Справа № 441/1659/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/720/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 22 червня 2023 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 -

адвоката ОСОБА_7 , -

встановила:

на розгляді Городоцького районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 27 травня 2022 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, п.п.1, 5, 6 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 22 червня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20 серпня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на те, що така є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, постановленою із застосуванням надмірного формалізму, а тому підлягає скасуванню.

Вважає, що прокурором не доведено наявності наведених у клопотанні ризиків.

Наголошує, що судом не враховано доказів про відсутність претензій у потерпілого, а також зразкової репутації ОСОБА_6 , міцних соціальних зв`язків, виявлених хронічних хвороб, які стабільно розвиваються, наявності місця проживання в межах Львівської області, часткового відшкодування потерпілим шкоди.

Також, звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше несудимий, працевлаштований.

Зазначає про необґрунтованість оголошеної підозри.

Крім цього акцентує на тривалому (більше року) перебуванні ОСОБА_6 під вартою.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Городоцького районного суду Львівської області від 22 червня 2023 року, оскільки таку йому надіслано не було і з її змістом ознайомився лише 08 липня 2023 року.

Скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_6 запобіжний захід із тримання під вартою на більш м`який, а саме, домашній арешт або визначити заставу.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення і залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження ухвали суду та приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На переконання колегії суддів, під час розгляду клопотання прокурора, з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Колегія суддів вважає доведеним прокурором, що ризики заявлені у клопотанні, які також слугували підставою для обрання запобіжного заходу не зменшились, а отже, на думку колегії суддів, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, з врахуванням даних про особу і тяжкості інкримінованих за ч.2 ст. 15, п.п.1, 5, 6 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України кримінальних правопорушень, вчинених із застосуванням вибухових предметів, використання яких створило небезпеку для життя не тільки потерпілих, а і невизначеного кола осіб, виправданим є подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки такий, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та експертів у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що серйозність пред`явленого обвинувачення, відповідно до п. 81 рішення ЄСПЛ у справі від 26 липня 2001 року «Ілійков проти Болгарії» (справа №33977/97) є тим фактором, який надає можливість продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки це є один із аспектів при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження заняття злочинною діяльністю, а особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі "Летельє проти Франції").

А відтак, прийняте судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Покликання апелянта про наявність у обвинуваченого постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, на думку колегії суддів, не є визначальними обставинами, які давали б можливість змінити останньому запобіжний захід.

Що стосується доводів захисника про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , то таке, на переконання колегії суддів, в даному випадку не може бути підставою для зміни обраного запобіжного заходу, з огляду на відсутність медичних відомостей про неможливість перебування останнього під вартою.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеною актуальність вищезазначених ризиків та приходить до висновку, що протиправна поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 і надалі має свій раціональний зміст та високий ступінь імовірності, а тому, недостатнім є застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту чи застави, розмір якої, у відповідності до положень п.1 ч.4 ст. 183 КПК України підставно не визначено в оскаржуваному рішенні, з огляду на вчинення обвинуваченим злочину із застосуванням насильства.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення обвинуваченому ОСОБА_6 розміру застави, забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду є законною і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

поновити захиснику обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали Городоцького районного суду Львівської області від 22 червня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 22 червня 2023 року, про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4