Справа № 591/6052/16-к
Провадження № 1-кс/591/2179/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову від 30.06.2020 слідчого першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000133 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365 та ч. 1 ст. 367 КК України та заяву про відвід зазначеного слідчого,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із зазначеною скаргою, яку мотивував тим, що 30.06.2020 слідчим першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000133 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365 та ч. 1 ст. 367 КК України. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, досудове розслідування проведено неповно, слідчий експеримент за його участю так і не проведений. Посилається на те, що у кримінальному провадженні вже кілька разів скасовувалися незаконні постанови слідчого про закриття кримінального провадження, однак вимоги ухвал слідчих суддів, якими були скасовані постанови, так і не виконані.

У судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримав.

Адвокат ОСОБА_4 скаргу також підтримав та зазначив, що механізм спричинення тілесних ушкоджень скаржнику так і не був встановлений, не допитані свідки ОСОБА_6 та особа на прізвище ОСОБА_7 , які застосовували фізичний та психологічний тиск .

Слідчий суддя, заслухавши скаржника та прокурора, дослідивши матеріали скарги дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві знаходилось кримінальне провадження за фактом того, що працівники Сумського ВП ГУНП в Сумській обл. 09.03.2016 та 10.03.2016 у приміщенні Сумського ВП незаконно застосовували фізичний вплив до ОСОБА_3 .

30.06.2020 слідчим першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000133 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365 та ч. 1 ст. 367 КК України.

Стороною обвинувачення не надано суду доказів того, що ОСОБА_3 отримував копію постанови про закриття кримінального провадження, а тому строки звернення до слідчого судді зі скаргою не є пропущеними.

Відповідно до вимог ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яка може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Крім того згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, її обгрунтування та посилання на положення КПК України.

Досліджені матеріали кримінального провадження №0000133 містять інформацію про те, що ОСОБА_3 був о 4-30 год 08.03.2016 року затриманий правоохоронними органами. Під час затримання він тілесних ушкоджень не мав, а вперше про наявність таких ушкоджень дізнається його захисник ОСОБА_8 о 14 год 10.03.2016 року та фіксує їх.

Таким чином твердження ОСОБА_3 про те, що йому 10.03.2016 року були завдані тілесні ушкодження, тобто під час перебування його під контролем держави, зокрема органів досудового розслідування та уповноважених службових осіб ІТТ і конвою, є небезпідставними.

В той же час, слідчий так і не встановив, яким був перебіг подій та яким чином ОСОБА_3 було заподіяно тілесні ушкодження.

Висновки слідчого у оскаржуваній постанові про те, що покази ОСОБА_3 щодо перебування 9-10 березня 2016 року у службових кабінетах четвертого поверху будівлі Сумського відділу поліції, де до нього застосовувалось фізичне насильство працівниками поліції, спростовані показами працівників поліції та висновками, які було складено за результатами службового розслідування, є непереконливими та такими, які викликають сумніви щодо їх достовірності, оскільки очевидно, що як працівники поліції, так і їх керівництво є зацікавленими особами.

У будь-якому разі, навіть припускаючи, що ОСОБА_3 зазнав тілесних ушкоджень не унаслідок протиправних дій працівників поліції, слідчий так і не встановив : а звідки вони з`явились у особи, яка перебувала під контролем державних органів, не надав жодного альтернативного пояснення походження таких тілесних ушкоджень.

За таких обставин, не можна вважати, що таке слідство супроводжувалося гарантіями незалежності та безсторонності.

В своїх численних рішеннях, у тому числі щодо України, Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на відсутність ефективного і ретельного розслідування фактів отримання особами, що знаходились під контролем держави, тілесних ушкоджень, через те, що за його результатами не було встановлено походження тілесних ушкоджень заявників. І, як наслідок, у зв`язку з цим констатував, що мало місце порушення процесуального аспекту статті 3 Конвенції.

При цьому, у рішеннях «Ярошовець і інші проти України», «Поміляйко проти України», «Савіцький проти України» ЄСПЛ вказував на те, що органи влади завжди повинні сумлінно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень.

Крім того, у вказаних рішеннях ЄСПЛ зазначає, що коли вся чи значна частина інформації щодо подій, про які йдеться, відома виключно органам влади - як це має місце у справі щодо ув`язнених осіб, які перебувають під контролем органів влади, - і коли у таких осіб під час їхнього ув`язнення з`являються тілесні ушкодження, це породжує відповідні обґрунтовані презумпції факту. При цьому тягар доведення можна вважати покладеним на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення.

В даному ж випадку, як зазначалось вище, слідчий, виносячи постанову про закриття кримінального провадження, не навів жодного переконливого доказу щодо обставин, за яких ОСОБА_9 зазнав тілесних ушкоджень, і не спростував належними, допустимими і беззаперечними доказами доводів останнього про побиття його працівниками поліції після затримання, які з огляду на заяви потерпілого, наявні фотознімки і покази адвоката ОСОБА_8 є цілком правдоподібними.

В даному ж випадку, очевидним є те, що слідчий, не маючи на меті здійснити розслідування об`єктивно та повно, не забезпечив ефективну участь потерпілого у ньому, відмовляючи у проведенні за участю ОСОБА_3 слідчих дій, на яких останній наполягає з початку здійснення розслідування та про які зазначає у поданій скарзі на постанову про закриття кримінального провадження.

При нез`ясованих обставинах отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_3 досудове розслідування не могло і не повинно було завершуватись, оскільки: не виконане завдання кримінального провадження, не встановлено обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні в силу вимог ст.91,92 КПК України, не проведено слідчих та процесуальних дій, спрямованих на збирання відомостей і перевірку їх доказами.

Виходячи з викладеного, оскаржувану постанову необхідно скасувати.

Керуючись ст. ст. 9, 303-307 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову від 30.06.2020 слідчого першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000133 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365 та ч. 1 ст. 367 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1