Провадження №1-кп/523/1364/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

25.07.2023 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000368 від 22.05.2023р. щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, працюючого охоронцем гаражного кооперативу, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-23.09.2022р. Приморським райсудом м. Одеси за ч.4 ст.185 КК України до 5р. позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1р.;

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21.05.2023р., приблизно о 16год. 18хв., ОСОБА_4 достовірно знаючи про військову агресію збройних сил рф проти України та впровадження на території України воєнного стану, перебуваючи у приміщенні магазину « Аврора », розташованого по вул. Чорноморського Козацтва,1-А в м. Одесі, маючи протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, що знаходилось в торгівельному залі вказаного магазину, яке належне ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА». Далі, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в торгівельному залі вищевказаного магазину, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівельної полиці 2 набори гайкових ключів (в кожному з яких по 6 штук), вартістю 229грн./кожний набір, на суму 458грн. та клей силікатний вартістю 12грн., а всього на загальну суму 470грн. Після чого, ОСОБА_4 пройшовши касову зону та не розрахувавшись за товар, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, завдавши ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 470гривень.

В судовому засіданні, ОСОБА_4 повністю визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченні, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, обвинувачений не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_4, суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_4, який є особою раніше судимою та який вчинив нове умисне кримінальне правопорушення під час дії іспитового строку, вчинив кримінальне правопорушення яке відносяться до категорії тяжких злочинів, маючого середньо-спеціальну освіту, перебуваючого у цивільному шлюбі, працюючого охоронцем, дітей на утриманні не маючого, маючого тяжке захворювання (зі слів обвинуваченого), маючого постійне місця реєстрації та проживання, де проживає разом із родиною.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4, передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, відсутність будь-яких претензій матеріального характеру з боку потерпілого до обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_4, який є особою раніше судимою та який вчинив нове умисне кримінальне правопорушення під час дії іспитового строку, вчинив кримінальне правопорушення яке відносяться до категорії тяжких злочинів, маючого середньо-спеціальну освіту, перебуваючого у цивільному шлюбі, працюючого охоронцем, дітей на утриманні не маючого, маючого тяжке захворювання (зі слів обвинуваченого), маючого постійне місця реєстрації та проживання, де проживає разом із родиною, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, повне визнання своєї вини, відсутність будь-яких претензій матеріального характеру з боку потерпілого до обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, окрім того, враховуючи, що обвинувачений притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений за скоєння умисного злочину і йому призначене покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, тим самим, обвинувачений належних висновків для себе не зробив та повторно скоїв злочин проти власності, відповідно ці обставини свідчать про нехтування та ігнорування останнім вимог Закону та його небажання стати на шлях виправлення та перевиховання, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі, а також приймаючи до уваги вчинення ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню в період випробування, який був призначений за вироком Приморського районного суду м. Одеси області від 23.09.2022р., вважає за необхідне на підставі ст.71 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточне визначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинене кримінальне правопорушення, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно зі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2022р., остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили залишити попередній - тримання під вартою, строк відбуття покарання рахувати з 09.06.2023 року.

Речові докази: DVD-R-диск - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1