Справа № 462/4411/21
провадження 1-кп/462/176/23
У Х В А Л А

24 квітня 2023 року Залізничний районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ;

захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

перекладача: ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених:

ОСОБА_6 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Туреччина ,

ОСОБА_7 ( ОСОБА_15 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Республіки Туреччина,

ОСОБА_8 ( ОСОБА_16 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Республіки Туреччина,

ОСОБА_9 ( ОСОБА_17 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина Республіки Туреччина,

у кримінальному провадженні №0000115 від 10.12.2020 року, суд

встановив :

Прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотаннями про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_18 ( ОСОБА_14 ), ОСОБА_7 ( ОСОБА_15 ), ОСОБА_8 ( ОСОБА_16 ), ОСОБА_9 ( ОСОБА_17 ), оскільки такі завершуються 27.04.2023 року.

Прокурор в судовому засіданні підтримав зазначені вище клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, зазначивши додатково про те, що наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, що стали підставою обрання запобіжного заходу обвинуваченим, не зменшились, а підстав для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено.

Захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , та їх підзахисні просили відмовити у задоволенні клопотання, обрати більш м`який запобіжний захід. Захисник ОСОБА_11 та його підзахисний, при вирішення клопотання поклались на розсуд суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи. ЄСПЛ підкреслив, що саме на національні судові органи покладається обов`язок дотримання розумності строків досудового тримання під вартою та встановлення існування вказаного суспільного інтересу з одночасним врахуванням принципу презумпції невинуватості.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наведені в клопотаннях обставини, якими прокурор підтверджує свої доводи, суд вважає, що вони свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_19 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27-ч.3 ст.305, ч.3 ст.27- ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України.

Суд враховує те, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, дані про особу обвинувачених, та вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

-ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування обвинувачених від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки обвинувачені є громадянами Республіки Туреччина, не мають постійного житла і джерела доходів, та інших будь-яких соціальних зв`язків на території України, що свідчить про відсутність факторів соціального стримування. При цьому, кожна окремо з зазначених вище обставин не є вирішальною при оцінці наявності ризику переховування обвинувачених, однак у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження, дає підстави стверджувати про наявність ризику переховування від суду;

- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на свідків, іншого обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Суд зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинувачених, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Суд бере до уваги надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у яких звинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та у разі визнання іх винними, ім загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років із конфіскацією майна та враховує надані суду дані, що характеризують їх особи.

Враховуючи принцип змагальності процесу, суд вважає необгрунтованою позицію, що більш м`який запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених, оскільки наведені доводи об`єктивно не спростовують встановлених ризиків, в останніх відсутні міцні соціальні зв`язки, які б забезпечували їх належну процесуальну поведінку. Прокурором було належним чином доведено, що застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки такі заходи не можуть запобігти наявного ризику переховуватися від суду та незаконного впливу на інших учасників справи. Суду не надані дані, що свідчать про неможливість тримання обвинувачених під вартою, або наявність будь-якої загрози для їх життя чи здоров`я.

Відтак, враховуючи те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обгрунтовано підозрюються у вчиненні особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів з корисливих мотивів, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, а також зважаючи на те, щодвомісячний строк тримання його під вартою закінчується, в цілях запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання, що запобіжний захід обвинуваченим у вигляді тримання під вартою, слід продовжити на два місяці.

Відповідно п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, суд вважає за доцільне не визначати розмір застави оскільки ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

постановив:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Туреччина на 60 днів, а саме до 22 червня 2023 року, включно.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ( ОСОБА_15 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Республіки Туреччина на 60 днів, а саме до 22 червня 2023 року, включно.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ( ОСОБА_16 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Республіки Туреччина на 60 днів, а саме до 22 червня 2023 року, включно.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 ( ОСОБА_17 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина Республіки Туреччина на 60 днів, а саме до 22 червня 2023 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Судді: (підписи).

З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1