У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши заяву про самовідвід судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0002443 від 06 листопада 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ст. 340, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 365 КК України.

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 заявила самовідвід у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 75 КПК України, оскільки вона допитувалася в якості свідка у кримінальному провадженні №70000020 від 05 лютого 2014 року за фактом неправомірних дій працівників органів внутрішніх справ, прокуратури та суду щодо учасників мирних акцій протесту в січні-лютому 2014 року, що призвело до незаконного їх затримання, обґрунтованого притягнення до кримінальної відповідальності та обрання запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою.

Стверджує, що всі злочини, вчиненні у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках не є окремими злочинами самі по собі, а перебувають в безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку один з одним.

На думку судді ОСОБА_3 наявні підстави, що можуть викликати сумнів у її неупередженості, як судді, при розгляді вказаного кримінального провадження.

Особи, які беруть участь у кримінальному провадженні та особа, яка заявила самовідвід, у судове засідання не з`явились.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось.

Підстави для задоволення заяви про самовідвід відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тобто неупередженість суду є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Перелік підстав, за наявності яких особами, які беруть участь в кримінальному провадженні, може бути заявлено відвід судді, визначений частиною 1 статті 75 КПК, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно із ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у пункті 104 рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Волков проти України" (заява №21722/11) від 27.05.2013, а також у рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ), зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності.

Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

В пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі "Бочан проти України" (заява №7577/02) від 03.05.2007 зазначено, що "безсторонність" в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі.

Тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів.

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 , заявляючи самовідвід, зазначає, що допитувалася в якості свідка у кримінальному провадженні №70000020 від 05 лютого 2014 року.

В той же час, до провадження судді ОСОБА_3 надійшло кримінальне провадження №0002443 від 06 листопада 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ст. 340, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 365 КК України.

В заяві про самовідвід зазначається, що під час досудового розслідування до вказаного кримінального провадження №00002443 приєднанні матеріали досудового розслідування №0001037 від 28 грудня 2021 року за підозрою ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 27, ч.2 ст. 365 КК України (в редакції від 07 квітня 2011 року), які виділені із кримінального провадження №00001029 від 25 листопада 2013 року та в якому об`єднанні матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0017809 та №0001053.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Таким чином, на основі зазначеного слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів у об`єктивному розгляді справи.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням ХІ з`їзду суддів України від 22 лютого 2013 року, визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З огляду на викладене вище, допит в якості свідка в кримінальному провадженні №70000020 від 05 лютого 2014 року не є підставою для самовідводу в кримінальному провадженні №0002443 від 06 листопада 2015 року.

З урахуванням цього підстави для задоволення заяви про самовідвід відсутні.

Керуючись статтями 75, 76, 80-82 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1