Єдиний унікальний номер 317/4448/23
Провадження № 1-кс/317/665/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000211, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання дізнавача СД відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000211, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна. Дізнавач просить накласти арешт на:

118 предметів, які зовні схожі на патрони калібру 7,62 та 1 предмет, який зовні схожий на патрон калібру 9 мм, упаковані до спецпакету SUD 4031926;

магазин до автоматичної зброї, без боєприпасів, упакований до паперового конверту;

пороховий вишибний заряд до ПГ-9, упакований до паперового конверту,

які 11.08.2023 було тимчасово вилучено у ході проведення обшуку, з наступним зберіганням у камері зберігання речових доказів ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, та заборонити використання та розпорядження арештованим майном.

Клопотання обґрунтоване тим, що 02.08.2023 до ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від ОСОБА_5 надійшло повідомлення про те, що чоловік на ім`я ОСОБА_6 за місцем свого мешкання у с. Новослобідка Запорізького району Запорізької області незаконно зберігає наркотичну речовину.

02.08.2023 за вказаним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000211 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час досудового розслідування були допитані свідки, які повідомили відомі їм обставини.

Також до ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт співробітника СКП ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про те, що у ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за місцем свого мешкання незаконно зберігає наркотичну речовину.

На підставі ухвали слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області,11.08.2023, у період часу з 07 год. 07 хв. до 09 год. 15 хв., проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході якого в господарському приміщенні було виявлено та вилучено наступні предмети, а саме:

118 предметів, які зовні схожі на патрони калібру 7,62 та 1 предмет, який зовні схожий на патрон калібру 9 мм, упаковані до спецпакету SUD 4031926;

магазин до автоматичної зброї, без боєприпасів, упакований до паперового конверту;

пороховий вишибний заряд до ПГ-9, упакований до паперового конверту.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що за вищевказаною адресою проживає зі своїм чоловіком ОСОБА_8 , якого було мобілізовано до ЗСУ приблизно на початку літа 2023 року. Свідок зазначила, що виявлені та вилучені під час обшуку предмети належать її чоловіку.

На теперішній час вилучені об`єкти визнані речовими доказами та знаходяться у секторі дізнання відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

На переконання дізнавача необхідність у накладені арешту обґрунтовується достатніми підставами вважати, що у разі незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, існують ризики що відносно майна будуть вчиненні дії з метою приховання слідів вчинення кримінального правопорушення, майно може зникнути, бути реалізованим, прихованим, або в наслідок неправомірних дій настануть інші наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку із чим є необхідність у накладені арешту із забороною користування, розпорядження та відчуження.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання дізнавач та прокурор у судове засідання не з`явились. У заяві від 24.08.2023 дізнавач просив розглянути клопотання без його участі.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу; можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як видно із клопотання дізнавача, необхідність накладення арешту обумовлена тим, що існують ризики що відносно майна будуть вчиненні дії з метою приховання слідів вчинення кримінального правопорушення, майно може зникнути, бути реалізованим, прихованим, або в наслідок неправомірних дій настануть інші наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Погодитись із такими доводами слідчий суддя не може з огляду на наступне.

Як встановлено слідчим суддею, наразі проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000211, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

У ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 10.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно було виявлено та вилучено наступні предмети, а саме:

118 предметів, які зовні схожі на патрони калібру 7,62 та 1 предмет, який зовні схожий на патрон калібру 9 мм, упаковані до спецпакету SUD 4031926;

магазин до автоматичної зброї, без боєприпасів, упакований до паперового конверту;

пороховий вишибний заряд до ПГ-9, упакований до паперового конверту.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підстав вважати, що майно на яке просить накласти арешт дізнавач відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, немає.

Диспозиція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Предметом злочину, передбаченого ст. 309 КК України, є наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги.

Вилучені під час обшуку речі не є ані предметом злочину, передбаченого ст. 309 КК України, ані знаряддям його вчинення.

Як видно із наданого витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 12.08.2023 були внесені відомості за ч. 1 ст. 263 КК України (номер кримінального провадження 0000511).

Інформації про об`єднання кримінальних проваджень № 0000211 та № 0000511 слідчому судді не надано, як не надано й постанови про призначення будь-якої експертизи щодо вилученого майна.

Ураховує слідчий суддя й те, що клопотання про арешт майна подане 23.08.2023, у той час коли обшук та вилучення майна відбулось 11.08.2023. У контексті застосування ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України, вилучене майно на час подання дізнавачем клопотання про арешт майна вже не є тимчасово вилученим.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що ініціатором клопотання не доведено необхідності накладення арешту на означене у клопотанні майно, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 16, 21, 36, 40, 93, 98-100, 131, 132, 170-174 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання дізнавача СД відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , на підставі матеріалів досудового розслідування за № 0000211, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1