Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04.08.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , розглянув кримінальне провадження № 11-сс/4806/257/22 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.05.2022 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч.ч. 1,2 ст.307 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.05.2022 клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 задоволено.

Обрано відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_10 постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 24.05.2022, 11 год. 30 хв.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 закінчується 23.07.2022 включно.

Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання покладених на ОСОБА_10 слідчим суддею обов`язків - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб , а саме 198480 грн.

Роз?яснено, що підозрюваний ОСОБА_10 або заставодавець мають право в будь-який момент на протязі п?яти днів внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_10 покладено обов?язки: з`являтися до слідчого, прокурора, суду зі встановленою періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме м. Ужгород, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи і навчання; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим або прокурором або спілкуватися з нею із дотриманням визначених умов; носити електронний засіб контролю.

Слідчим суддею встановлено, що старший слідчий СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 звернувся до нього з вищезазначеним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.

У провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001030 від 21.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , з метою незаконного збагачення шляхом вчинення злочинів з незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, усвідомлюючи те, що шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин є можливість швидко незаконно збагатитись, будучи знайомим із багатьма особами, які схильні до вживання наркотичних засобів і психотропних речовин, здійснив незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут наркотичних засобів і психотропних речовин, вчинених повторно, що виразилося в наступному.

ОСОБА_10 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на збут наркотичних засобів і психотропних речовин, умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, за попередньою домовленістю з особою під вигаданими анкетними даними ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс та психотропної речовини метамфетамін, 15.12.2020, об 11 год. 17 хв., перебуваючи на подвір`ї, біля ринку по вул. Лавріщева, в м. Ужгород, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки незаконно збув особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_12 згорток фольги, в середині якого знаходилася речовина рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 6/901 від 14.01.2021 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - канабіс вагою 1,0098 г, після чого того ж дня, о 14 год. 48 хв., ОСОБА_10 , діючи з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, спрямованого на збут наркотичних засобів і психотропних речовин, перебуваючи за адресою: м. Ужгород, вул. Василя Комендаря, 15, збув особі із зміненим анкетними даними ОСОБА_12 кристалічну речовину світлого кольору, яка згідно висновку судової експертизи № 6/901 від 14.01.2021 містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін загальною масою 0,0347 г.

Вказаний наркотичний засіб і психотропну речовину ОСОБА_10 збув особі із вигаданими анкетними даними ОСОБА_12 за 500 гривень.

Не зупиняючись на вказаному, ОСОБА_10 , продовжуючи свою злочинну діяльність, пов`язану зі збутом психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, незаконно, з метою збуту, у порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 та Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, 15.02.2021, о 16 год. 47 хв., перебуваючи в автомобілі «Дачія Логан» сірого кольору біля торгівельного комплексу «Вопак», за адресою: м. Ужгород, вул. Міцкевича, під час проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки незаконно збув за 700 грн особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 один поліетиленовий пакет, в якому містилася кристалічна речовина білого кольору, яка згідно висновку судової експертизи № CE-19/107-21/1972-НЗПРАП від 02.03.2021 в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін загальною масою 0,0515 г.

За вказаними фактами ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст.307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, психотропних речовин, вчинені повторно.

Підозру ОСОБА_10 сторона кримінального провадження підтверджує комплексом зібраних у провадженні доказів, зокрема: протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, висновками судових експертиз.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна, а також існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001030 від 21.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.307 КК України.

17.05.2022 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, психотропних речовин, вчинені повторно або за поередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.307 КК України сторона кримінального провадження підтверджує зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 15.12.2020,

- протоколом про результати негласної слідчої дії (аудіо-, відео контроль особи) від 20.01.2021,

- висновком експерта № 6/901 від 14.01.2021,

- протоколом про проведення оперативної закупки від 15.02.2021,

- протоколом про результати проведення НСРД - аудіо-відео контроль особи від 29.03.2021,

- висновком експерта № СЕ-19/107-21/1972-НЗПРАП від 02.03.2021.

Сторона обвинувачення вказує на існування ризиківу даній справі, визначених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_10 , враховуючи тяжкість покарання за інкримінований йому злочин, може вчинити спробу переховування від органів досудового розслідування, маючи реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України, так і поза межами таких, а також переховуватися на території України; може впливати на експертів, свідків у кримінальному провадженні, які можуть свідчити проти нього, щодо його протиправної діяльності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі координувати свої дії із невстановленими на даний час співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню; вчиняти інші кримінальні правопорушення так і продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних речовин у яких він наразі підозрюється.

