Справа № 645/1083/23
Провадження № 1-кп/645/115/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 року

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Немишлянської окружної прокуратури - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 000024 від 08 січня 2023 рокуза обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, м. Куп`янська, смт. Куп`янськ-Вузловий, українця, громадянина України, інваліда 3 групи, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , , та фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 08.01.2023 року, близько 14:43 години, разом із рідним братом ОСОБА_6 , знаходились за адресою АДРЕСА_2 . Перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_5 увімкнув гучно музику, через що між ним та ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний намір спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 з метою реалізції якого,, ОСОБА_5 діючи умисно, пішов до кухні та з тумби взяв кухонний ніж з дерев`яною рукояткою, після чого направився у коридор до ОСОБА_6 який в цей час знаходився у положенні сидячи, взуваючись, в цей час ОСОБА_5 продовжуючи діяти умисно, усвідомлюючи, що наносить удар у життєво важливий орган, розуміючи, що від його дій можуть настати тяжкі наслідки та тілесне ушкодження є небезпечним для життя в момент заподіяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, та бажаючи настання зазначених наслідків, знаходячись перед ОСОБА_6 з правого боку, наніс ОСОБА_6 один удар кухонним ножем, який тримав у правій руці в область правої верхньої частини спини, спричинивши останньому колото-різане поранення грудної клітини праворуч проникаюче до грудної порожнини з розвитком правобічного гемопневмоторакса, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, яке небезпечне для життя (відповідно п.2.1. Наказу МОЗ України від 17.01.1995 року №6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Після цього, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав у повному обсязі, зазначив, що обставини, викладені в уточненому обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи, події вчинення ним кримінального правопорушення вірно відображені. Дійсно, 08.01.2023 року, в обідній час він знаходився зі своїм рідним братом - ОСОБА_6 в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , де у них виник конфлікт на ґрунті того, що він голосно ввімкнув музику. В ході конфлікту, він, маючи намір нанести брату тілесні ушкодження, взяв кухонний ніж та наніс один удар ОСОБА_6 в верхню частину спини, з невеликою силою, після чого вийшов з квартири.

Окрім повного визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення також повністю підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності, поясненнями потерпілих, показами свідків, допитаних в судовому засіданні:

Допитаний в судовому засіданні у якості потерпілого ОСОБА_6 пояснив суду, що 08 січня 2023 року, в денний час в нього відбулася суперечка з братом ОСОБА_5 , після якої він з мамою почали збиратися до магазину, знаходився в коридорі, ОСОБА_5 вийшов до коридору з ножом, він став до ОСОБА_5 спиною, придавив його до чогось, спочатку він нічого не відчув, але потім побачив праворуч ОСОБА_5 , через деякий час відчув дискомфорт у спині, дотягнувся туди рукою та витягнув зі спини ніж, кинувши його на підлогу, після чого вийшов на вулицю. До цього дня з ОСОБА_5 конфліктів не було.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 пояснила суду, що 08 січня 2023 року вона разом зі своїми синами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 знаходилися вдома, ОСОБА_7 спав, а ОСОБА_8 слухав музику, вона з ОСОБА_7 збиралася в магазин, вона знаходилася в кімнаті, як вийшла з кімнати, то ОСОБА_7 сказав, що йде на вулицю, побачила ніж, який кинув ОСОБА_7 , вона підняла його та поклала в коридорі, ОСОБА_9 в цей час стояв в коридорі

Також в судовому засіданні були досліджені наступні письмові докази.

Рапорт старшого інспектора Харківського РУП №2 ВП №2 ГУНП в Харківській області про отримання 08.01.2023 року заяви, зареєстрованої ЄО №261 від 08.01.2023 року про заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

Протокол огляду місця події від 08.01.2023 року та фототаблиця до нього за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено ніж з дерев`яною рукояткою поміщено до картонної коробки та опечатано біркою, ніж з чорною рукояткою поміщено до картонної коробки та опечатано біркою

Протокол огляду місця події від 08.01.2023 року та фототаблиця до нього за участю ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено футболку помаранчевого кольору з плямами бурого кольору, на якій мається пошкодження, кофту чорного кольору на якій мається пляма речовини бурого кольору з пошкодженням, куртку шкіряну чорного кольору з пошкодженням, штани сірі спортивні, підштаники чорного кольору, шкарпетки, кросівки з маркуванням «Holidas»

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08 січня 2023 року, в ході якого за адресою : АДРЕСА_4 на підставі ч.3 ст.208 КПК України виявлено та вилучено:у кофта зеленого кольору флісова, з шевронами на плечах (герб України), та шевроном з прізвищем « ОСОБА_10 » на грудній клітині, підштаники зеленого кольору, шкарпетки чорного кольору, мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A52», Imei 1 - НОМЕР_1 , Imei 2 - НОМЕР_2 ,

