Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3523/23
Номер провадження 1-кс/711/1058/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000102 від 18.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС ВР ЗЗКС СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000102 від 18.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, та, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням даті, часі, місці та обставин, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін та в подальшому незаконно зберігав, в невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою подальшого незаконного збуту.

Так, 25.04.2023 ОСОБА_5 , домовився про збут психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, ОСОБА_8 , якому працівниками поліції було доручено проведення оперативної закупки такої речовини у ОСОБА_5

25.04.2023 близько 13 години 26 хвилини, ОСОБА_8 перебуваючи за попередньою домовленістю із ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , де до нього на автомобілі «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 , під`їхав ОСОБА_5 , та зупинився навпроти автостоянки сервісного центру «Герук і К», що розташоване за адресою: м. Черкаси, вул. Сурікова, 12/4, після чого ОСОБА_5 перебуваючи за кермом автомобіля незаконно, умисно, з корисливих мотивів, незаконно збув ОСОБА_8 , а саме незаконно продав за грошові кошти в сумі 2000 гривень, в загальній кількості п`ять поліетиленових пакетика на застібках з порошкоподібною речовиною білого кольору з жовтим відтінком що відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-23/4930-НЗПРАП від 28.04.2023 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса психотропної речовини (в перерахунку на амфетамін - основу) становить 1.377 г.

Він же, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, та, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням даті, часі, місці та обставин, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс та в подальшому незаконно зберігав, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

Так, 30.05.2023 ОСОБА_5 , домовився про збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, ОСОБА_8 , якому працівниками поліції було доручено проведення оперативної закупки такої речовини у ОСОБА_5 .

Так, 30.05.2023 близько 13 години 27 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , повторно, незаконно, умисно, з корисливих мотивів, збув ОСОБА_8 , за грошові кошти в сумі 800 гривень два поліетиленові пакетики на застібках із порошкоподібною речовиною білого кольору та за грошові кошти в сумі 300 гривень один поліетиленовий пакетик на застібці із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, що відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-23/6251-НЗПРАП від 28.04.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс. Маса висушеного наркотичного засобу канабісу становить 0.76 г.

30.05.2023 ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КК України.

31.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину підтверджується даними протоколу добровільної видачі придбаних предметів у особи, залученої до проведення НСРД та спеціального технічного засобу від 25.04.2023, даними висновку експертизи №СЕ-19/124-23/4930-НЗПРАП від 01.05.2023, даними протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 26.04.2023, показами допиту свідка ОСОБА_8 від 22.05.2023, даними протоколу огляду коштів від 30.05.2023, даними протоколу добровільної видачі придбаних предметів у особи, залученої до проведення НСРД та спеціального технічного засобу від 30.05.2023, даними протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 30.05.2023, даними висновку експертизи №СЕ-19/124-23/6251-НЗПРАП від 31.05.2023, та іншими доказами.

Ініціатор клопотання вказує, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років та передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Враховуючи відсутність у підозрюваного в сукупності міцних соціальних зв`язків, зокрема, місця роботи, постійного джерела доходів, відсутність тяжких хвороб існує обґрунтований ризик, що він з метою ухилення від можливого майбутнього покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому від суду, що вказує на ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

До того ж, на цей час, в ході досудового розслідування не встановлено та не допитано всіх свідків події, у зв`язку з чим ОСОБА_5 перебуваючи на волі, матиме змогу контактувати з ними та незаконно впливати на них, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, необхідно врахувати, що ОСОБА_5 умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинив кримінальне правопорушення 25.04.2023 та 30.05.2023, пов`язане з незаконним обігом психотропних речовин, що вказує на те, що така його діяльність носила тривалий та цілеспрямований характер та підозрюваний може продовжити свою незаконну діяльність, що вказує на ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи з усього вище перерахованого, орган досудового розслідування вважає, що жоден із м`якших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, а тому слідчий, за погодженням із прокурором, звернулась до слідчого судді з даним клопотанням, в якому просила застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 28.07.2023 року включно, з поміщенням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

В судовому засіданні слідча ОСОБА_4 зазначила, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно придбав амфетамін з метою збуту. Потім збув особі, із зміненими анкетними даними, психотропну речовину. 30.05.2023 повторно домовився і збув особі, із зміненими анкетними даними, аміфетамін. Вподальшому, органом досудового розслідування було проведено обшук у домоволодінні ОСОБА_5 та в домашніх умовах було вилучено заборонені речовини, які згідно висновку експерта є особливо небезпечними наркотичними речовинами. Також вказує, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливістю переховуватися, впливати на свідків, та продовжити вчинення кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних речовин. Враховуючи зазначене, просить задовольнити клопотання у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, оскільки наявна обґрунтована підозра, вбачається наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 1 КПК України, які дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою їх запобігання. Окремо прокурор просив звернути увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_5 здійснював збут психотропної речовини у присутності своєї малолітньої дитини, яка сиділа на задньому сидінні автомобіля, в якому відбувалася ця подія.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що сторона захисту не заперечує проти обґрунтованості підозри, однак просить врахувати особу підозрюваного, наявність в нього двох неповнолітніх дітей 2013 та 2017 року народження, які знаходяться на його утриманні, характеристику та просить застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Також вказала, що ОСОБА_5 готовий співпрацювати зі слідством та давати покази. Другу закупку можна розцінювати як провокацію, оскільки виявивши кримінальне правопорушення, слідству вже можна було оголошувати ОСОБА_5 підозру та застосовувати запобіжний захід.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що раніше він вживав наркотичні засоби, знає як це шкідливо, але він попався шахраям, які на нього тиснули і змусили розповсюджувати наркотичні засоби. Сам залишив цю звичку в минулому. Дома не був практично 10 років. Просить застосувати відносно нього домашній арешт. Дати можливість закінчити всі справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України, які, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочинів, за вчинення яких санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років (ч.1 ст. 307 КК України) та у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна (ч.2 ст. 307 КК України).

