02.05.2024 р.

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_6 звернулася до Коломийського міськрайонного суду з клопотанням в якому просила звільнити засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Клопотання мотивувала тим, що засуджений перебуває в місцях позбавлення волі з 02.11.2020р. Під час перебування в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» та ДУ «Селидівська виправна колонія (№82)» порушення встановленого порядку не допускав. Відбуваючи покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» характеризується посередньо, періодично залучається до праці у виробничій майстерні, виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі, посередньо реагує на заходи виховного характеру та робить належні висновки, однак не завжди. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Дотримується санітарно-гігієнічним норм, не завжди підтримує охайний зовнішній вигляд. Не дивлячись на відсутність робочих місць для всіх засуджених, ОСОБА_5 проявляв ініціативу до працевлаштування, за період відбування покарання отримував заробітну плату в загальному розмірі 6180,00 грн. За зразкову поведінку та активну участь в благоустрої установи чотири рази заохочувався, дисциплінарних стягнень не мав.

Таким чином, ОСОБА_5 дотримувався правил внутрішнього розпорядку колонії, правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, працює, виконує норми виробітку, виконує роботи з благоустрою установи, у відношенні до працівників адміністрації колонії ввічливий та тактовний, виконує законні вимоги представників адміністрації, у взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, за характером спокійний, врівноважений, підтримує зв`язок з родичами, приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу, приймав участь в самодіяльності з читання віршів на заході присвяченому пам`яті загиблим солдатам. В зв`язку з цим, на думку захисника, засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставлення до праці довів своє виправлення та заслуговує на дострокове звільнення.

В судовому засіданні захисник та засуджений ОСОБА_5 клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримали та просили суд його задовольнити.

Представник ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» та прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, оскільки вважають, що засуджений свого виправлення не довів, а тому умовно-достроковому звільненню не підлягає.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Іллічівського районнного суду міста Маріуполя Донецької області від 18.06.2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. ст.. 15 ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України і з урахуванням положень ч.1 ст.. 70, ч.1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Строк покарання обчислювати з моменту затримання (а.о.с. 72-74).

Згідно протоколу затримання ОСОБА_5 був затриманий 02.11.2020р. на підставі вироку Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14.04.2020р. та поміщений до ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» (а.о.с. 5).

Відповідно до правил ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно з положеннями ч.2, 3 вказаної статті, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї постанови N 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, зазначає, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки; свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та виконання всіх покладених на засудженого обов`язків.

Під чесним ставленням до праці розуміється постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів та обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що 30.12.2020р. ОСОБА_5 було переведено з ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» до ДУ «Селидівська виправна колонія (№82)» до якої він прибув 11.06.2021р. (а.о.с. 24, ч.2 а.о.с. 12).

22.06.2021р. засуджений звернувся з письмовою заявою в якій просив включити його в програму диференційованого виховного впливу «Творчість» (ч.2 а.о.с. 10)

З рапорту від 30.09.2021р. (ч.2 а.о.с. 15, 17) вбачається, що протягом ІІІ кварталу 2021 року засуджений на добровільних засадах, без оплати праці, приймав активну участь в благоустрою установи, а саме: займався прибиранням навколишньої території та залучався до ремонтних робіт на ділянці з миття та сортування скляної пляшки майстерень установи, за що постановою від 11.10.2021р. до нього було застосовано заохочення у вигляді подяки (ч.2 а.о.с. 13).

Також за сумлінне ставлення до праці ОСОБА_5 був заохочений подяками. оголошеними правами начальника ДУ «Селидівська ВК (№82)» 11 січня 2022р. та 01.04.2022р.

Згідно характеристики погодженої заступником начальника ДУ «Селидівська ВК (№82)» від 20.01.2021р. (ч.2 а.о.с. 20) слідує, що перебуваючи в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 характеризувався посередньо, до праці не залучався, заохочень не мав, режим утримання не порушував, стягнень не мав. В ДУ «Селидівська виправна колонія (№82)» засуджений був працевлаштований в цеху по переробці вторинної сировини у якості різнороба, мав два заохочення, режим утримання не порушував, стягнень не мав. Регулярно відвідував заходи виховного впливу, завжди робить правильні висновки. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Із засудженим забезпечується проведення морального, правового, трудового, естетичного, фізичного, санітарно-виховного та психологічного виховання в індивідуальних, групових і масових формах на основі психолого-педагогічних та соціально-виховних принципів і методів, на що він реагує позитивно, робить позитивні висновки, є ініціатором і активним учасником цих заходів. Надає позитивний приклад іншим засудженим, що стають на шлях виправлення. Зв`язок з рідними не підтримує, позову та аліментів не має, на профілактичному обліку не перебуває.

16 квітня 2022р. засуджений ОСОБА_5 прибув для подальшого відбування покарання до ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» (ч.2 а.о.с. 32).

