Справа №523/8535/22
Провадження №1-кп/523/823/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у присутності обвинувачених, розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000022 від 3.05.2022р. за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.4 КК України та клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.4 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час судового провадження на підставі ст.331 ч.3 КПК України ухвалою Суворовського районного суду м. Одесі від 11.05.2023 року відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали слідчого судді припиняє свою дію 9.07.2023 року.

У ході судового засідання прокурор ОСОБА_3 надав письмове клопотання про продовження щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що обвинувачені скоїли особливо тяжке кримінальне правопорушення передбаченого ст. 189 ч.4 КК України, вина їх підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, але на даний час у судовому засіданні не досліджені всі докази сторони обвинувачення, не допитані потерпілий, свідки, у зв`язку з чим ризики, передбачені ст.177 КПК України, які приймалися до уваги слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, продовжують існувати, обвинувачені, перебуваючи на волі можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого, свідків з метою зміни ними показань у ході судового провадження, крім того не працевлаштовані, не мають постійних джерел доходів, тому на думку прокурора, тримання під вартою є виправданим, є єдиним запобіжним заходом, який може запобігти усім ризикам, у зв`язку з чим просив продовжити відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 строк тримання під вартою з метою забезпечення належної поведінки обвинувачених. Разом з цим просив не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинений з погрозою застосування насильства.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачуються обвинувачені, та покарання, що загрожує у разі визнання осіб винними, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу:

захисника ОСОБА_5 , який в захист інтересів ОСОБА_11 , не погоджуючись з клопотанням прокурора, зазначив, що його підзахисний 14 місяців перебуває під вартою без ухвалення остаточного рішення суду, при цьому має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання у м. Одесі, на утриманні малолітню дитину, до затримання неофіційно працював та на теперішній час має можливість офіційно працевлаштуватися, про що суду раніше були надані відповідні копії документів, також вказуючи, що згідно отриманої відповіді зі слідчого ізолятору в установі відсутні заходи цивільного захисту, з урахуванням того, що підзахисний не має наміру переховуватися, про що свідчить його поведінка, оскільки будучи на волі, ОСОБА_11 не порушував покладені на нього обов`язки, з`являвся у судові засіданні, які відбувалися у Приморському районному суді м. Одеси, ні на кого не впливав, тобто ризики нічим не підтверджені, є лише припущеннями прокурора, у зв`язку з чим вважав за необхідне відмовити в задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосувати відносно підзахисного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем його фактичного проживання, з цього приводу суду також неодноразово надавалися копії документів;

захисника ОСОБА_6 , який в захист інтересів ОСОБА_9 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в свою чергу вказуючи, що ОСОБА_9 більше року знаходиться під вартою, зі спливом певного часу ризики повинні змінюватися, але клопотання прокурора є ідентичним попереднім, в них нічого не змінюється, ризики є надуманими та нічим не підтверджуються, також зазначаючи, що сторона обвинувачення не може забезпечити явку потерпілого, ризик впливу виключається та не може бути єдиною підставою тримання під вартою, крім того, суд своєю ухвалою може заборонити підзахисному спілкуватися з потерпілим та свідками, ОСОБА_9 має дружину, на утриманні неповнолітню дитину, наявне місце проживання, тому вважав, що є всі підстави для зміни відносно підзахисного запобіжного заходу на домашній арешт;

захисника ОСОБА_7 , яка в захист інтересів ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, звертаючи увагу суду, що діючим законодавством чітко зазначено, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою повинно бути доведено, що ризики не змінилися чи виникли нові, всупереч вимог ст.199 КПК України клопотання не містить обґрунтування ризиків, зазначаючи, що виходячи з практики ЄСПЛ, чим більше особа перебуває під вартою, тим вагоміше повинно бути обґрунтування ризиків, а прокурор в своєму клопотанні вказує на ризик переховування, тяжкість покарання, але необхідно також враховувати, що підзахисні є громадянами України, жодним чином ні ОСОБА_10 , ні ОСОБА_12 не переховувалися від правоохоронних органів, мають позитивні характеристики, місце реєстрації та проживання, міцні соціальні зв`язки, родини; також вказуючи, що посилання прокурора на ризик впливу є абстрактним, оскільки відсутні докази будь-якого впливу, тобто клопотання є формальним, крім того у ОСОБА_12 , перебуваючи під вартою, погіршився стан здоров`я, ухвала суду щодо проведення медичного обстеження належним чином не виконується, у зв`язку з чим просила змінити відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_12 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, підкреслюючи, що для ОСОБА_12 це вкрай важливо, оскільки йому необхідне кваліфіковане лікування, у нього була травма голови, він страждає на постійні болі;

