Провадження № 1-в/761/236/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, в режимі відеоконференції, клопотання начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_2 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бориспіль, Київської області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 23.11.2018 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю:

секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

представника ДУ «Київський слідчий ізолятор» - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

07 липня 2023 року у провадження Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в порядку ст.539 КПК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 засуджений 23.11.2018 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Злочин, за який засуджений ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Станом на дату подання клопотання ОСОБА_3 відбув дві третині призначеного йому покарання.

Начальник ДУ «Київський слідчий ізолятор» у своєму клопотання зазначає, що засуджений ОСОБА_3 утримується в державній установі «Київський слідчий ізолятор» з 24.02.2018.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст. 89 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 2, 9 розділу наказу Міністерства юстиції України від 14.06.2019 № 1769/5, залишений в установі для виконання робіт з господарського обслуговування (наказ від 13.04.2020 № 14/АГ-20) на посаді підсобного працівника.

За час відбування покарання в державній установі «Київський слідчий ізолятор», зарекомендував себе з позитивної сторони. Завжди дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня. Має 9 заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, оголошені правами начальника установи, та одне дисциплінарне стягнення, яке погашене в законному порядку.

До праці ставиться сумлінно. Порушень правил техніки безпеки та правил пожежної безпеки не допускає. Робоче місце утримує в чистоті. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Здійснює за ними належний догляд. Виконує законні вимоги адміністрації державної установи «Київський слідчий ізолятор». Соціально-корисні зв`язки не підтримує.

Крім того, начальник ДУ «Київський слідчий ізолятор» стверджує, що вину в скоєному злочині засуджений визнав.

На заходи виховного та профілактичного характеру реагує правильно. Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження», пройшов курси «Підготовка до звільнення». Відвідує лекції правового характеру, культурно-масові заходи.

В судовому засіданні представник ДУ «Київський слідчий ізолятор» - ОСОБА_6 , клопотання начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_2 підтримав, надав суду характеристику на засудженого для долучення та особову справу ОСОБА_3 в 1-му томі, для огляду. Наголошував, що засуджений характеризується позитивно, має 10 заохочень та лише одне стягнення, яке наразі погашене, а тому представник ДУ «Київський слідчий ізолятор» приходить до висновку, що ОСОБА_3 довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_3 клопотання підтримав та пояснив, що він усвідомив накоєне, просив звільнити його.

Прокурор заперечував проти звільнення ОСОБА_3 умовно-достроково від подальшого відбування покарання, оскільки засуджений не довів своє виправлення, вказував на характер вчиненого засудженим злочину, зауважив, що наявність заохочень сама по собі не доводить виправлення особи в даному випадку, оскільки сумлінне ставлення засудженого до праці є його обов`язком і саме по собі не свідчить про виправлення особи, наголошував, що ОСОБА_3 не визнавав свою вину під час судового розгляду кримінального провадження в судах першої та апеляційної інстанції, а тому його визнання вини зараз видається за формальну вказіку на визнання вини задля отримання можливості звільнитись від покарання умовно-достроково. Просив відмовити у задоволенні клопотання начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання, вказуючи на те, що засуджений ще не відбув достатній строк покарання у вигляді позбавлення волі.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали клопотання, особову справу засудженого ОСОБА_3 в 1-му томі, надану представником Державної установи "Київський слідчий ізолятор", суд приходить до наступних висновків.

Згідно із п. 2 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, а саме місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Частинами 1, 2 статті 81 КК України, передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Разом з цим, суд має ретельно з`ясовувати всі обставини, що стосуються даного подання, зокрема і ставлення засудженого до вчиненого злочину.

Згідно п.2 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

В судовому засіданні встановлено, що 23.11.2018 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Відповідно до вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2018 року, початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховується з 22.02.2018 року.