12.05.2022р. засуджений звернувся з заявою в якій просив залучити його без оплати праці позачергово до робіт з благоустрою колонії.

Згідно виписки з наказу від 12.05.2022р. ОСОБА_5 за його заявою позачергово без оплати праці було зараховано у робочу бригаду для проведення ремонтних робіт приміщень відділень СПС та робіт з благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов засуджених (ч.2 а.о.с. 34-35).

Наказом від 04.07.2023р. ОСОБА_5 оголошено подяку за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил розпорядку та вимог безпеки праці в ІІ кварталі 2022 року (ч.2 а.о.с. 38).

Згідно виписки з протоколу №18 від 18.08.2022р., ОСОБА_5 став на шлях виправлення, однак в заміні йому покарання більш м`яким йому було відмовлено, оскільки 18.08.2022р. засуджений подав заяву в якій просив не застосовувати до нього ст.. 82 КК України (ч.2 а.о.с. 39, 48).

В характеристиці начальника відділення СПС на засудженого від 18.08.2022р. (ч.2 а.о.с. 41) зазначено, що ОСОБА_5 за час відбування покарання в ДУ «Коломийська ВК (№41)» не допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, йому оголошено одне заохочення. В індивідуальних бесідах відвертий, розсудливий. Роботи по благоустрою виконує. Дотримується правил особистої гігієни, стежить за своїм зовнішнім виглядом, охайний. У відносинах з адміністрацією тактовний, ввічливий. Виконує законні вимоги адміністрації. До негативних вчинків інших засуджених ставиться критично. Товаришує із засудженими, які мають потенційно позитивну спрямованість, вину у скоєному визнав повністю. Виконавчі листи не поступали.

Згідно психологічної характеристики, ОСОБА_5 має адекватну самооцінку, рівень агресії та ворожості в нормі, інтелект відповідає віку та отриманій освіті. Спокійний, послідовний та розсудливий під час праці. Мовчазний, не любить базікати, володіє спокійною, рівномірною мовою. Дотримується виробленого розпорядку життя, системи у роботі. Легко стримує емоції, спокійно сприймає похвалу та догану. Відрізняється великою рухливістю, товариськістю, виразністю жестів, надмірною самостійністю. Часто спонтанно відхиляється від первинної теми у розмові. Минулий досвід сприймається некритично, помилки усвідомлюються. Сумлінний, акуратний, серйозний, надійний у справах і почуттях, рівний настрій. У конфлікти вступає рідко, виступаючи скоріше пасивною ніж активною стороною. Рекомендовано надавати роботу де можна працювати в одному звичному темпі та не зловживати частою зміною роботи і колективу, оскільки важко пристосовується (ч.2 а.о.с. 46).

22.08.2022р. засуджений подав заяву на залучення його до участі в програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» (ч.2 а.о.с. 49)

В характеристиці від 16.03.2023р. зазначено, що засуджений періодично залучається до праці у виробничій майстерні робітником в дільниці по виготовленні меблів з ротангу, норми виробітку виконує під контролем. До роботи відноситься посередньо. Роботи по благоустрою місць позбавлення волі виконує під контролем представників адміністрації. На заходи виховного впливу реагує посередньо, робить не завжди належні висновки. У відношенні до представників адміністрації ввічливий та тактовний, однак робить це з метою поблажливого ставлення до себе. Законні вимоги представників адміністрації виконує під контролем. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Санітарно-гігієнічних норм не дотримується. Зовнішній вигляд не завжди охайний. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Віддає перевагу спілкуванню із засудженими різної спрямованості. Підтримує зв`язок з родичами шляхом телефонних розмов, отримує від них посилки.

Згідно виписки з протоколу №06 від 16.03.2023р. ОСОБА_5 комісією з розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення було відмовлено в направленні матеріалів до суду, оскільки він не довів своє виправлення (ч.2 а.о.с. 57, а.с. 21).

Матеріалами особової справи засудженого також підтверджується, що після отримання вищевказаної відмови, ОСОБА_5 з метою отримання правової допомоги звернувся до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Івано-Франківської області.

З матеріалів долучених до клопотання захисника вбачається, що на її адвокатський запит від 24.04.2023р. адміністрацією ДУ «Коломийська ВК № 41» було надано характеристику від 28.04.2023р., зміст якої є аналогічним характеристиці від 16.03.2023р. (а.с. 14-15).

Згідно довідки від 28.04.2023р. № 6/1654, виданої відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДУ «Коломийська ВК №41», виконавчий лист на засудженого ОСОБА_5 не поступав.

З довідки про доходи засудженого вбачається, що в період з квітня 2022 по липень 2022р. та з грудня 2022 по січень 2023р. заробітна плата не нараховувалася. З серпня 2022 по листопад 2022р. та з лютого 2023 по березень 2023р. ОСОБА_5 має певну кількість відпрацьованих трудоднів, отримував заробітну плату сукупний розмір якої за вказані періоди склав 6180,00 грн.

