Справа № 466/584/23
Провадження № 1-кп/466/397/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000125 від 16.08.2022 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

У С Т А Н О В И В:

23.03.2022 обвинувачений ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову служба за мобілізацією до лав Збройних Сил України. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.06.2022 №5 молодшого сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду командира 1 відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти молодшого сержанта в/ч НОМЕР_1 .

В порушення ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, обвинувачений ОСОБА_4 , умисно, в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши відповідного дозволу начальника, 01.08.2022 приблизно о 08.00 годині самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що у АДРЕСА_2 , та в період з 01.08.2022 по 30.09.2022 був відсутній на службі без поважних причин, не виконував службові обов`язки а службовий час проводив на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що дійсно він був призваний на військову службу до лав Збройних Сил України. За сімейними обставинами він без дозволу керівництва залишив військову частину та тривалий час до неї не повертався. Вільний час проводив на власний розсуд. 30 вересня 2022 року він був затриманий військовим патрулем та доставлений у частину. Стверджує, що бажає проходити військову службу і надалі. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини його винуватість у вчиненні даного злочину повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000125.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, так як своїм умисними діями він вчинив самовільне залишення військової частини в умовах воєнного стану.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу правопорушника, його критичне ставлення до вчиненого ним злочину та щире каяття, бажання продовжувати службу у лавах Збройних Сил України та захищати Вітчизну, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, та його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він потягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід не обирається.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова до Львівського апеляційного суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1