Єдиний унікальний номер справи 183/7823/23
Провадження № 1-кс/183/2175/23

У Х В А Л А

30 червня 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове Барвінківського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 7 ч.2 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування факту вчинення діяння, що за своїми ознаками підпадає під правову кваліфікацію злочину, визначеного ч. 2 ст. 15, п. 7 ч.2 ст. 115 КК України ( кримінальне провадження від 28 червня 2023 року № 0000875).

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області слідчим СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , подане клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.

В обґрунтування заявленого клопотання стороною обвинувачення зазначено, що встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої громадянину ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення, попередньо кваліфікованого за ч. 2 ст. 15, п. 7 ч.2 ст. 115 КК України. Ураховуючи особу підозрюваного, вважали наявними ризики, визначені п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час судового розгляду прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні письмово. Просив, з зазначених підстав, відмовити стороні захисту у клопотанні щодо застосування домашнього арешту.

Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вважаючи повідомлену його підзахисному підозру необґрунтованою, оскільки стороною обвинувачення свідомо завищена правова кваліфікація скоєного, а ризики, зазначені у клопотанні, - не доведеними прокурором. У разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати альтернативний захід у вигляді застави.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, більше нічого не додав.

Представник потерпілого підтримав клопотання слідчого та позицію прокурора, просив клопотання слідчого задовольнити, без визначення застави, відмовивши у клопотанні захисника щодо застосування домашнього арешту.

Вислухавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з такого.

28 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000875 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, що за своїми ознаками підпадає під правову кваліфікацію злочину, з урахуванням зміни кваліфікації, визначеного ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

28 червня 2023 року о 18 год. 55 хв. громадянина ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 29 червня 2023 року громадянину ОСОБА_6 у присутності захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 2 ст. 15, п.7 ч. 2 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000875.

Вирішуючи клопотання по суті, слідчий суддя виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Ураховуючи зібрані органом досудового слідства докази, та встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену громадянину ОСОБА_6 підозру у вчиненні діяння, що попередньо кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 15, п.7 ч. 2 ст. 115 КК України.

При розгляді доказів, наданих стороною обвинувачення в обґрунтування клопотання, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою.

Стосовно ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією прокурора щодо імовірності його виникнення, з огляду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, на території Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрований на території іншої області: у м. Барвінкове, Барвінковський район Харківської області, міра покарання за яке може бути у вигляді реального позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі; не має стійких соціальних зв`язків, а також не має законного джерела прибутку, після вчинення інкримінованого йому злочину покинув місце його вчинення та втік, що підтверджується протоколом затримання, відповідно до якого підозрюваний затриманий за іншою адресою, ніж місце події, з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також з огляду на ставлення підозрюваного до події, що відбулася. Усе зазначене свідчить про існування реальної можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

Обставина щодо тяжкості покарання сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був установлений.

Також слідчим суддею ураховується та обставина, що підозрюваний мешкає в одному населеному пункті разом із безпосередніми свідками кримінального правопорушення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілим ОСОБА_10 , а тому підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення покарання за вчинення особливо тяжкого злочину матиме реальну можливість впливати на свідків, зокрема, шляхом погроз та насильства, з метою змусити їх змінити свої показання, враховуючи насильницький характер інкримінованого злочину, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено той факт, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та визнаним слідчим суддею доведеними.

Також, слідчий суддя ураховує вагомість наданих в обґрунтування клопотання доказів, вік та стан здоров`я підозрюваного, які не вказують на неможливість застосування запобіжного заходу, про який просить сторона обвинувачення, те, що дії, які інкримінуються підозрюваному, мають виняткову суспільну небезпечність та антисоціальну направленість. Зазначене є беззаперечною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

У той же час при обранні запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, відповідно до положень ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає не доцільним визначати розмір застави з огляду на зухвалий спосіб вчинення інкримінованого правопорушення, який є особливо тяжким злочином, вчиненим із застосуванням насильства.

Що стосується клопотання сторони захисту про застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням вищезазначених висновків слідчого судді, вважаю його таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-183, 194 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , подане за погодженням з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (кримінальне провадження від 28 червня 2023 року № 0000875), задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 серпня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1