ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1403/23 Справа № 192/1406/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_8 , подану на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2023 року про відмову у затвердженні укладеної угоди про визнання винуватості та повернення прокурору матеріалів кримінального провадження для продовження досудового розслідування,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2023 року, за результатами проведеного підготовчого судового засідання, відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 20 вересня 2022 року між прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_8 та підозрюваним за ч.1 ст.149, ч.2 ст.149 КК України ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0000431 від 03.06.2021 року, а матеріали зазначеного кримінального провадження повернуті прокурору у порядку ст.ст.468-475 КК України для продовження досудового розслідування.

Підставою для такого рішення суд першої інстанції зазначив, що у даному випадку відсутні обов`язкові, передбачені ч.4 ст.469 КПК України, умови для укладення угоди про визнання винуватості за особливо тяжкими кримінальними правопорушеннями, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , отже, угода суперечить вимогам діючого КПК України.

Крім того, із посиланням на зміст п.1 ч.3 ст.314, ч.7 ст.474 КПК України суд, відмовивши у затвердженні угоди, прийшов до висновку і про існування підстав для повернення матеріалів кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, оскільки, обвинувальний акт надійшов до суду разом із угодою про визнання винуватості, саму угоду затверджено на стадії досудового розслідування, а прокурор не звертався до суду із клопотанням про відсутність необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у частині

повернення кримінального провадження №0000431 від 03.06.2021 року щодо ОСОБА_9 за ч.1,2 ст.149 КК України прокурору для продовження досудового розслідування та призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції, із стадії підготовчого судового засідання.

Мотивує своє прохання тим, що досудове розслідування по даній справі завершено 20.09.2022 року, сторонам надано доступ до матеріалів кримінального провадження, складено і вручено обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Під час підготовчого судового засідання суд, встановивши невідповідність нормам діючого КПК змісту укладеної угоди про визнання винуватості, не з`ясував водночас питання щодо наявності чи відсутності підстав для повернення обвинувального акту як такого, що не відповідає вимогам КПК України, повернувши його, разом із матеріалами провадження прокурору, чим істотно порушив вимоги закону.

Під час апеляційного перегляду:

-прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу у повному обсязі викладених у ній доводів;

-захисник ОСОБА_7 просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши доводи апеляційної скарги представника державного обвинувачення, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно із положеннями ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, зокрема, у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Згідно із вимогами ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про відмову у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або визнання винуватості може ініціюватись у будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Положеннями ч.1 ст.474 КПК України визначено, що у разі досягнення угоди під час досудового розслідування обвинувальний акт із підписаною угодою невідкладно надсилається до суду. Прокурор має право відкласти направлення до суду обвинувального

акту із підписаною угодою до отримання висновку експерта або фіксації доказів, які можуть бути втрачені із спливом часу, або які неможливо буде провести пізніше без істотної шкоди для їх результату у разі відмови суду у затвердженні угоди.

Частиною 7 статті 474 КПК України передбачено обов`язок суду щодо перевірки угоди на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону і зазначені підстави, у разі встановлення яких суд відмовляє в затвердженні угоди, а саме якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Крім того, зазначеною нормою передбачено, що у разі відмови в затвердженні угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжується в загальному порядку.

Як слідує з роз`яснень, що містяться в п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення кримінального провадження на підставі угоди», за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.149 КК України, завершено досудове розслідування, надано доступ до матеріалів кримінального провадження, складено і вручено обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України однією з форм закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом.

Отже, при направленні обвинувального акту до суду досудове розслідування по кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 закінчено.

Усупереч вимогам ст. 474 КПК України та незважаючи на те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_9 надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості від 20 вересня 2022 року, укладеної між ОСОБА_9 та прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_8 , суд першої інстанції, перевіривши відповідність

угоди вимогам кримінального процесуального закону, дійшов висновку про наявність підстав для відмови в її затвердженні, при цьому не з`ясував думку прокурора та інших учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, а також питання щодо його повернення, якщо останній не відповідає вимогам КПК України, як того вимагає кримінальний процесуальний закон України, повернувши матеріали кримінального провадження із угодою про визнання винуватості, чим позбавив сторону обвинувачення права висловити свої доводи з приводу того чи були зібрані під час досудового розслідування докази, достатні для складання обвинувального акту та чи було завершено досудове розслідування, і вже в залежності від цього приймати відповідні рішення, передбачені ч. 3 ст. 314 КПК України.

При цьому судом першої інстанції не встановлено будь-якої невідповідності обвинувального акту вимогам закону.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував тих обставин, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню вже закінчено, здійснено відкриття матеріалів, складено обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та вручено його копії, таким чином повернення кримінального провадження, в даному випадку, позбавлене будь - якого змісту, оскільки не буде досягнуто мети (продовження досудового розслідування), яке по факту є закінченим.

Крім того, що повертаючи кримінальне провадження прокурору з вищевказаних підстав, суд істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування ухвали суду в частині повернення кримінального провадження прокурору.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входить зазначене порушення судом вимог ст.ст. 370, 474 КПК України, разом з цим, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, згідно з якими до загальних засад кримінального провадження відноситься законність, апеляційний суд вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню в частині повернення кримінального провадження прокурору з призначенням в цій частині нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418 та 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_8 задовольнити у повному обсязі.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від

10.02.2023 року, якою відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 20 вересня 2022 року між прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_8 та підозрюваним за ч.1 ст.149, ч.2 ст.149 КК України ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0000431 від 03.06.2021 року, а матеріали зазначеного кримінального провадження повернуті прокурору у порядку ст.ст.468-475 КК України для продовження досудового розслідування, скасувати у частині повернення прокурору обвинувального акту, і призначити у цій частині новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4