ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/626/23 Справа № 704/1121/22 Категорія: ст. 331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора в режимі відеоконференції зі Звенигородським районним судом ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника в режимі

відеоконференції ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси виділені матеріали виділеного кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2023 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 29.10.2023, -

в с т а н о в и л а :

В провадженні Тальнівського районного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор ОСОБА_9 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7

31.08.2023 ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб строком до 29.10.2023.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що не доведено заявлених ризиків та відсутнє їх належне обґрунтування.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , вважаючи ухвалу суду необґрунтованою, просила її скасувати та винести нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що прокурором не надано жодного доказу, який би доводив продовження існування ризиків на які сторона обвинувачення посилається у клопотанні.

Фактично прокурор та суд вважають, що ризики підтверджуються лише тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому, та наявністю у нього непогашеної та незнятої судимості.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги, просили їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано.

Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з врахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були дотримані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви з яких було прийнято відповідне рішення.

Під час розгляду справи суд першої інстанції встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків.

Так, ОСОБА_7 згідно обвинувального акту обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, який є особливо тяжким злочином, та за який, в разі визнання його винуватим, може бути засудженим до позбавлення волі на тривалий строк.

У рішенні по справі «Wпроти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними. Під час апеляційного розгляду встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та встановлена обґрунтована наявність ризиків, визначених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Судом першої інстанції перевірена можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, та зроблено вірний висновок про відсутність таких підстав.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, реєстрації та роботи, раніше судимий за вчинення аналогічного злочину, за яке відбував покарання у виді 10 років позбавлення та був звільнений з місць позбавлення волі про відбуттю строку покарання, судимість не знята і не погашена, судове слідство по кримінальному провадженню триває, всі свідки по справі не допитані.

Колегія суддів позбавлена можливості перевіряти фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки це належить до компетенції місцевого суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 .

З врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ..

Керуючись ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Тальнівського районного суду Черкаської області від 31 серпня 2023 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 29.10.2023, залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді