н/п 1-кс/953/1021/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0004223 від 29.08.2016, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Корюкіна Черніговської області, громадянину України, одруженому, який має на утриманні трьої малолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2023 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004223 від 29.08.2016, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Клопотання про обрання запобіжного заходу надійшло до суду разом з клопотанням слідчого про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання про обрання запобіжного заходу сторона обвинувачення вказує, що у провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004223 від 29.08.2016, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, у серпні 2016 року, більш точну дату під час досудового розслідування встановити не довелося можливим, вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , направлену на заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Реалізуючи свої злочинні наміри, 29.08.2016 близько о 23.45 ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_5 , знаходячись поблизу пивного ресторану «FAT GOOSE PUB», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 21, побачили раніше незнайомих їм ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та громадянку ОСОБА_11 , які знаходились поруч із входом до вказаного пивного ресторану. ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи узгоджено з ОСОБА_8 , під надуманим мізерним приводом, а саме підкурити цигарку, підійшов до ОСОБА_11 , звернувшись до останньої із зазначеним проханням. Отримавши відмову від ОСОБА_11 , яка не курить, ОСОБА_8 з аналогічним питанням звернувся до ОСОБА_10 .

В свою чергу ОСОБА_5 , побачивши на шиї ОСОБА_10 золотий ланцюжок, діючи за попередньою змовою і узгоджено з ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння майном ОСОБА_10 , достав із кишені ніж, тобто застосовуючи насильство, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу і з особливою зухвалістю та нахабністю зажадав від ОСОБА_10 зняти золотий ланцюжок з шиї та передати йому.

У відповідь на незаконну вимогу ОСОБА_5 , ОСОБА_10 зажадав припинити противоправні дії, але незважаючи на це, ОСОБА_5 , бажаючи заволодіти золотим ланцюжком ОСОБА_10 , тобто довести свій злочинний умисел до кінця, умисно наніс ОСОБА_10 один удар лівою рукою в ділянку правого ока та носу, чим завдав фізичного болю потерпілому. ОСОБА_10 , побоюючись за своє життя та здоров`я, а також за життя і здоров`я ОСОБА_11 та свого брата ОСОБА_9 , рукою вибив ніж з руки ОСОБА_5 , але останній у цей час завдав ОСОБА_10 удар рукою в область голови, від якого ОСОБА_10 присів на коліно.

Скориставшись цією тимчасовою перевагою, ОСОБА_5 спробував зірвати золотий ланцюжок з шиї ОСОБА_10 , але зрозумівши, що ланцюжок є кріпкий і не рветься, умисно почав наносити ОСОБА_10 удари ногами по тулубу, завдавши таким чином не менш 3-х ударів. В цей же час ОСОБА_8 , підійшовши до ОСОБА_10 , також став умисно наносити останньому удари ногами по тулубу, завдавши таким чином близько 7-8 ударів.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 09-3505/2020 від 23.12.2020 в результаті застосованого насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців на голові та тулубі, садна на руках, які відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Переконавшись в тому, що ОСОБА_10 не в змозі чинити будь-який опір, ОСОБА_5 в групі з ОСОБА_8 обшукали його і відкрито заволоділи майном, що належить ОСОБА_10 , а саме: каблучкою виготовленою із золота 585 проби, вагою 15 грам, з діамантом вагою 1 карат, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6208 від 12.12.2016 становить 9254 грн. 10 коп.; шкіряним гаманцем чорного кольору, в якому знаходилися гроші в сумі 900 доларів США та 2700 грн., розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, в той час, коли ОСОБА_8 разом із ОСОБА_5 , звернулись спочатку до ОСОБА_11 , а потім до ОСОБА_10 з надуманим мізерним приводом, а саме, прикурити, ОСОБА_9 наблизився до них з метою з`ясувати та зрозуміти причину назріваючого конфлікту. Однак, в цей час ОСОБА_8 , дістав з карману кастет, надів його на пальці правої руки та умисно наніс близько 3-х ударів ОСОБА_9 в область голови від яких ОСОБА_9 втратив свідомість. Не обмежуючись скоєним, ОСОБА_8 , додатково умисно наніс ОСОБА_9 близько 2-х ударів ногами по тулубу, в результаті чого, згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-3103/2018 від 08.10.2018 ОСОБА_9 отримав наступні тілесні ушкодження:забиту рану (після первинної хірургічної обробки) в лобній ділянці, садно на тлі синця в правій виличній ділянці, садна на спинці носу, в ділянці правого кута рота, синці в ділянці проекції правої ключиці, з переходом на 1-е праве ребро по середньо ключичній лінії та на задній поверхні лівого плечового суглобу, крововилив на слизовій оболонці нижньої губи у правого кута рота.