Протокол проведення слідчого експерименту від 10 січня 2023 року та відеозапис до нього, протокол огляду предмету від 16.02.2023 року за участю ОСОБА_5 , в ході якого останній за адресою: АДРЕСА_2 розповів та показав обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Також у ході судового розгляду були досліджені речові докази у справі:

- футболка помаранчевого кольору з плямами бурого кольору, на якій мається пошкодження, кофта чорного кольору на якій мається пляма речовини бурого кольору з пошкодженням, куртка шкіряну чорного кольору з пошкодженням, штани сірі спортивні, підштаники чорного кольору, шкарпетки, кросівки з маркуванням «Holidas» які були вилучені 08.01.2023 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова, 195.

- ніж з дерев`яною рукояткою, ніж з чорною рукояткою які були вилучені 08.01.2023 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 .

- кофта зеленого кольору флісова, з шевронами на плечах (герб України), та шевроном з прізвищем « ОСОБА_10 » на грудній клітині, підштаники зеленого кольору, шкарпетки чорного кольору, мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A52», Imei 1 - НОМЕР_1 , Imei 2 - НОМЕР_2 , які були вилучені 08.01.2023 під час проведення обшуку затриманої особи за адресою : АДРЕСА_4 на підставі ч.3 ст.208 КПК України

- медична карта стаціонарного хворого №244/53 на 29 арк на ОСОБА_6 -

Відповідно до § 3 Глави 28 КПК України, у судовому засіданні долідженні висновки експертів:

Висновок судово-дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/121-23/537-Д від 16.01.2023 року.

Висновок судово - медичної експертизи №14/45-С/23 від 11 січня 2023 року, відповідно якого на куртці флісовій, вилученої під час обшуку затриманої особи - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявності крові не встановлено.

Висновок судово - медичної експертизи №14/44-С/23 від 11 січня 2023 року, відповідно якого на кальсонах, вилучених під час обшуку затриманої особи - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявності крові не встановлено.

Висновок судово - медичної експертизи №14/43-С/23 від 11 січня 2023 року, відповідно якого на парі шкарпеток, вилучених під час обшуку затриманої особи - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявності крові не встановлено.

Висновок судово - медичної експертизи №15-12/57-С/2023 від 11 лютого 2023 року, відповідно якого при проведенні судово - медичної експертизи кухонного ножа, вилученого 08.01.2023 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , з приміщення кухні, встановлено: в об`єкті №1 (клинок) знайдені сліди крові, встановити видову приналежність якої не було можливості, так як при неодноразовій постановці реакції преципітату позитивний результат не був отриманий ні з однією преципітуючою сироваткою, використаною в реакції; в обєкті №2 (рукоять) сліди крові не знайдені.

Висновок судово - медичної експертизи №09-63-С/2023 від 14 березня 2023 року, згідно якого на підставі даних судово - медичної експертизи ОСОБА_6 , згідно наданої медичної документації, у нього мається: колото-різане поранення грудної клітини праворуч проникаюче до грудної порожнини з розвитком правобічного гемопневмоторакса, яке утворилось від однократної колючо - ріжучої дії гострого предмету, яким міг бути ніж. Встановлене у ОСОБА_6 тілесне ушкодження могло виникнути в терміни не пізніше нажходження останнього до стаціонару КНП МКБЛ №17. За ступенем тяжкості - це тяжке тілесне ушкодження, яке небезпечне для життя.

Висновок судово - медичної експертизи №09-62-С/2023 від 14 березня 2023 року, згідно якого на підставі даних судово - медичної експертизи ОСОБА_6 , у нього мається: колото-різане поранення грудної клітини праворуч проникаюче до грудної порожнини з розвитком правобічного гемопневмоторакса, яке утворилось від однократної колючо - ріжучої дії гострого предмету, яким міг бути ніж. Встановлене у ОСОБА_6 тілесне ушкодження могло виникнути в терміни не пізніше нажходження останнього до стаціонару КНП МКБЛ №17. За ступенем тяжкості - це тяжке тілесне ушкодження, яке небезпечне для життя. Обставини, на які посилається підозрюваний ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту взагалі не суперечать об`єктивним судово - медичним даним в частині способу виникнення у потерпілого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень

Висновок судово - медичної експертизи №09-61-С/2023 від 14 березня 2023 року, згідно якого на підставі даних судово - медичної експертизи ОСОБА_6 , дослідження наданого на експертизу ножа, у нього мається: колото-різане поранення грудної клітини праворуч проникаюче до грудної порожнини з розвитком правобічного гемопневмоторакса, яке утворилось від однократної колючо - ріжучої дії гострого предмету, яким міг бути ніж. За ступенем тяжкості - це тяжке тілесне ушкодження, яке небезпечне для життя.

