Справа № 355/114/23
Провадження № 1-кп/355/81/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року Баришівський районний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002253 від 26.10.2022 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, освіта середня-технічна, не працюючий, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ :

25 січня 2023 року до Баришівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатком у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002253 від 26.10.2023 року, за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

21 травня 2023 року продовжено строк тримання під вартою до 14 липня 2023 року включно.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів у зв`язку з тим, що ризики, передбачені п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час продовжують існувати та не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечують проти клопотання прокурора та просять відмовити у його задоволенні.

Захисник ОСОБА_5 подала клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у нічний час або особисте зобов`язання, обгрунтовуючи його тим, що обвинувачений ОСОБА_4 мав постійне місце роботи, лише з початку війни в травні 2022 року звільнився з офіційної роботи.

На даний час у АДРЕСА_2 для нього орендовано житло строком на 6 місяців, він має намір працювати, скриватися від суду не буде, сенсу впливу на свідків немає, оскільки вони не є безпосередніми свідками вчиненого злочину, а являються понятими при здійсненні процесуальних дій.

Обвинувачений підтримав клопотання і просить задовольнити.

Прокурор заперечує проти клопотання про зміну запобіжного заходу.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд приходить до наступного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що строк утримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 14 липня 2023 року.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , передбачений ч. 3 ст.307 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років.

У рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Крім того, як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку (рішенні ЄСПЛ в справі «Тодоров проти України»).

Відповідно до приписів ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 331 КПК України передбачає, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час або особистого зобов`язання.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що на даний час ОСОБА_4 має постійне місце проживання в орендованому будинку АДРЕСА_2 , має намір працевлаштування за попереднім місцем роботи. Вказані обставини підтверджені договором оренди житла, копією трудової книжки, з якої вбачається, що після звільнення з лав Радянської Армії обвинувачений постійно працював, позитивною характеристикою з місця роботи.

Отже з огляду на особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на спосіб його життя до вчинення кримінального правопорушення суд вважає, що перелічені захисником обставини дозволяють зробити висновок про те, що зміна запобіжного заходу на домашній арешт у нічний час зможе запобігти ризикам, які були покладені в основу при обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд приймає до уваги, що тяжкість інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справі «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року визначив, що тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає таких обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та вважає недоцільним продовжувати строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час.

Пункт 2 частини 3 ст. 202 КПК України передбачає, що у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено лишати житло в певний час доби.

Враховуючи викладене, керуючись статтями ст.ст. 176-178, 193-194, 201, 202, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у нічний час стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби на строк два місяця, звільнивши його з- під варти негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_2 у нічний час доби з 22 години до 5 години;

3) утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Відділення поліції №1 Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, ухвалу направити начальникові Державної установи «Київський слідчий ізолятор», начальникові відділення поліції №1 Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1