Справа № 404/1329/22
Номер провадження 1-кп/404/57/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року Кіровський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому кримінальне провадження №0000151 від 16.01.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кровограда, громадянина України, не працюючого, із вищою освітою, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , який мешкає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.307 ч.1, ст.307 ч.2 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 , суд,-

ВСТАНОВИВ:

Кіровським районним судом м.Кіровограда розглядається вказане кримінальне провадження, у якому стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 17.05.2023 року. Проте, завершити судовий розгляд до вказаного часу об`єктивно неможливо у зв`язку із дослідження речових доказів та хворобою прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні, а тому на обговорення учасників судового розгляду винесено питання, передбачені ч.3 ст.331 КПК України.

Заслухавши прокурора, який просив суд продовжити термін дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою та просили обрати щодо нього цілодобовий домашній арешт, мотивуючи його тим, що фактично завершено розгляд справи, допитано свідків, досліджено майже докази у вказаному кримінальному провадженні, а ризики, передбачені ст.177 КПК України наразі відпали, а тому не має необхідності в подальшому утримувати його під вартою, так як обвинувачений має постійне місце реєстрації і проживання, а тому суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст.5 ч.1, ч.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст.5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Так, у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

При цьому, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні низки умисних кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів. При цьому, ОСОБА_6 є працездатною особою, офіційно не працює, інвалідності немає, неодружений, дітей на утриманні також не має, а тому на думку суду застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинувачений не порушував лише у зв`язку з відсутністю об`єктивної можливості такого порушення, що не залежало від його волі.

Суд відзначає той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 має реальну можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується останній, що не надасть можливості забезпечити виконання процесуальних рішень, є підставою вважати, що найбільш ефективним запобіжним заходом відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та таким, який забезпечить неупередженість повноту та всебічність процесу судового розгляду в даному випадку, буде тримання під вартою з ізоляцією від суспільства, що відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Між тим, доказів на підтвердження позиції сторони захисту не надано та у судовому засіданні також не досліджувалися.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали обвинувального акту, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а також те, що на території України введено воєнний стан, суд приходить до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу на два місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 369-372, 392 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 про зміну його підзахисному ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, - відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, тобто з 12.05.2023 року до 12.07.2023 року, включно.

При цьому, визначити обвинуваченому ОСОБА_6 - двадцяти (20) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в якості застави, що в грошовому еквіваленті становить 49 620 гривень (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять гривень), яка ним або заставодавцем може бути внесена на депозитний рахунок UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області , банк отримувача ДКСУ місто Київ; код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу: «застава за ОСОБА_6 у справі №404/1329/22; 1-кс/404/57/22, Кіровський районний суд міста Кіровограда, із зазначенням анкетних даних особи, яка вносить заставу».

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 - прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України, у разі наявності таких.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1