За ступенем тяжкості забита рана (після первинної хірургічної обробки) в лобній ділянці відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я; садно на тлі синця в правій виличній ділянці, садна на спинці носу, в ділянці правого кута рота, синці в ділянці проекції правої ключиці, з переходом на 1-е праве ребро по середньо ключичній лінії та на задній поверхні лівого плечового суглобу, крововилив на слизовій оболонці нижньої губи у правого кута рот належать до легких тілесних ушкоджень.

Переконавшись в тому, що ОСОБА_9 не в змозі чинити будь-який опір, ОСОБА_8 в групі з ОСОБА_5 заволоділи майном, що належить ОСОБА_9 , а саме: годинником марки «MakTime» виготовленим із золота 585 проби, вагою 11,43 грам, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6208 від 12.12.2016 становить 9396,0 грн., розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд.

11.01.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підозр вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КК України, та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;. незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, у т.ч. через свої зв`язки; повідомляти інших осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення, про хід досудового розслідування та допомогти останнім уникнути передбаченої законом відповідальності; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваним, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави.

Сторона захисту у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючи на недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Зазначила, що підозрюваний з невідомих їм причин оголошений органом досудового розслідування в розшук, разом з цим останній жодний дій, які б свідчили про переховування від органу досудового розслідування не вчиняв. 3 24.02.2023, дня початку війни, він виїхав разом з родиною до батьків дружини, село, де вони проживали протягом одного місяця було під окупацією рф. Після чого, в кінці березня він вивіз родину закордон та сам повернувся в Україну до батьків дружини в Чірнігівську область. Підтвердила, що дійсно, 08.07.2023 підозрюваний мав намір виїхати за кордон до своєї родини на законних підставах , оскільки він є інвалідом третьої групи та має трьох неповнолітніх дітей, разом з цим о 20-15 годині 08.07.2023 був затриманий працівниками пограничної служби, які в подальшому викликали працівники поліції. З огляду на те, що підозрюваний після затримання доставлений до слідчої судді поза межами встановленого законом строку, останній підлягає негайному звільненню відповідно до ст. 191 КПК. Зазначила, що підозрюваний немає наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим, прохала обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004223 від 29.08.2016.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України внесені до ЄРДР 29.08.2016 за фактом того, що 29.08.2016 до Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 28.08.2016 о 23 годині 45 хвилин, перебуваючи на вул. Космічній м. Харків, було здійснено напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу вчинений групою осіб заволоділи грошовими коштами та золотою обручкою, чим завдали останньому матеріальну шкоду.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що 11.01.2022 о 10 годині 15 хвилин ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0004223 від 29.08.2016 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 України, а саме в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_5 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 11.01.2022.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувалось останнім в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який на даний час продовжений.

28.02.2022 кримінальне провадження зупинено у зв`язку із оголошенням в розшук підозрюваного ОСОБА_5 (ч. 2 ст. 281 КПК України). На час оголошення підозрюваного у розшук, запобіжний захід стосовного нього не був застосований.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 від 28.02.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено.

09.08.2022 отримано довідку з центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби про те що ОСОБА_5 30.03.2022 о 14 год. 50 хв. переткнув державний кордон України в пункті пропуску «Краківець».

Постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 від 13.01.2023 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні відновлено.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 від 13.01.2023 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 від 24.01.2023 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні відновлено.

Постановою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_14 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 02.03.2023.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 від 01.02.2023 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 від 06.02.2023 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні відновлено.

Ухвалою слідчої судді Київського районного суду м.Харкова від 06.02.2023 клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_15 , подане в межах кримінального провадження №0004223 від 29.08.20169, про дозвіл на затримання з метою приводу до суду ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено, надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали про дозвіл на затримання встановлено шість місяців, тобто до 06 серпня 2023 року.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 від 06.02.2023 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено.

08.07.2023 о 23 год. 40 хв. ОСОБА_5 затримано в пункті пропуску «Шегині» в с.Шегині Яворівського району Львівської області на підставі ухвали Київського районного суду м.Харкова від 06.02.2023 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Згідно даних рапорту помічника чергового ВнП№1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_16 від 09.07.2023, 08.07.2023 о 20-16 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 08.07.2023 о 20-15 годині за адресою: Мостицький район с. Шегині, працівниця пункту пропуску Шегині повідомила, що на виїзд з України слідував ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться у розшуку за ч.2 ст.187 КК України.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 від 08.07.2023 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено.

