Справа №591/5140/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/7/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - бездіяльність слідчого, прокурора
УХВАЛА

Іменем України

10 травня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми заяву ОСОБА_6 про відвід суддям Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 591/5140/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26.07.2021 про відмову у задоволенні скарги на незаконні дії та бездіяльність органу досудового розслідування щодо невиконання імперативних норм чинного законодавства та повідомлення про вчинення злочину,

учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

особи, яка подала скаргу - ОСОБА_6 ,

установила:

До початку апеляційного розгляду кримінального провадження ОСОБА_6 подав письмову заяву про відвід всім суддям Сумського апеляційного суду, яку обгрунтував тим, що не довіряє їм, оскільки у нього є сумніви щодо забезпечення суддями Сумського апеляційного суду об`єктивного та справедливого розгляд його справи.

В судовому засіданні ОСОБА_6 підтримав заяву та просив відвести колегію суддів у складі: судді-доповідача ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Вислухавши доводи прокурора ОСОБА_7 про відсутність підстав для задоволення відводу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши мотиви заявленого відводу, колегія суддів вважає, що заявлений ОСОБА_6 відвід суддям апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства і кожному гарантується захист прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»), що також закріплено і в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК), а згідно п. 81 рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу».

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів також викладені у рішеннях ЄСПЛ (зокрема, справа «Мироненко та Мартиненко проти України» (Mironenko and Martenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10.12.2009, п. 66, 69, 70), згідно яких наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді. У справі «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006, заява № 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною». «Безсторонність (неупередженість) суду означає відсутність упередженості та необ`єктивності; потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи; суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного, тобто існує презумпція неупередженості судді» (справа ЄСПЛ «Хаушильд проти Данії»).

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, а у п. 2.5 цих принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенції).

Пунктом 1.5 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» (Лісабон, 10.07.1998) встановлено, що суддя зобов`язаний підтримувати високий рівень компетентності, необхідний для вирішення справ у кожному конкретному випадку, оскільки від рішення судді залежать гарантії та права особи.

Відповідно ч. 5 ст. 80 КПК відвід повинен бути мотивованим.

Проаналізувавши зазначені вище вимоги закону, колегія суддів вважає заявлений ОСОБА_6 відвід необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає, оскільки наведені ним підстави для відводу суддів апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не свідчать про будь-яку упередженість чи небезсторонність цих суддів, їх побічну чи пряму зацікавленість або ж наперед сформовану правову позицію щодо майбутніх результатів розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 , наявність у цих суддів певних, виключно суб`єктивних внутрішніх переконань щодо наведених ОСОБА_6 обставин, неможливість ухвалення суддями об`єктивного рішення у справі. При цьому будь-яких порушень при автоматизованому розподілі складу суду даного кримінального провадження установлено не було.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне відмовити ОСОБА_6 у задоволенні його заяви про відвід суддям апеляційного суду.

Керуючись ст. 75, 80 КПК України,

постановила:

Відмовити ОСОБА_6 у задоволенні відводу колегії суддів Сумського апеляційного суду у складі: судді-доповідача ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4