Справа № 296/6862/23
Вирок

Іменем України

06 вересня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі

судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001527 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Запоріжжя, освіта середня, не працююча, не заміжня, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що у невстановлений слідством день та час, приблизно з листопада 2022 року знаходячись у м. Житомирі, переслідуючи прямий умисел, спрямований на здійснення протиправних дій у сфері культурного, духовного життя суспільства та громадської моралі, моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, спрямованих на порушення моралі суспільства щодо зв`язків між людьми для задоволення статевих потреб на основі особистої симпатії та недопущення ведення статевого життя за винагороду, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, яка полягає у приниженні честі та гідності, створенні загрози поширення небезпечних венеричних хвороб та аморальності вказаного джерела доходу, вирішила створити місце розпусти з метою наживи.

З цією метою, реалізуючи свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, бажаючи мати стабільне джерело доходу від протиправної діяльності, пов`язаної із створенням місця розпусти, приблизно у листопаді 2022 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, під приводом проживання, на ґрунті усної домовленості ОСОБА_4 орендувала квартиру площею 33,1 м2 за адресою: АДРЕСА_2 , яку надалі облаштувала необхідним інвентарем з метою створення у ній місця розпусти та надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою забезпечення функціонування створеного місця розпусти, підшуковувала осіб, бажаючих ним скористатись, шляхом розміщення оголошень на сайтах «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_3» про надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду на території м. Житомира, в яких викладала свої особисті фотографії в нижній білизні, де для зв`язку залишала свої номери телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та перелік інтимних послуг, які вона пропонувала.

Створивши умови для вчинення злочину, ОСОБА_4 в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , різними способами за матеріальну винагороду у визначеному розмірі в залежності від виду та тривалості послуг інтимного характеру, систематично надавала бажаючим особам сексуальні послуги.

Зокрема, 25.05.2023 в період з 16 год. 30 хв. до 19 год. 27 хв. в ході листування з чоловіком прийняла замовлення в клаудмесенжері «Telegram» на послуги сексуального характеру за грошову винагороду, вказавши умови надання послуг та оплату. Надалі, цього ж дня, в період часу з 20 год. 00 хв. по 21 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , надала послуги інтимного характеру за грошову винагороду в розмірі 2 500 грн.

Також, цього ж дня, в період з 15 год. 40 хв. до 15 год. 51 хв. в ході телефонного дзвінка з номеру НОМЕР_2 повідомила чоловіку про надання послуг сексуального характеру за винагороду та в подальшому під час листування в клаудмесенжері «Telegram» прийняла замовлення, вказавши умови надання послуг та оплату. Надалі, цього ж дня, ОСОБА_4 близько о 21 год. 10 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , надала послуги інтимного характеру за грошову винагороду в розмірі 2 500 грн.

Органом досудового розслідуванні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 302 КК України, як створення та утримання місця розпусти, вчинене з метою наживи.

14 липня 2023 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 302 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 - за ч.2 ст. 302 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням не неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угод про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК та КК України, прохав угоди затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену в угодах міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України, визнала повністю та пояснила, що дійсно вчинила інкриміноване кримінальне правопорушення, зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті відповідно до угоди зобов`язання та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої прохав суд затвердити угоди про винуватість.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, під час досудового розслідування ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину).

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що за своїм змістом укладені угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України та вимогам Кримінального Кодексу України, а також відсутні підстави для відмови в їх затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

При призначенні узгодженого сторонами покарання суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, є особою молодого віку, офіційно не працює.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 75 КК визначає, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 14 липня 2023 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами виду та розміру покарання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішити долю речових доказів.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 14 липня 2023 року про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0001527 між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України та призначити їй узгоджену міру покарання у виді одного року обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_4 на підставі статті 75 КК від відбування призначеного основного покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

У відповідності до п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України в період випробувального терміну покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: планшет Samsung Galexy TABF2016, мобільний телефон Nokia в корпусі синього кольору, мобільний телефон Samsung в корпусі білого кольору, мобільний телефон Samsung в корпусі темно синього кольору, презервативи різних марок в кількості 35 шт., два блокноти з чорновими нотатками, предмет ззовні схожий на навчальну піротехнічну гранату оливкового кольору, 3 слоти для сім-карт: 2 ПрАТ «Київстар», 1 ПрАТ «ВФ Україна», передані на зберігання ОСОБА_4 , після набрання вироком чинності, залишити останній.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1

.