30.05.2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

31.05.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 307КК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме даними протоколу добровільної видачі придбаних предметів у особи, залученої до проведення НСРД та спеціального технічного засобу від 25.04.2023, даними висновку експертизи №СЕ-19/124-23/4930-НЗПРАП від 01.05.2023, даними протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 26.04.2023, показами допиту свідка ОСОБА_8 від 22.05.2023, даними протоколу огляду коштів від 30.05.2023, даними протоколу добровільної видачі придбаних предметів у особи, залученої до проведення НСРД та спеціального технічного засобу від 30.05.2023, даними протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 30.05.2023, даними висновку експертизи №СЕ-19/124-23/6251-НЗПРАП від 31.05.2023, та іншими доказами.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, слідчий суддя вважає, що висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень не є очевидно необґрунтованим.

Також, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється чи вчинити нове.

При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за вчинене ОСОБА_5 інкримінованих йому в провину злочинів, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років (ч.1 ст. 307 КК України) та у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна (ч.2 ст. 307 КК України). Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 , одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, має місце проживання за яким характеризується позитивно, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність зазначених стороною захисту обставин, не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Крім того, слідчий суддя не приймає доводи підозрюваного про те, що інкриміновані йому органом досудового розслідуванням злочини ним було вчинено з примусу сторонніх осіб, оскільки на підтвердження зазначеного слідчому судді не надано будь-яких доказів. Окремо слід зауважити, що у разі вчинення на підозрюваного тиску задля зобов`язання його здійснювати розповсюдження наркотичних засобів, останній мав можливість звернутися з відповідною заявою до правоохоронних органів, проте таких дій не вчинив.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Крім того, також слід врахувати, що досудове розслідування ще триває і на цей час не встановлено повного кола всіх свідків подій, у зв`язку із чим ОСОБА_5 матиме можливість контактувати з ними та незаконно впливати на них, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику, незаконно впливати на свідків.

Крім того, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_5 підозрюється, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, не має офіційного місця працевлаштування та заробітку, а відтак і постійного джерела доходу, що в сукупності може спонукати його до продовження вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень чи вчинення іншого та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, та враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, спосіб та обставини вчинення кримінальних правопорушень, а саме те, що підозрюваний здійснював збут психотропних речовин у присутності його малолітньої дитини, особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, а також те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований та не вживає заходів для пошуку працевлаштування чи постановлення на облік в центр зайнятості як особа, що шукає роботу, немає постійного джерела доходу, не є особою з інвалідністю, раніше не судимий.

При цьому, слідчий суддя враховуючи суспільну небезпеку, інкримінованого органом досудового розслідування злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, яка, визначається тим, що такі дії призводять до неконтрольованого обігу психотропних речовин, що спричиняє шкоду здоров`ю населення, вважає, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

В той же час, слід врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Слідчий суддя приходить до висновку, з урахуванням наявності ризиків передбачених статтею 177 КПК України, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваного таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, особливості події кримінальних правопорушень (місце, мету, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, тощо), вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а особливо спілкування підозрюваного зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні. При цьому, слід звернути увагу, що особливості події кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , свідчать, що ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваним, створює істотну загрозу іншим членам суспільства.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваного, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя не вбачає.

Водночас, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

При обрахунку розміру застави слідчий суддя враховує частину 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII якою встановлено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Таким чином, при визначенні розміру прожиткового мінімуму, як розрахункової величини для визначення застави, слід застосовувати розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб встановлений Законом "Про бюджет на 2023 рік" на 1 січня поточного року, тобто - 2684грн.

За таких обставин, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, а також встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 визначити заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80520 грн. 00 коп., яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, застава у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків, передбачених п.п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Визначаючи строк тривалості застосування попереднього ув`язнення, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 197 КПК України, на період часу у 60 днів, слідчий суддя враховує, що підозрюваного ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України 30.05.2023, про що свідчить відповідний протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.05.2023. Таким чином, слід визначити строк застосування запобіжного заходу у межах строку досудового розслідування, тобто до 28.07.2023 включно.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000102 від 18.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 28.07.2023 включно.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання 30.05.2023.

Визначити заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 80520 грн. 00 коп., у разі внесення якої, звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі на рахунок: рахунок отримувача UA0003652; Код банку отримувача (МФО) 820172; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092, та надати документ, що підтверджує внесення застави слідчому, прокурору або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000102 від 18.03.2023.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії, на якій перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідками у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 28.07.2023 включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ та/або ІТТ №1 м. Черкаси.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 05.06.2023.