ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1628/23 Справа № 202/228/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження №0000705 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2023 року, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного за ч.4 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 21 червня 2023 року продовжено строк застосування ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 години 50 хвилин 19 серпня 2023 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою стосовно ОСОБА_7 та наявністю ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування або суду, впливу на потерпілого, продовжити вчинення кримінального правопорушення. Також слідчий суддя врахував обставини неможливості завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Тому слідчий суддя зазначив про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що слідчий суддя не перевірив можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, і на користь звільнення свідчить відсутність судимостей в ОСОБА_7 , наявність постійного місця проживання, усталеного способу життя, наявність утриманців, відсутність спроб переховування. Дані обставини свідчать про відсутність ризиків. Не вирішив слідчий суддя й питання можливості визначення застави.

В апеляційному суді захисник та ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про продовження строку тримання під вартою, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Висновки слідчого судді про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає правильними.

Так, клопотанням слідчого підтверджується, що ГУНП в Дніпропетровської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під №0000705, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 125, ч.4 ст. 189 КК України. (а.с.7-8)

27 квітня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.4 ст. 189 КК України.

Обґрунтованість підозри за ч.4 ст. 189 КК України стосовно ОСОБА_7 була встановлена під час застосування до останнього міри запобіжного заходу, а також продовження міри запобіжного заходу слідчим суддею, яка в апеляційній скарзі не оскаржується тому не перевіряється на підставі ч.1 ст. 404 КПК України.

У відповідності до ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту в частині відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зазначені в оскарженій ухвалі слідчого судді, з огляду на наступне.

Продовжуючи застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя в обґрунтування продовження строку запобіжного заходу враховував, що ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, продовжити вчинення кримінального правопорушення. Наявність таких ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, останній обізнаний про обставини кримінального провадження, даних про потерпілого, а також враховуючи той факт, що пояснення останнього беруться, як доказ до уваги лише після їх показів під час судового розгляду кримінального провадження по суті. Також враховується встановлені органом досудового розслідування обставинами вчинення кримінального правопорушення, репутація підозрюваного, який не має офіційного заробітку, не працевлаштований. Тому слідчий суддя правильно вважав, що підстави для зміни підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, відсутні, у зв`язку з чим заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

Крім того, у рамках розслідування даного кримінального провадження ще не виконані всі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на обґрунтування вини підозрюваного, та в клопотанні слідчого зазначено, що для встановлення всіх фактичних даних, які встановлюють наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню необхідний час, у зв`язку із складністю кримінального провадження.

У зв`язку з чим, висновки слідчого судді, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 є обґрунтованими, тому продовження строку тримання під вартою підозрюваному відповідає вимогам ст. 199 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 21 червня 2023 року продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 27 жовтня 2023 року, і слідчий суддя продовжив ОСОБА_7 строк тримання під вартою в межах зазначеного строку.

Характеризуючі дані стосовно особи ОСОБА_7 в даному випадку за наявності обґрунтованої підозри та продовження існування ризиків, на переконання апеляційного суду не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Перевіряючи вимоги сторони захисту щодо можливості визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього ж Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

В той же час, Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях вказував на те, що обґрунтовуючи неможливість обрання інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, суд повинен послатися на ті чи інші конкретні обставини, як цього вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції. (рішення у справі «Осипенко проти України»)

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п. п. 23-24).

Враховуючи вказану практику ЄСПЛ, ст. 183 КПК України, яка наділяє слідчого суддю, суд дискреційними повноваженнями щодо питання стосовно застави, однак відповідно до вказаної статті зобов`язує слідчого суддю, суд визначити розмір застави застосовуючи чи продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також беручи до уваги, що в даному кримінальному провадженні проведено значну кількість слідчих дій, що видно з долучених до клопотання матеріалів, враховуючи особу підозрюваного, спричинену суму збитків потерпілому, наявність ризиків, які продовжують існувати, апеляційний суд вважає, що в даному випадку можливо визначити заставу.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину, обставини їх вчинення, майновий стан підозрюваного, суспільний інтерес, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, колегія суддів вважає, що застава у розмірі 350 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який визначено на підставі ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання слідчого та продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, а також покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2023 року, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 підозрюваного за ч.4 ст. 189 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково, продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 19 серпня 2023 року та визначити суму застави в розмірів 350 (триста п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 939 400 (дев`ятсот тридцять дев`ять тисяч чотириста) грн., яку підозрюваний, або інша фізична чи юридична особа може сплатити на депозитний рахунок Дніпровського апеляційного суду(отримувач коштів), , МФО 820172, Банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р UA1086699 в ГУДКС України в м. Київ, та надати документи, що підтверджує, слідчому, прокурору.

У разі сплати суми застави вважати, що до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді застави і звільнити його з під варти та покласти обов`язки, передбачені п.п.1-4, 8 ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим(и), іншими підозрюваними/обвинуваченими у кримінальному провадженні; здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4