печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року слідчий судя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 22.03.2023 року за вих. № 22-03, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 в якій посилається на те, що вона звернулась із заявою від 22.03.2023 року за вих. № 22-03 про злочин, вчинений, на її думку, суддею Цнтрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 , однак всупереч ст. 214 КПК України відомості по заяві до ЄРДР внесені не були.

Посилаючись на очевидність повідомлених нею фактів та положення ст. 214, 303 КПК України просить зобов`язати відповідальних осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості по заяві від 22.03.2023 року за вих. № 22-03 про злочин, за ознаками, передбаченими ч. 4 ст. 382 КК України, та кримінальних правопорушень, передбаченими ч. 1 ст. 356, ч. 2 ст. 364 і ч. 1 ст. 366 КК України до ЄРДР.

Особа, яка подала скаргу у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином. Проте, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги скарги підтримала та просила задовольнити.

Представник Офісу Генерального прокурора, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. На адресу суду надійшли письмові заперечення прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генралного прокурора.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, з урахуванням заперечень прокурора, вважаю, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 22.03.2023 року за вих. № 22-03 подана до Печерського районного суду міста Києва із порушенням кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 33-1 КПК України, Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з Примітки ст. 45 КК України, корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу. Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

Так, ОСОБА_3 , у своїй заяві про кримінальне правопорушення від 22.03.2023 року за вих. № 22-03 посилається на те, що суддею Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 вчинено тяжкий злочин за ознаками, передбаченими ч. 4 ст. 382 КК України, та кримінальних правопорушень за ознаками, передбаченими ч. 1 ст. 356, ч. 2 ст. 364 і ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 33-1 КПК України, інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом сьомим частини першої статті 34 цього Кодексу).

Крім того, звертаю увагу на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, реєстрації в ЄРДР підлягають лише ті заяви чи повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обов`язкова наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Вищевказаних даних, які в свідчили про реальність події злочинів і були б достатніми для висновку про їх вчинення за викладених заявником обставин, в заяві не вбачається, а тому вона за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин.

Також слід зазначити, що чинне законодавство дає можливість громадянину повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя.

Консультативна рада європейських суддів щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах, на що кожен громадянин має невід`ємне право ( п.57 Висновку № 11 за 2008 рік).

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи не може перевірятись за межами передбаченого законом процесуального порядку.

Таким чином, намагання зробити це в конкретній справі шляхом поданя зави про злочин може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність ( стаття 126 та 120 Конституції України).

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Зважаючи на викладене, керуючис ст. 307 КПК України, відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 2, 26, 33-1, 107, 214, 216, 303-309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 22.03.2023 року за вих. № 22-03 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1