Справа № 168/503/23
Провадження № 1-кп/168/51/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У КР А Ї Н И

12 червня 2023 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Стара Вижівка Волинської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000199 від 24 травня 2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Яричів Кам`янка-Бузького району Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обставини вчинення кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення.

23 травня 2023 року о 08.00.год. інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліцейської діяльності №1 (сел. Стара Вижівка) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області майор поліції ОСОБА_5 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліцейської діяльності №1 (сел. Стара Вижівка) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області майор поліції ОСОБА_6 , будучи у форменному одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на чергування у складі наряду групи реагування патрульної поліції на службовому автомобілі ISUZU D-MAX», р.н.з. НОМЕР_1 . Згідно Законів України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та «Про Національну поліцію» вказані працівники поліції є службовими особами правоохоронного органу Національної поліції.

23 травня 2023 року близько 14.50.год., під час несення служби в добовому наряді в с.Кукуріки по вул.Незалежності Ковельського району Волинської області інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліцейської діяльності №1 (сел. Стара Вижівка) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області майором поліції ОСОБА_5 спільно з поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліцейської діяльності №1 (сел. Стара Вижівка) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області майором поліції ОСОБА_6 було зупинено автомобіль «Mersedes-Benz 814 D», р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням обвинуваченим ОСОБА_4 . Для перевірки документів ОСОБА_4 було запропоновано пройти до службового автомобіля «ISUZU D-MAX», р.н.з. НОМЕР_1 .

В ході перевірки було встановлено, що у водія відсутній діючий страховий поліс на транспортний засіб «Mersedes-Benz 814 D», р.н.з. НОМЕР_2 , маса вантажу, який перевозився, явно перевищувала допустиму масу вантажу для перевезення транспортним засобом, а також дані щодо відомостей про вантаж, зазначений у товарно-транспортній накладній, не відповідають по характеристикам фактичному вантажу.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в службовому автомобілі «ISUZU D-MAX», р.н.з. НОМЕР_1 , в с.Кукуріки по вул.Незалежності Ковельського району Волинської області, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами та виконують свої службові обов`язки, умисно, бажаючи уникнення від відповідальності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, висловив пропозицію про надання поліцейському неправомірної вигоди. Після повторного попередження поліцейським ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність та вимогу припинити протиправні дії, останній надав неправомірну вигоду в сумі 1000,00 грн. інспекторові СРПП ВПД №1 (сел. Стара Вижівка) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області майору поліції ОСОБА_5 , за уникнення відповідальності за виявлення в ході перевірки порушення.

Стаття закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Таким чином, встановлені достатні підстави вважати винним ОСОБА_4 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України за ознаками: пропозиція надати службовій особі неправомірну вигоду та наданні такої вигоди за не вчинення службовою особою, в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням службового становища.

Досліджені під час судового розгляду докази винуватості.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні за викладених обставин визнав повністю, щиро розкаявся та повністю підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Щиро розкаявся.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням допустити по справі застосування положень частини 3 статті 349 КПК України, оскільки він повністю розуміє весь обсяг пред`явленого обвинувачення, в повному обсязі та беззастережно визнає свою провину у скоєнні зазначеного злочину, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати інших осіб, немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти застосування у справі положень частини 3 статті 349 КПК України, роз`яснивши додатково обвинуваченому сутність висунутого обвинувачення, правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення частини 3 статті 349 КПК України. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції. Тому суд, у відповідності до вимог частини 3 статті 349 КПК України, визнав можливим обмежитися лише допитом обвинуваченого та з`ясуванням даних про його особу. При цьому судом обвинуваченому та іншим учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000199 від 24 травня 2023 року, відомостей наданих сторонами у судовому засіданні, суд погоджується із кваліфікацією кримінального правопорушення органом досудового слідства та приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 369 КК України, тобто пропозиції надати службовій особі неправомірну вигоду та наданні такої вигоди за не вчинення службовою особою, в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням службового становища.

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до вимог статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Обов`язок доказування, обставин зазначених у статті 91 КПК України, покладається на прокурора.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Ретельно дослідивши в повному обсязі й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні докази, надавши їм правову оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд прийшов до висновку, що вони в своїй сукупності та взаємозв`язку узгоджуються між собою та є допустимими і достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 369 КК України.

Щодо призначення міри покарання.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доводиться матеріалами справи. Просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винним за частиною 1 статті 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Речові докази вирішити в порядку статті 100 КПК України, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу повернути власнику, товаро-транспортну накладу та флеш-карту залишити в матеріалах справи. Цивільний позов не заявлявся. Витрати на залучення експертів відсутні. Просив застосувати вимоги статті 96-1 КК України щодо вилучених грошових коштів.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1300 неоподаткованих мінімумів громадян-.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України, повністю доведена зібраними у кримінальному провадженні доказами, які є об`єктивними, допустимим та належними, що узгоджуються між собою.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 містять склад злочину, передбачений частиною 1 статті 369 КК України, та суд кваліфікує їх за ознаками: пропозиція надати службовій особі неправомірну вигоду та наданні такої вигоди за не вчинення службовою особою, в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням службового становища.

Відповідно до вимог статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Суд висновує, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність на утриманні хворої матері. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Відповідно до статті 12 КК України злочин, передбачений частиною 1 статті 369 КК України є нетяжким.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 є громадянином України, вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії нетяжких, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, обвинувачений має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, суд доходить висновку, що до останнього слід застосувати покарання у виді штрафу у межах санкції статті, і воно є тією мірою покарання яка необхідна для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Окрім зазначеного вище суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий та вчинив нетяжкий злочин.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Щодо запобіжного заходу.

На стадії досудового розслідування запобіжний захід не обирався.

Вирішення питання щодо процесуальних витрат, речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог глави 8 Розділу І КПК України.

Цивільний позов не заявлено, кримінальним правопорушенням не заподіяно матеріальних збитків, шкоди державі не завдано, судові витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів судом вирішити в порядку вимог статті 100 КПК України.

Згідно статті 96-1 КК України застосувати спеціальну конфіскацію у вигляду примусового безоплатного вилучення у власність держави грошей двох купюр номіналом по 500 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 25 травня 2023 року Ратнівського районного суду Волинської області, - скасувати.

На підставі викладеного, керуючись

статтями 50, 63, 65- 67, 96-1, 369 КК України,

статтями 100, 349, 367-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України,

суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу розміром 1300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 22 100 (двадцять дві тисячі сто) гривень в дохід держави.

Речові докази дві купюри номіналом по 500 гривень за серійними номерами А35315086 та Х39817013, що зберігаються у камері речових доказів відділення поліції № 2 (сел.Ратне) Ковельського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області конфісувати в дохід держави.

Товаротранспортну накладу та флеш- карту «Kingston micro-sd 16 GB» залишити в матеріалах справи.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, який поміщено до сейф-пакету № PSP1042240 негайно повернути власнику ОСОБА_4 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 25 травня 2023 року Ратнівського районного суду Волинської області, - скасувати.

Цивільний позов не заявлено, кримінальним правопорушенням не заподіяно матеріальних збитків, шкоди державі не завдано, судові витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Старовижівський районний суд Волинської області до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених статтею 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Оскарження в апеляційному порядку вироку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1