Згідно вироку суду ОСОБА_3 , втративши роботу, почав зловживати алкогольними напоями, та допустив такий спосіб життя, який зробив його особою, яка страждає на алкоголізм. ОСОБА_3 систематично з 18 по 22 лютого 2018 р., наносив своїй матері, ОСОБА_7 , чисельні удари руками та ногами по обличчю, тулубу, спині, грудній клітці, верхніх та нижніх кінцівках, спричинивши останній тілесне ушкодження у виді: значних розмірів синець на обличчі та волосистій частині голови, значних розмірів крововилив в м`які покриви голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, місцями зі скупченням рідкої крові та згортків крові між апоневрозом та м`якими тканинами; множинні синці на грудях, множинні двосторонні переломи ребер (8,9,10 правих та 5,8,9,10,11,12 лівих ребер); значних розмірів синець на верхній лівій кінцівці, перелом лівої плечової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, по одному синцю на лівій та правій кисті, перелом правої плечової кістки у верхній третині; множинні синці на лівій та правій нижній кінцівці, по одній забійній рані на правому стегні та правій гомілці; недокрів`я внутрішніх органів, ознаки перерозподілу кровотоку в ниркам, що у своїй сукупності мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя, та призвели до утворення поєднаної травми з переломами кісток скелету з розвитком крововтрати та шоку, що стало причиною смерті ОСОБА_7 . При цьому, така кількість та локалізація тілесних ушкоджень виявлених на тілі ОСОБА_7 , свідчить про особливу лють особи, що спричинила їх в момент завдання, та виключно про його агресивний настрій.

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_3 від 24.07.2023, останній в місцях позбавлення волі перебуває з 24.02.2018 року.

Відповідно до вимог статті 4 Закону України "Про попереднє ув`язнення» та статті 89 Кримінально-виконавчого кодексу України, п.2, 9 розділу наказу Міністерства юстиції України № 1769/5 від 14.06.2019 року, залишений в установі для виконання робіт з господарського обслуговування (наказ № № 68/АГ-19 від 29.10.2019), та працевлаштований на посаду підсобного робітника з іспитовим терміном. Наказом від 13.04.2020 № 14/АГ-20 «Про зарахування засуджених для виконання робіт з господарського обслуговування», переведений на постійну посаду підсобного робітника.

За час перебування у Київському слідчому ізоляторі характеризується позитивно, має одне дисциплінарне стягнення, яке погашено в законному порядку. В установі режим тримання не порушував. Адміністрацією установи заохочувався десять разів. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно. Покладені йому обов`язки виконує старанно і вчасно, проявляє особисту ініціативу в роботах по благоустрою місць позбавлення волі. До робочого інструменту ставиться дбайливо. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Виконує передбачені законом вимогу персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Після звільнення має намір мешкати за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно проведеної оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення в підсистемі «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту визначений середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства та вчинення повторного кримінального правопорушення з боку засудженого ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали судового провадження, а також матеріали, що містяться у особовій справі ОСОБА_8 у їх сукупності, а також враховуючи конкретні обставини вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, внаслідок якого настали непоправні та особливо тяжкі наслідки - загинула людина, більш того, загибла була рідною матір`ю засудженого, з якою він проживав разом, той факт, що завдання тілесних ушкоджень носило тривалий та винятково жорстокий характер, з урахуванням того, що за наслідком вже відбутого строку покарання у вигляді позбавлення волі, після проведення оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення щодо засудженого, рівень ймовірної небезпеки для суспільства та вчинення повторного кримінального правопорушення з боку засудженого ОСОБА_3 все ще визначений як середній, слід дійти висновку, що начальником ДУ «Київський слідчий ізолятор» не доведено «поза розумним сумнівом», що ОСОБА_3 на даний час твердо став на шлях виправлення.

При цьому суд вважає необхідним нагадати, що згідно ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються у його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої та правослухняної поведінки.

Одночасно слід зауважити, що дотримання порядку і умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, відповідно до ст. 9 КВК України, є обов?язком засудженого, а отже дотримання таких правил, як і формальне визнання засудженим вини у вчиненому злочині, саме по собі не свідчить безумовно про те, що останній довів своє виправлення та перевиховання.

Отже, аналіз вищезазначених матеріалів, що характеризують засудженого ОСОБА_3 , конкретні обставини вчиненого засудженим злочину, у своїй сукупності вказують на відсутність на даний час підстав для беззаперечного висновку про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За таких обставин суд дійшов переконливого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з моменту її винесення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Повний текст ухвали оголосити 28 липня 2023 року об 11 год. 45 хв.

Суддя ОСОБА_1