УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року

м. Київ

Справа № 686/20576/21

Провадження № 51-2246 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 31 січня 2023 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2022 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

До набрання вироком законної сили застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк відбування ОСОБА_4 покарання ухвалено обчислювати з дня набрання вироком законної сили. Вирішено питання щодо речових доказів. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ГУК у Хмельницькій області 7410,07 грн. витрати на лікування потерпілої.

Згідно з вироком ОСОБА_4 27 червня 2021 року, приблизно о 16.00 год., за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в кухонній кімнаті на ґрунті раптово виниклої агресії, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно завдав своїй співмешканці ОСОБА_5 два удари кулаками в обличчя та декілька ударів кухонним ножем по голові та обличчю і значну кількість ударів по шиї. Крім того, обвинувачений завдав потерпілій ножем декілька ударів по правій та велику кількість ударів по лівій кінцівках, коли потерпіла, намагаючись захиститись від ударів обвинуваченого, прикривала голову та шию руками.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження, які в сукупності відносяться до тяжких, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 31 січня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2022 року - без змін.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, його явну несправедливість через суворість, просить змінити оскаржувані судові рішення, призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років й на підставі положень ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Засуджений вважає, що суд першої інстанції належним чином не врахував даних про його особу, а також, встановивши наявність ряду обставин, які пом`якшують покарання, належним чином їх не оцінив. Під час судового розгляду він неодноразово наголошував, що жалкує про вчинене, щиро розкаюється.

Також посилається на те, що суди не врахували думку потерпілої щодо призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі

Вважає, що апеляційний суд формально погодився з висновками суду першої інстанції щодо призначеного покарання і належним чином доводи апеляційної скарги захисника не перевірив.

Мотиви суду

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши надані захисником при оскарженні ним зазначених рішень їх копії, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кримінально-правова оцінка його діянь за ч. 1 ст. 121 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Стосовно доводів засудженого щодо суворості призначеного йому покарання, неврахування обставин, які пом`якшують покарання, даних про особу засудженого та думки потерпілої, то вони, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Частиною 2 ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного; обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій; інші обставини, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі вид і розмір заходу примусу у межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

Вирішення судом питання про призначення ОСОБА_4 покарання, а також щодо неможливості звільнення його від відбування покарання з випробуванням, ґрунтується на наведених вимогах закону.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд першої інстанції врахував, що засуджений вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується сусідами позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, наявність статусу учасника бойових дій, а обставинами, які обтяжують покарання, - вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, а також вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд відповідно до положень ч.4 ст.67 КК України виключив із обвинувачення і не врахував в якості обтяжуючої покарання обставини спричинення тяжких наслідків, завданих злочином, оскільки такі наслідки повністю охоплюються правовою кваліфікацією вчиненого обвинуваченим діяння.

Врахувавши вказані вище обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання, наближеного до мінімального, визначеного санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, однак не встановив підстав для застосування положень до обвинуваченого положень статей 69, 75 КК України.

Посилання засудженого на те, що при призначенні покарання суд не врахував позицію потерпілої, яка жодних претензій матеріального чи морального характеру до нього не має та просила призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі, є безпідставними.

Хмельницький апеляційний суд у своїй ухвалі вказав, що, думка потерпілої щодо визначення винному розміру покарання, хоча і враховується судом в сукупності з іншими обставинами, однак сама по собі не може бути вирішальною при призначенні покарання, з чим погоджується і Верховний Суд.

Виходячи з указаних обставин, суд призначив засудженому покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Обґрунтованих підстав для пом`якшення покарання, в тому числі й для застосування положень статей 69, 75 КК України, колегія суддів не вбачає.

Апеляційний суд, належно перевіривши доводи апеляційної скарги захисника щодо суворості призначеного покарання, дійшов висновку про те, що обставини, на які захисник посилається в апеляційній скарзі, були належним чином враховані судом першої інстанції при визначенні виду та розміру покарання, тому підстав для зміни вироку не встановив. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів касаційного суду не вбачає підстав для зміни оскаржуваних судових рішень з метою пом`якшення призначеного засудженому покарання у зв`язку з його явною несправедливістю через суворість, а також для звільнення засудженого від його відбування.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги захисника та доданих до касаційної скарги матеріалів не убачається підстав для задоволення касаційної скарги, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2022 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 31 січня 2023 року.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3