ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року

м. Київ

справа № 991/5644/22

провадження № 51-1416км23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

ГоловуючогоОСОБА_1 ,
СуддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) від 19 грудня 2022 року.

Обставини справи

1. Постановою від 09 листопада 2022 року прокурор відмовся задовольнити клопотання захисника і звернутися до Міністерства закордонних справ України для підтвердження відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_6 за кордоном.

2. За скаргою захисника слідчий суддя ВАКС ухвалою від 29 листопада 2022 року скасував цю постанову прокурора, зобов`язав того розглянути вказане клопотання та з метою підтвердження чи спростування інформації щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_6 у Республіці Кіпр, провести необхідні слідчі дії та/або інші заходи.

3. Оскарженою ухвалою апеляційна інстанція за скаргою прокурора скасувала цю ухвалу слідчого судді та закрила провадження за скаргою захисника. Апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя помилково відкрив провадження за скаргою захисника, оскільки така постанова прокурора не підлягає судовому оскарженню.

Вимоги і доводи касаційної скарги

4. Захисник, посилаючись на пункт 1 частини 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), просить скасувати оскаржену ухвалу та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

5. Він вважає, що апеляційний суд:

- прийняв до свого провадження апеляційну скаргу на ухвалу, яка не підлягає оскарженню, без будь-якого обґрунтування такого рішення;

- вийшов за межі повноважень, закривши провадження за скаргою адвоката;

- вийшов за межі апеляційної скарги, оскільки прокурор оскаржував ухвалу слідчого судді з інших підстав.

Позиції учасників судового провадження

6. Сторона захисту підтримала доводи касаційної скарги.

7. Іншим учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.

Оцінка Суду

8. Заслухавши доповідь судді, пояснення сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в скарзі доводи, Суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з таким.

9. Відповідно до частини 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, серед іншого, таке порушення вимог КПК, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (частина 1 статті 412 КПК).

10. Суд зазначає, що главою 26 КПК визначено процедуру розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового провадження, яка передбачає виправдані обмеження на оскарження, спрямовані на забезпечення стрімкості кримінального процесу і попередження виникнення правових колізій і ускладнень у незавершеному провадженні.

11. Ці обмеження знаходять свої відображення, серед іншого, у статтях 303, 309, 399 КПК, що визначають лише обмежений перелік рішень, які можуть бути оскаржені до різних судових інстанцій. Неможливість оскарження інших рішень або дій сторони обвинувачення чітко відображає волю законодавця обмежити можливість окремого оскарження.

12. Крім того, при вирішенні питання про можливість оскарження певного рішення, дії або бездіяльності, суди мають брати до уваги право підозрюваної або обвинуваченої особи на ефективне здійснення захисту. Таке право потребує втручання судової влади на стадії досудового розслідування у випадках, якщо зволікання з прийняттям певних рішень або здійсненням певних дій зруйнує суть права на захист або значно утруднить його реалізацію.

13. Апеляційний суд ґрунтував свою детальну аргументацію на розрізненні слідчих, у тому числі негласних, дій, з одного боку, та інших процесуальних дій, які не підпадають під цю категорію, з іншого боку. Виходячи з цієї відмінності суд дійшов висновку, що оскарженню до слідчого судді підлягають лише рішення, що стосуються саме слідчих дій, а інші процесуальні рішення сторони обвинувачення під час досудового розслідування оскаржені бути не можуть.

14. Суд погоджується з обґрунтуванням апеляційного суду в контексті цієї справи і зазначає, що мета оскарження відмови сторони обвинувачення вчинити певні дії під час досудового розслідування полягає в забезпеченні можливості ефективного захисту, в ситуації, коли сторона захисту внаслідок передбачених законом обмежень не може здійснити такі дії самостійно.

15. У цій справі клопотання сторони захисту, адресоване прокурору, було спрямоване на отримання доказу проживання ОСОБА_6 в Республіці Кіпр.

16. Суд визнає, що цей доказ може мати істотне значення для вирішення інших питань, пов`язаних з рухом кримінального провадження: оголошення в розшук, обрання запобіжного заходу тощо.

17. З іншого боку, Суд відзначає, що у цьому випадку йшлося про спосіб отримання доказу, який був доступний в рівному ступені як стороні захисту, так і стороні обвинувачення. І як свідчать рішення, прийняті у цьому кримінальному провадженні, сторона захисту вже в грудні 2022 року представила суду інформацію Міністерства закордонних справ про місце проживання ОСОБА_6 , тобто саме той доказ, отримати який вона вимагала від прокурора.[1]

18. Таким чином, відмова сторони обвинувачення у цьому випадку здійснити дії для отримання цього доказу жодним чином не обмежила можливості сторони захисту. Крім того, розвиток подій показав, що використання стороною захисту своїх можливостей в кримінальному процесі є більш ефективним засобом реалізації права на захист, ніж оскарження в трьох судових інстанціях відмови прокурора здійснити ці ж самі дії.

19. За таких обставин Суд погоджується з апеляційним судом у тому, що відмова прокурора у задоволенні такого клопотання сторони захисту не підлягала оскарженню до слідчого судді.

20. Враховуючи такий висновок, Суд відхиляє також довід сторони захисту про те, що ухвала слідчого судді від 29 листопада 2022 року не підлягала апеляційному оскарженню. Цей Суд послідовно вирішував, що коли слідчий суддя прийняв рішення, яке не передбачене КПК, таке рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі загальних засад кримінального провадження, визначених частиною першою статті 7 КПК.[2]

21. Суд також відхиляє довід сторони захисту щодо того, що апеляційна інстанція незаконно вийшла за межі апеляційної скарги прокурора.

22. Суд зазначає, що обмеження розгляду апеляційними доводами має значення лише в контексті обговорення законності і обґрунтованості судового рішення, прийнятого в межах компетенції суду або судді.

23. Апеляційний суд не пов`язаний доводами сторін, коли мова йде про рішення, прийняте поза межами компетенції, оскільки це питання є предметом державної політики у побудові та функціонуванні судової системи і не може залежати від позиції сторін процесу. Рішення, ухвалене поза межами компетенції не може залишатися в силі саме через те, що особа чи орган, який його ухвалив, не мав права його ухвалювати.

24. Також Суд відхиляє довід сторони захисту щодо істотного порушення апеляційним судом процесуального закону, оскільки він закрив провадження за скаргою.

25. Суд погоджується з тим, що в Кодексі прямо не зазначено таке повноваження апеляційного суду. Однак Суд приймає до уваги, що висновок апеляційної інстанції полягав у тому, що слідчий суддя не мав компетенції розглядати таку скаргу сторони захисту і, відповідно, не мав права відкривати провадження.

26. За такого висновку у разі направлення справи на розгляд попередньої інстанції рішення слідчого судді вже було б наперед визначене ухвалою апеляційної інстанції, тобто містило б вказівку відмовити у відкритті провадження за скаргою. Суд зазначає, що направлення справи на розгляд попередньої інстанції з чіткою вказівкою, яке рішення має бути прийняте, суперечить природі судової діяльності (див., наприклад, частину 2 статті 415 КПК).

27. За таких обставин рішення апеляційної інстанції закрити провадження не свідчить про істотне порушення кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 19 грудня 2022 року залишити без зміни, а касаційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Ухвала від 07 грудня 2022 року у справі № 991/5499/22, https://reyestr.court.gov.ua/Review/107826936

[2] Постанова від 23 травня 2018 року у справі № 243/6674/17-к, https://reyestr.court.gov.ua/Review/74475959