захисника ОСОБА_8 , який в захист інтересів ОСОБА_12 , приєднався до думки колег щодо формалізму складання прокурором клопотання, в свою чергу зазначаючи, що посилання сторони обвинувачення, що підзахисний втік з місця скоєння злочину не відповідає дійсності, оскільки був затриманий на місці, щодо вчинення іншого кримінального правопорушення також не має доказів ризиків, водночас в підтвердження погіршення стану здоров`я ОСОБА_12 надав суду копії медичних консультативних висновків спеціалістів, які призначили підзахисному обстеження, яке не може бути проведене в умовах слідчого ізолятору, зазначаючи, що чисельні звернення сторони захисту щодо забезпечення конвоювання ОСОБА_12 до медичних установ залишилися не вирішеними, у зв`язку з чим просив змінити відносно ОСОБА_12 запобіжний захід на домашній арешт;

обвинуваченого ОСОБА_9 , який приєднався до думки свого захисника, просив змінити запобіжний захід, запевняючи, що буде з`являтися до суду за першою вимогою;

обвинуваченого ОСОБА_10 , який підтримав думку свого захисника, просив змінити відносно нього запобіжний захід на домашній арешт;

обвинуваченого ОСОБА_12 , який приєднався до думки захисника, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, підтверджуючи, що його вивозили на обстеження, але всього не зробили, що було необхідно;

обвинуваченого ОСОБА_11 , який підтримав думку свого захисника; просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи, що в силу об`єктивних та суб`єктивних причин судовий розгляд по суті ще триває, продовжується дослідження доказів, відтворення та огляд відео та аудіо записів, що потребує певного часу, крім цього судом прийняті до уваги достатні аргументи сторони захисту, що у обвинувачених наявні стійкі соціальні зв`язки, місце проживання, можливість працевлаштування ОСОБА_11 , однак на думку суду це не є домінуючою підставою для зміни відносно обвинувачених запобіжного заходу, з урахуванням характеру та специфіки пред`явленого обвинувачення, відповідно якому дії обвинувачених відносяться відповідно до положень ст.12 КК України до особливо тяжкого злочину; приймаючи до уваги особи обвинувачених, які за змістом обвинувального акту достовірно знаючи, що на території України оголошений воєнний стан, свідомо вчинили умисне кримінальне правопорушення за попередньою змовою з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), не працевлаштовані, не мають легальних джерел доходів, відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_11 на розгляді суду перебувають інші обвинувальні акти, що судом приймається в якості характеризуючих даних, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачені, будучи обізнаними про ступінь тяжкості інкримінованого їм злочину, можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; крім цього, оскільки обвинувачені володіють інформацією щодо потерпілого вбачається ризик незаконного впливу з метою зміни показів, які є ключовими та покладені в основу обвинувачення та потребують дослідження обставин кримінального провадження безпосередньо у судовому засіданні, виходячи з наведеного, суд дійшов до переконання, що раніше обраний запобіжний захід відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченим діяння, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що на даній стадії судового провадження унеможливлює застосування щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, крім того, будь-яких виключних обставин, які б перешкоджали застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України та давали підстави для зміни щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжного заходу на теперішній час не встановлено, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор»

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, при прийнятті рішення щодо міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, суд враховує положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України, за змістом якої суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим приймаючи до уваги, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обвинувачуються у скоєнні злочину з погрозою застосування насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Разом з цим, суд вважає за необхідне з урахуванням звернення сторони захисту щодо проведення медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_12 зобов`язати ДУ «Одеський слідчий ізолятор» забезпечити надання обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , належне медичне обстеження, при цьому визначення медичних закладів не входить до повноважень суду, дане питання підлягає погодженню з «Центром охорони здоров`я Державної кримінально - виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях сектору в Одеській області

Статтею 49 Конституції України встановлено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України за №1348/5/572 від 15.08.2014 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України з внесеними змінами від 20.12.2017 року затверджений Порядок організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі.

Відповідно до статті 6 Основ законодавства України про охорону здоров`я та статті 116 Кримінально-виконавчого кодексу України порядок надання особам, які позбавлені волі, медичної допомоги, організації і проведення санітарного нагляду, використання лікувально-профілактичних і санітарно-профілактичних установ охорони здоров`я і залучення з цієї метою їхнього медичного персоналу визначається нормативно - правовими актами Міністерства юстиції України і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Таким чином, перелічені норми законодавства України та Європейська судова практика з прав людини передбачає надання хворим ув`язненим доступу до медичних послуг наявних в комунальних установах.

Таким чином, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 задовольнити частково.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 30 діб, тобто до 4.08.2023р. включно без визначення розміру застави.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 30 діб, тобто до 4.08.2023р. включно без визначення розміру застави.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 30 діб, тобто до 4.08.2023р. включно без визначення розміру застави.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 30 діб, тобто до 4.08.2023р. включно без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали складає 30 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 4.08.2023 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Зобов`язати керівництво ДУ «Одеський слідчий ізолятор» організувати направлення обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до медичної установи для проведення йому необхідних діагностичних досліджень за узгодженням зі спеціалістами філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально - виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях сектору в Одеській області.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та до філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально - виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях сектор в Одеській області для виконання.

Ухвала суду в даній частині оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1