МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

03 липня 2023 року Справа №370/1975/18

Провадження № 1-кс/370/83/23

Слідчий суддя Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , старшого слідчого слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у смт. Макарів Київської області клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000469 від 06.07.2018 року за ознаками правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді Макарівського районного суду Київської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Великий Карашин, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, незаміжньої, тимчасово не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, посилаючись на наявність щодо неї обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також вказувала на те, що застосування інших запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити із викладених у ньому підстав.

Підозрювана та її захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні просив суд застосувати менш суворий запобіжний захід, який би в повній мірі зміг запобігти вказаному ризику, а саме домашній арешт в нічний час, за адресою: АДРЕСА_2 . Вказали, що підозрювана за вказаною адресою проживає з цивільним чоловіком ОСОБА_9 шість років, разом з мамою його, яка і є власником даного домоволодіння. Також наголосили, що ОСОБА_6 , після того як дізналася про те, що її розшукують, сама з`явилась до поліції.

Допитай в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , вказав, що проживає за адресою АДРЕСА_2 , разом з мамою, яка є власником домоволодіння. Також вказав що вже шість років перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_6 та проживають разом за вище вказаною адресою. Просив не застосовувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати домашній арешт, по адресі, за якою вони проживають.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши його матеріали, суд керується наступним.

У провадженні слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000469 від 06 липня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

12 липня 2016 року, близько 20 години, ОСОБА_6 зі своїми знайомими - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 знаходилися в будинку по АДРЕСА_1 , де разом розпивали алкогольні напої.

В подальшому, близько 22 год., ОСОБА_11 вирішив йти від знайомих додому та вийшов з будинку, в свою чергу ОСОБА_10 повідомила ОСОБА_6 про те, що бачила у ОСОБА_11 грошові кошти, а ОСОБА_6 відразу запропонувала ОСОБА_10 викрасти їх у потерпілого, на що вона погодилась. Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_10 вступили в попередню змову щодо викрадення грошових коштів у ОСОБА_11 , після чого пішли слідом з потерпілим.

Реалізуючи свій злочинний зговір, ОСОБА_6 діючи з прямим умислом на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , відкрито, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, наздогнали неподалік будинку АДРЕСА_3 потерпілого ОСОБА_11 , підійшли до нього та застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_10 схопила ОСОБА_11 за руки повалила його на землю, де продовжувала його тримати в положенні лежачи на спині, в свою чергу ОСОБА_6 в цей час обшукала одяг потерпілого з метою відібрання грошових коштів. Однак не знайшовши грошових коштів, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , відпустили потерпілого ОСОБА_11 .

Таким, чином ОСОБА_6 та ОСОБА_10 вчинили закінчений замах на грабіж, оскільки виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їхньої волі.

Підозрювана ОСОБА_6 , в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні свою вину визнала.

Разом з тим, підозра у вчиненні злочину обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

-допитом потерпілого ОСОБА_11 , який повідомив, що у вчиненні грабежу підозрює ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , які разом з ним розпивали спиртні напої, а потім наздогнали його повалили на землю та хотіли викрасти грошові кошти.

-допитом свідка ОСОБА_12

-допитом підозрюваної ОСОБА_10

-слідчим експериментом з підозрюваною ОСОБА_6 , під час якого остання відтворила обставини вчинення нею злочину.

Причетність до вчинення вказаного злочину не заперечувалася ОСОБА_13 , під час розгляду даного клопотання.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України у даному кримінальному провадженні обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Великий Карашин, українка, громадянка України, з середньо-спеціальною освітою, незаміжня, тимчасово не працююча, раніше не судима, така що не має державних нагород, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 .

В ході розгляду клопотання та дослідження поданих матеріалів було встановлено наявність наступних ризиків, про які зазначив прокурор.

Так, слідчий суддя погоджується з тим, що підозрювана може переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки поведінкою підозрюваної, яка на даний час вже переховується від органу досудового розслідування. Підозрювана за місцем реєстрації відсутня, місце її знаходження не було відоме. Також, ОСОБА_6 немає на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має міцних соціальних зв`язків, згідно характеристики, має залежність від алкоголю. Переховування підозрюваної від кримінальної відповідальності перешкоджає здійсненню щодо неї кримінальному провадженню.

Крім того, даний ризик обґрунтовується тим, що відносно ОСОБА_6 за вище вказаним фактом вже скеровувався обвинувальний акт до суду для розгляду його по суті обвинувачення, але остання за судовими повістками в підготовче судове засідання жодного разу не з`являлась. Згідно корінців судових повісток та листів повідомлень з пошти, за місцем реєстрації ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ) була відсутня. Опитаний сільський голова ОСОБА_14 пояснив що ОСОБА_6 вже тривалий час за місцем реєстрації не проживає, місце її перебування невідоме.

Разом із тим, посилання прокурора на те, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти вищевказаним встановленим ризикам, є суто формальним та необґрунтованим.

За змістом ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ. Такий обов`язок покладено на суд також з огляду на ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція) та практику ЄСПЛ як джерело права.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував на те, що національні суди при продовженні застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мають містити належне обґрунтування та визначені строки; при цьому ЄСПЛ відзначав порушення пп. «с» п. 1 ст. 5 Конвенції у випадках, коли рішення національних судів як на підставу продовження строку тримання під вартою містили посилання лише на первісні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою та не містили обґрунтування можливості застосування до підозрюваного будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою ( у справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року Заява N 16698/05).

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» від 24.07.2003 року Заяви № 46133/99 і 48183/99). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії» від 23.09.2008 року № 2361/05).

Порушення вимог п. 3 ст. 5 Конвенції у справі «Цигоній проти України» полягало в тому, що рішення судів про продовження строку тримання заявника під вартою не містили належних та достатніх підстав для такого тримання та національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

Так, згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Іншими словами, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, щодо обґрунтованості підозри та наявності відповідних ризиків, але не доведе обставин, щодо неможливості інших запобіжних альтернативних заходів запобігти вказаним ризикам, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого відповідні обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку слідчого судді, в повній мірі запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам зможе застосування менш суворого запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ст. 181 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що застосування вказаного вище альтернативного запобіжного заходу в повній мірі дозволить запобігти встановленому ризику та забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків. При цьому, враховуючи те, що з метою необхідності забезпечення своєї життєдіяльності, а саме придбання продуктів, ліків тощо, доцільно буде заборонити їй залишати житло в нічний час доби.

Керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 183, 194-196, 372 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

Клопотання - задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, що полягає у забороні їй залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у нічний час з 22-00 години до 07-00 години наступного дня, строком до 01.09.2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали доручити ВП №3 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, ВП №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області.

Визначити підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки: не залишати місце свого проживання у нічний час з 22-00 години до 07-00 години наступного дня; прибувати до слідчого Бучанського РУП ГУ НП в Київській області чи іншої визначеної в порядку чинного законодавства України службової особи за їх викликом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та є чинною по 01.09.2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 03.07.2023 року о 17-30.

Слідчий суддя ОСОБА_1