Непостійність працевлаштування засудженого, захисником було обґрунтовано відсутністю необхідної кількості робочих місць для всіх бажаючих засуджених, які відбувають покарання у ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)». Як на підтвердження цих обставин, захисником було долучено до справи текстову роздруківку виїзної наради до виправної колонії, результати якої були висвітлені ПП телерадіокомпанією «НТК» з якої слідує, що з чотирьохсот засуджених охочих до роботи, працевикористання забезпечується не більше сто двадцятьом особам.

Відповідно до повідомлення ГО «Нове покоління Україна» надасть ОСОБА_5 місце проживання після умовно-дострокового звільнення за адресою: АДРЕСА_2 в соціально-психологічному центрі реабілітації.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 24.05.2023р. в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 було відмовлено. Своє рішення суд мотивував відомостями з останньої характеристики на засудженого, а саме, що він періодично залучається до праці, до роботи відноситься посередньо, норми виробітку та роботи по благоустрою виконує під контролем працівників адміністрації, на заходи виховного впливу реагує посередньо.

У вказаній ухвалі також відображено позицію прокурора, яка заперечувала проти задоволення клопотання захисника та посилалась зокрема на рішення комісії установи, яким було відмовлено в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 та скеровуванні матеріалів до суду, як такому, що не довів свого виправлення.

Як вбачається з вказівки першого заступника керівника обласної прокуратури від 27.07.2023р., Івано-Франківською обласною прокуратурою було проведено перевірку додержання вимог чинного законодавства в діяльності комісії з розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та переведення до дільниці соціальної реабілітації ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)». Перевіркою встановлено, що комісією прийнято необґрунтоване рішення №6 від 16.03.2023р. про відмову у направленні до суду подання щодо застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 , як такому, що не довів своє виправлення. Зобов`язано скасувати вказане рішення.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 27.07.2023р. ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 24.05.2023р. про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання щодо засудженого ОСОБА_5 скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Скасовуючи судове рішення апеляційний суд вказав, що суд першої інстанції, як на підставу для відмови в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_5 врахував рішення засідання комісії ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» від 16.03.2023р., яке скасоване. Відтак, зазначені обставини впливають на результати вирішення клопотання захисника та підлягають перевірці під час нового розгляду справи.

Згідно ч.3 ст. 415 КПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

В ході даного розгляду справи судом було встановлено, що за вказівкою обласної прокуратури рішення комісії №6 від 16.03.2023р. було скасовано та 16.06.2023р. прийнято нове рішення, яким знову відмовлено ОСОБА_5 в направленні матеріалів до суду для застосування умовно-дострокового звільнення, як такому, що не довів своє виправлення.

Вищевказане рішення не містить ніяких посилань на відомості і обставини, які стали підставою для його прийняття. Жодних чітких, конкретних і об`єктивних даних, підтверджуючих обґрунтованість та вірність даного рішення судом не встановлено.

В судовому засіданні представник колонії та прокурор не змогли пояснити, які фактори та чинники в поведінці засудженого свідчать про те, що він не став на шлях виправлення та не може бути звільнений умовно-достроково.

Аналізуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання, суд зазначає, що ОСОБА_5 в різних установах охарактеризував себе лише з позитивної сторони, жодного разу порушень порядку відбування покарання не допускав, стягнень не мав, чотири рази заохочувався подяками. Завжди був ініціативний до праці, безоплатно залучався до робіт по благоустрою і в ДУ «Селидівська ВК №82» і в ДУ «Коломийська ВК №41», проявляв старанність у роботі, був прикладом для інших засуджених. З серпня по листопад 2022р. та з лютого по червень 2023р. був працевлаштований та стабільно отримував заробітну плату, що підтверджується довідкою №217 про працевикористання засудженого від 14.08.2023р. Суд також бере до уваги, що ОСОБА_5 не міг бути забезпечений роботою по його ініціативі протягом всього часу відбування покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» через відсутність достатньої кількості робочих місць для всіх охочих засуджених, що було належним чином доведено захисником. ОСОБА_5 приймав участь в програмах диференційованого виховного впливу, рівень впливу динамічних факторів на протиправну поведінку оцінюється як низький, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що процес виправлення засудженого досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та може бути звільнений умовно-достроково, а тому клопотання захисника ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.6 КВК України, ст.81 КК України, ст.336, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Іллічівського районнного суду міста Маріуполя Донецької області від 18.06.2020 року умовно-достроково на строк 7 (сім) місяців 27 (двадцять сім) днів.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня складення повного тексту ухвали, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії повного тексту цієї ухвали.

Повний текст ухвали складений 08.09.2023р.

Суддя: ОСОБА_1