З огляду на те, що підозрюваний, який був затриманий 08.07.2023 на підставі ухвали слідчої судді від 06.02.2023 був доставлений до суду поза межами тридцяти шести годин, останній в судовому засіданні о 13-16 годині 10.07.2023 був звільнений відповідно до ч.1 ст. 191 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 України, а саме в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, останній є осудною особою, яка досягла 16-річного віку.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення документів та висновку експерта, а саме: даних, які містяться в протоколі прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 29.08.2016; даних, які містяться в протоколі огляду місця події від 29.08.2016; показань потерпілого ОСОБА_10 , які містяться в протоколі допиту від 01.09.2016; показань свідка ОСОБА_11 , які містяться в протоколі допиту від 01.09.2016; показань потерпілого ОСОБА_9 , які містяться в протоколі допиту від 01.09.2016; показань свідка ОСОБА_18 , які містяться в протоколі допиту від 29.11.2016; висновку експерта від 12.12.2016 №6208 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи; висновку експерта №7269-Ая/16 від 08.12.2016 за результатами проведення судово-медичної експертизи; висновку експерта №7270-Ая/16 від 12.12.2016 за результатами проведення судово-медичної експертизи; показань потерпілого ОСОБА_9 , які містяться в протоколі допиту від 06.03.2017; показань потерпілого ОСОБА_10 , які містяться в протоколі допиту від 06.03.2017; даних, які містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 03.10.2018; висновку експерта №09-3103/2018 від 08.10.2018 за результатами проведення судово-медичної експертизи; показань потерпілого ОСОБА_9 , які містяться в протоколі допиту від 04.10.2018; показань свідка ОСОБА_11 , які містяться в протоколі допиту від 27.12.2019; даних, які містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 19.02.2020; висновку експерта №09-3505/2020 від 23.12.2020 за результатами проведення судово-медичної експертизи; даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 від 04.12.2020 з довідкою до нього; даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10 від 04.12.2020 з довідкою до нього; показань свідка ОСОБА_11 , які містяться в протоколі допиту від 10.12.2020; показань потерпілого ОСОБА_9 , які містяться в протоколі додаткового допиту від 26.02.2021; показань потерпілого ОСОБА_10 , які містяться в протоколі додаткового допиту від 26.02.2021.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч.2 ст.187 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідча суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання. А в контексті з тим, що 24.02.2022 Російська Федерація розпочала військову агресію проти України, у зв`язку з чим цього ж дня Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, який триває до тепер, і на даний час, для громадян України існує реальна можливість перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу, спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням дозволу на проживання в певній країні, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу, поданням документів на отримання статусу біженця тощо.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що підозрюваний є інвалідом 3 групи, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, що дає йому право під час дії воєнного стану без перешкод здійснити перетин державного кордону.

Крім зазначеного, при оцінці ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду слідча суддя враховую, що ОСОБА_5 з 28.02.2022 по 08.07.2023 перебував у розшуку у даному кримінальному провадженні, 08.07.2023, під час спроби перетину державного кордону з метою виїхати, ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді від 06.02.2023 про дозвіл на затримання з метою приводу до суду для участі в розгляді даного клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Крім того, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, а саме злочином проти власності, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна ;

- дані щодо особи ОСОБА_5 , який одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має, має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий.

Разом з цим, зазначені дані про особу підозрюваного, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час вчинення дій згідно підозри, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дій, передбачені п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , те, що злочин за ч.2 ст.187 КК України, є злочином проти власності, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідча суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Щодо визначення розміру застави слідча суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 ч.5 ст.182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути визначений у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На переконання слідчої судді підозрюваному ОСОБА_5 слід визначити заставу у межах розміру, визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80 520 ( вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень 00 копійок (2684 гривень х 30 = 80520)

При визначені розміру застави слідчою суддею було враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначений розмір застави слідча суддя вважає таким, що здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, внаслідок чого не порушує права підозрюваного, а тому відсутні підстави вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0004223 від 29.08.2016, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 15 (п"ятнадцять ) днів - до 22.07.2023 включно.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмір 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80 520 (вісімдесят тисяч п"ятсот двадцять) гривень 00 копійок, яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області - до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному слідчою суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, суду, на першу вимогу;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, максимальне покарання за яке передбачене законом у виді позбавленням волі на строк до 10 років , та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, обвинуваченого, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю, та суд про причини неявки підозрюваного, обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного про взяття під варту останнього.

Встановити строк дії ухвали до 22.07.2023 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1