На противагу доводів сторони обвинувачення підозрюваний ОСОБА_10 вказує на відсутність будь-яких ризиків його протиправної поведінки у даному кримінальному провадженні та неможливість впливу на досудове розслідування.

Підозрюваним не спростовано наявність наведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об?єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення - рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об?єктивно зв?язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення - рішення у справі «Мюррей проти Об?єднаного Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції».

За визначенням ЄСПЛ обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин - рішення у справі «K.-F. проти Німеччини».

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу.

Таким чином, з урахуванням характеру та особливої тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному, обставин вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, слідчий суддя місцевого суду вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується.

В даному випадку запобіжний захід у виді тримання під вартою позбавляє можливості підозрюваного перешкодити кримінальному провадженню, ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Обираючи запобіжний захід ОСОБА_10 слідчий суддя взяв до уваги ту обставину, що цей підозрюваний несудимий, має постійне місце проживання, а на утриманні неповнолітню дитину, неодружений, непрацюючий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років, відтак, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним, перебуваючи на волі, може впливати на свідків.

У зв`язку з цим наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Доказів того, що за станом здоров`я цей підозрюваний у даній справі не може утримуватися в умовах СІЗО матеріали справи не містять, а тому слідчий суддя місцевого суду визнав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів: особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт будуть не достатньо ефективними для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, що дає обґрунтовані підстави для обрання відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_10 своїх обов`язків, передбачених КПК України слід встановити в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 грн.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.05.2022 скасувати та постановити нову, якою наведене вище клопотання слідчого задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор ОСОБА_8 вказує, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна.

На даний час триває досудове розслідування, не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення злочину, місце їх перебування не встановлено, не з?ясовані всі інші істотні обставини кримінального провадження.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи те, що ОСОБА_10 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні даного злочину, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

У даному випадку ініціювання перед слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави стало наслідком ретельного дослідження обставин кримінального правопорушення, а також особи підозрюваного.

Висновки сторони обвинувачення, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом є не припущенням, а об?єктивною дійсністю.

З цих підстав більш м?які запобіжні заходи, як особисте зобов?язання, порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч.2 ст.177 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 , який не підтримав вказану вище апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника - адвоката ОСОБА_14 , які заперечили проти вказаної апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи сторін, вивчивши матеріали даного кримінального провадження, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.117 КПК України застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , слідчий суддя місцевого суду дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мету і підстави застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при його обранні і дав їм належну оцінку.

Слідчий суддя обґрунтовано мотивував свій висновок про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У клопотанні слідчого наведено переконливі дані про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_10 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст.307 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 176, 177,178,183,193,194,197 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , даних про його особу, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, дійшов до висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Така позиція, слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 176-178, 183 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд також обґрунтованим визнає й висновок слідчого судді про те, що існують передбачені законом ризики, зокрема, ризики того, що ОСОБА_10 перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні злочину в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин у складі організованої групи.

Вищевказані висновки слідчого судді апеляційний суд вважає такими, що узгоджуються з вимогами закону, апеляційним судом визнаються доведеними та належним чином обґрунтованими.

З урахуванням доведеності вищевказаних ризиків, апеляційний суд також обґрунтованим вважає й висновок про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, при цьому також обґрунтовано враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, а також взято до уваги дані про особу ОСОБА_10 .

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_10 обґрунтовано обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, оскільки існують ризики порушення (невиконання) ним своїх процесуальних обов`язків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню щодо нього.

За змістом ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину складає від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і тільки у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, визначаючи щодо ОСОБА_10 розмір застави, в повній мірі врахував вказані норми закону.

В той же час, слідчий суддя, визначаючи заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480 грн, навів у своїй ухвалі підстави, з яких дійшов висновку, що саме такий розмір здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, співставив його з доведеними у справі ризиками, даними про особу цього підозрюваного, його матеріальним станом та тяжкістю кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Такий розмір застави апеляційний суд також визнає справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного; підстав вважати його необґрунтованим або недостатнім немає.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування наведеної вище ухвали слідчого судді апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177,178,182,183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_15 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.05.2022 щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: