ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне

кримінальне провадження № 0005141 від 24.08.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає: АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 23 серпня 2018 року, приблизно о 21 год. 30 хв., діючи за попередньою змовою разом із своїм знайомим, матеріали судового провадження відносно якого виділені в окреме провадення, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , маючи спільний умисел на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, застосувавши насильство до потерпілого ОСОБА_6 , яке не було небезпечним для його життя чи здоров`я, та виразилось у нанесенні останньому одного удару кулаком руки в область обличчя, відкрито викрали належне йому майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung SM-J701F» вартістю 3 309,13 грн., грошові кошти у сумі 10 000 грн. та 700 доларів США, що на момент вчинення злочину згідно офіційного курсу НБУ (1 долар США становив 27,88 грн.) становили 19 516 грн., та інше майно, яке не становить для потерпілого матеріальної цінності, чим завдали останньому фізичної та майнової шкоди у загальному розмірі 32 825,13 грн..

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не зявився про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву в якій просив проводити судовий розгляд без його участі та затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором. Крім того вказав, що обвинувачений відшкодував завдану йому матеріальну та моральну шкоду.

22 березня 2022 року між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості в присутності захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ..

За умовами угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.186 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затверджені угоди ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України буде призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. Сторони погоджуються, відповідно до вимог ст. 75 КК України, на звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного покарання, з встановленням іспитового строку, який визначатиметься судом, при затвердженні угоди про визнання винуватості. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчинені якого обвинувачений визнав себе винним віднесений до тяжкий злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладання угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінально процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, зокрема вимогам ст.ст.75,76 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав вину у повному обсязі, надав суду докладні пояснення з приводу обвинувачення, щиро кається у вчиненому, раніше не судимий, щиро розкаявся, що ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, його осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась та нести кримінальну відповідальність за вчинене, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 22 березня 2023 року по кримінальному провадженню № 0005141 від 24.08.2018 року року про визнання винуватості укладену між прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості в присутності захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 429 грн. 00 коп. за проведення судових товарознавчої експертизи №3.2-741/18 від 01.10.2018 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок з підстав, передбачених частиною четвертоюстатті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності застаттею 389-1 Кримінального кодексу України.

Суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА