КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/7113/22 Провадження № 11-кп/824/2465/2023 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001470 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сімферополь АР Крим, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово судимого, востаннє:

- 14 квітня 2020 року вироком Оболонського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 309, ст. 70, ч. 4 ст. 72 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі; звільнений 15 вересня 2021 року по відбуттю строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційних скаргах захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_6 просять вирок Оболонського районного суду міста Києва від 20 грудня 2022 року скасувати та ухвалити виправдувальний вирок, яким визнати ОСОБА_6 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 20 грудня 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді п`яти років трьох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з 12 серпня 2022 року.

Вирок Подільського районного суду міста Києва від 04 вересня 2017 року ухвалено виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, залишено без змін.

Вироком також вирішене питання щодо речових доказів.

За доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 з доповненнями, останній зазначає, що під час допиту свідків у суді першої інстанції прокурор підказував їм правильні відповіді.

За доводами апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 зазначає, що не погоджується із вироком суду та вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт звертає увагу на показання свідка ОСОБА_9 , який працює двірником, та який показав, що бачив розбите скло автомобіля «Skoda» о 06 год. 00 хв. 12 серпня 2022 року.

При цьому, як вказує захисник, свідок ОСОБА_10 , який є братом обвинуваченого, показав, що вночі ОСОБА_6 не виходив з квартири, лише о 10 год. 00 хв. обвинувачений вийшов з квартири та повернувся об 11 год. 00 хв. з газонокосаркою, рюкзаком темного кольору та з пластиковим ящиком інструментів.

Крім того, свідок ОСОБА_11 , будучи допитам у суді першої інстанції, пояснив, при цьому маючи певні сумніви, що мабуть бачив хлопця близько 08:00 - 09:00 год., який пропонував йому придбати газонокосарку, ключі, інструменти. В той же час, обвинувачений ОСОБА_6 заперечував, що був 12 серпня 2022 року на Куренівському ринку, як і заперечував те, що пропонував ОСОБА_11 придбати вказані речі.

Захисник вважає, що суперечності між показаннями свідка ОСОБА_11 та обвинуваченого не були усунуті під час судового розгляду.

Поряд з цим, апелянт звертає також увагу на показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які пояснили, що їх запросили понятими 12 серпня 2022 року близько 19 год. 00 хв., при цьому обвинувачений ОСОБА_6 перебував біля будинку та поряд з ним були різні речі (газонокосарка, інструменти та ін.).

В той же час, захисник звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що не викрадав з автомобіля «Skoda» речі, оскільки він такі речі знайшов близько 10 год. 00 хв. в кущах біля будинку та забрав їх до квартири. Через деякий час до квартири прийшли працівники поліції.

Апелянт вважає, що досліджені в судовому засіданні докази лише підтверджують факт розбиття скла в автомобілі потерпілого, факт проникнення і вилучення невідомою особою з салону автомобіля речей, однак жодним чином не доводять, що вказані дії були вчинені саме обвинуваченим.

Судом першої інстанції встановлено, що у період часу з 22 год. 00 хв. 11 серпня 2022 року до 08 год. 40 хв. 12 серпня 2022 року у ОСОБА_6 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , де помітив автомобіль марки «Skoda», моделі «Roomster», синього кольору, з номерним знаком НОМЕР_1 , виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), шляхом проникнення до сховища, в умовах воєнного стану, реалізуючи який та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до названого автомобіля, який перебуває у користуванні ОСОБА_14 та за допомогою металевого свердла, обмотаного клейкою стрічкою синього кольору, яке він мав при собі, розбив заднє скло.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 через розбите скло дістав із багажного відділення майно, належне ОСОБА_14 , а саме: мотокосу марки «Forte VR-40T Industry line», S/N. N78048780, вартістю 2141 грн 00 коп., рюкзак чорно-білого кольору з емблемами «черепів», вартістю 50 грн 00 коп., в середині якого знаходилися павербанк чорного кольору 30 000 Mah, вартістю 100 грн 00 коп., джгут кровоспинний «турнікет пітон-3», вартістю 250 грн 00 коп., окуляри лижні захисні, вартістю 400 грн 00 коп., мастило силіконове марки «Сила», вартістю 50 грн 00 коп., насадка на ключ «IceToolz», вартістю 100 грн 00 коп., термозапобіжник до автомобіля «Шкода», вартістю 10 грн 00 коп., конвертор понижувальний 36В на 12В, вартістю 250 грн 00 коп., шнурки коричневого кольору до взуття, арт 41606265, вартістю 10 грн 00 коп. Після чого, тримаючи при собі викрадене майно, ОСОБА_6 зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив ОСОБА_14 майнової шкоди на загальну суму 3 361 грн 00 коп.

Під час апеляційного розгляду прокурор щодо задоволення апеляційних скарг заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За приписами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

На думку колегії суддів, ухвалюючи вирок про винуватість ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України, суд першої інстанції в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Вирок суду містить формулювання обвинувачення, яке визнане доведеним на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, аналіз всіх доказів, наданих сторонами кримінального провадження та мотиви і підстави його ухвалення.

Оскаржуючи вирок суду, захисник зазначає, що суд залишив поза увагою показання свідка ОСОБА_10 , які доводять невинуватість ОСОБА_6 та який показав, що обвинувачений проживає разом з ним в одній квартирі, в ніч на 12 серпня 2022 року ОСОБА_6 не виходив з квартири та лише о 10 год. 00 хв. він вийшов з дому, однак вже об 11 год. 00 хв. обвинувачений повернувся з газонокосаркою, рюкзаком та ящиком з інструментами. Однак колегія суддів не погоджується з такими доводами.

Як вбачається із вироку, суд першої інстанції належним чином дослідив показання свідка ОСОБА_10 та правильно оцінив їх критично, оскільки наведений свідок перебуває в близькому родинному зв`язку із обвинуваченим, крім того, його показання не узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, із показаннями свідка ОСОБА_11 .

Так, свідок ОСОБА_11 показав, що 12 серпня 2022 року в період часу з 08 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв. обвинувачений підходив до нього на Куренівському ринку, де свідок працював продавцем, та пропонував купити у нього товари, зокрема, газонокосарку, ключі та інструменти, однак він відмовився купувати у нього речі.

При цьому, доводи захисника про те, що свідок ОСОБА_11 мав сумніви, що особа яка пропонувала йому купити газонокосарку це ОСОБА_6 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки жодних сумнівів під час допиту у суді першої інстанції свідок ОСОБА_11 не мав та вказав саме на ОСОБА_6 , як на особу, яка йому пропонувала придбати вказані товари.

Також були предметом перевірки зауваження обвинуваченого про те, що прокурор робив підказки свідкам під час їх допиту у суді першої інстанції, однак судом не було встановлено жодних порушень під час проведення допиту вказаних свідків, не встановлено таких порушень і під час апеляційного розгляду.

Із оскаржуваного вироку вбачається, що усі свідки, допитані у судовому засіданні у відповідності до вимог ст. 352 КПК України.

При цьому, всі свідки, будучи приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, повідомили, що неприязних стосунків з обвинуваченим не мають, отже, жодних причин оговорювати або казати неправду відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у свідків не було.

Не вказав таких обставин і обвинувачений в апеляційній скарзі.

На думку колегії суддів, показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 є належними доказами та правильно прийняті судом як допустимі. Крім того, ці докази оцінені судом в сукупності з іншими доказами, наданими йому на підтвердження винуватості обвинуваченого, зокрема із протоколом затримання ОСОБА_6 від 12 серпня 2022 року із відеозаписом цієї процесуальної дії.

Із дослідженого апеляційним судом протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 12 серпня 2022 року вбачається, що ОСОБА_6 був фактично затриманий о 16 год. 30 хв. 12 серпня 2022 року за адресою м. Київ, вул. Вишгородська, 26/2, в порядку ст. 208 КПК України, у зв`язку із вчиненням ним злочину. При цьому вбачається, що обшук ОСОБА_6 був проведений за його згодою без участі захисника та у присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .

Крім того, із дослідженого судом відеозапису затримання обвинуваченого вбачається, як останній на прохання працівників поліції повідомити, де та за яких обставин ОСОБА_6 знайшов, зокрема, газонокосарку, інструменти та рюкзак чорного кольору, останній повідомляє, що речі йому не належать та що він їх взяв в машині «Skoda», розбивши при цьому заднє скло автомобіля, також ОСОБА_6 демонструє працівникам поліції яким саме предметом він розбив скло та надає поліцейському свердло, обмотане синьою ізолентою.

Вказаний протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 12 серпня 2022 року з відеозаписом слідчої дії складений у відповідності до вимог КПК України та правильно визнаний судом, як належний та допустимий доказ.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були повно, всебічно і об`єктивно досліджені фактичні обставини кримінального провадження на підставі досліджених доказів, яким суд дав належну оцінку як з точки зору належності, допустимості та достовірності, так і в сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку та прийнято законне рішення про визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана із проникненням до сховища, вчинена в умовах воєнного стану.

Щодо доводів захисника про те, що суд у вироку не міг вказувати те, що ОСОБА_6 раніше судимий, то апеляційний суд вважає їх безпідставними.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Як вбачається із матеріалів справи за всіма вчиненими ОСОБА_6 кримінальними правопорушеннями, строки погашення судимості переривались та не сплинули.

Таким чином, при призначенні покарання, суд правильно врахував наявність у ОСОБА_6 судимостей.

Щодо рішення суду про призначення ОСОБА_6 покарання у виді п`яти років трьох місяців позбавлення волі, то колегія суддів вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України та є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, а тому апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 20 грудня 2022 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4