Виходячи з наявних судово - медичних даних, описаних в медичні документації морфологічних ознакколото - різаної рани у ОСОБА_6 достовірно визначити, що вона могла утворитися від дії саме ножа, наданого для проведення судово - медичної експертизи не є можливим.

Зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку учасників кримінального провадження, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Ст.91 КПК України визначає обставини які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збирання перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Досліджені і перевірені судом докази у справі, якими обґрунтовується винуватість ОСОБА_5 у вчиненому є узгодженими, співпадають між собою та сумніву у своїй належності та допустимості у суду не викликають.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ є допустимим, якщо він отриманий в порядку, передбаченому цим Кодексом. Статтею 87 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за яких доказ може бути визнаний недопустимим. Достовірність та об`єктивність вищенаведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. У відповідності до вимог ст.ст.85, 86 КПК України, суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 324, ст. 368 КПК України, суд, вирішуючи питання про наявність в діях обвинуваченого ознак злочину і за якою статтею кримінального закону це діяння має кваліфікуватися, для визначення умислу, а також для відмежування конкретного діяння проти життя чи здоров`я особи від суміжного, при дослідженні доказів виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння.

Конституція України визначила, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3). Крім того, у ст. 27 Основного Закону держави гарантується невід`ємне право людини на життя і захист цього права є обов`язком держави. Такі положення Конституції України зумовлені нормами міжнародного права, зокрема в ч. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.) зазначено: «Право кожного на життя охороняється законом». Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. б Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 р.) «Право на життя є невід`ємне право кожної людини. Це право охороняється законом».

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує в межах пред`явленого обвинувачення за ст.121 ч.1 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Згідно ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом може бути визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд приймає до уваги рішення Європейського Суду у справі „Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), в якому зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд встановив, що "для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий і надмірний тягар для особи".

Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено він в силу раніше не засуджений (вимога, довідка №89-09012023/63210), як вбачається з повідомлення КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» №247 від 09 січня 2023 року, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, як вбачається з повідомлення КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» №454 від 16.01.2023 року, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, є інвалідом третьої групи (пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 )

Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта №100 від 22.02.2023 року, ОСОБА_5 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керуватися ними. В період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_5 знаходився поза будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 на теперішній час за своїм психічним станом в застосуванні заходів медичного характеру не потребує.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується вимогами ст. 65 КК України, а саме: враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк, що відповідає санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, з із звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України, оскільки його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції від суспільства.

Таке покарання за глибоким переконанням суду буде обґрунтованим і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами кримінальних правопорушень.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням також має бути належним чином мотивоване.

Окрім того, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на засудженогоОСОБА_5 обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, а саме витрати за проведення експертиз у справі суд стягує з ОСОБА_5 на користь держави в особі експертних установ, які їх виконували.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК Українита призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

У зв`язку зі звільненням засудженого ОСОБА_5 з випробуванням покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області процесуальні витрати: за проведення судово-дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/121-23/537-Д від 16.01.2023 року у розмірі 1510 грн 24 коп. (тисяча пятсот дев`ять гривень двадцять чотири копійки) (стягувач платежу - Держава, код отримувача 37874947);

Речові докази: футболка помаранчевого кольору з плямами бурого кольору, на якій мається пошкодження, кофта чорного кольору на якій мається пляма речовини бурого кольору з пошкодженням, куртка шкіряну чорного кольору з пошкодженням, штани сірі спортивні, підштаники чорного кольору, шкарпетки, кросівки з маркуванням «Holidas» які були вилучені 08.01.2023 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова, 195, які знаходяться на відповідальному зберігання в камері схову речових доказів ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, після набранням вироком законної сили - знищити.

Речовий доказ: ніж з дерев`яною рукояткою, ніж з чорною рукояткою які були вилучені 08.01.2023 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , які знаходяться на зберігання в камері схову речових доказів ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, після набранням вироком законної сили - знищити..

Речові докази: кофта зеленого кольору флісова, з шевронами на плечах (герб України), та шевроном з прізвищем « ОСОБА_10 » на грудній клітині, підштаники зеленого кольору, шкарпетки чорного кольору, мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy A52», Imei 1 - НОМЕР_1 , Imei 2 - НОМЕР_2 , які були вилучені 08.01.2023 під час проведення обшуку затриманої особи за адресою : АДРЕСА_4 на підставі ч.3 ст.208 КПК України, які знаходяться на зберігання в камері схову речових доказів ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили - повернути власнику.

Речовий доказ - медична карта стаціонарного хворого №244/53 на 29 арк на ОСОБА_6 , яка знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, після набрання законної сили - повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з дня вручення копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок який набрав законної сили є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до приписів ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: