Номер провадження: 11-кп/813/1728/23
Справа № 523/8365/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 19 травня 2023 року у кримінальному проваджені №0000084, внесеному до ЄРДР 08.04.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сергіївка Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

установив:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Зазначеним вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і призначено йому покарання:

-за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_8 остаточно визначено покарання у виді обмеження волі строком 2 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, із покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_8 визначено не обирати.

Вироком також вирішено питання щодо долі речових доказів та процесуальних витрат у справі.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, у червні 2022 року , у ОСОБА_8 , виник умисел, направлений на отримання підробленого посвідчення водія на своє ім`я, через малознайому особу.

Продовжуючи реалізацію умислу, спрямованого на пособництво для замовлення підробленого посвідчення водія, ОСОБА_8 , достовірно знаючи про процедуру оформлення офіційного документу, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «А», «В», «С», знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у червні 2022 року, знайшов оголошення на сайті «OLX», щодо виготовлення посвідчення водія та, зв`язавшись за номером телефону, який був вказаний у оголошенні, через месенджер «Viber»,замовив за грошову винагороду у сумі 8000 гривень у невстановленої особи виготовлення підробленого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «А», «В», «С». При цьому, ОСОБА_8 надав, на вимогу невстановленої особи,свої повні анкетні дані, зокрема прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, зразок власного підпису, власну фотокартку, групу та резус-фактор крові. Після чого, виконавши вищевказані дії, через декілька днів, ОСОБА_8 отримав у поштовому відділенні Нової пошти від невстановленої особи посилку з підробленим офіційним документом, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 01.07.2022 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, яке перебуває в офіційному обігу на території України, сплативши при отриманні посилки грошові кошти у сумі 7000 гривень.

Крім того, 08.04.2023 приблизно о 00:15 годині, ОСОБА_8 , під час керування транспортним засобом - автомобілем марки «MAZDA», номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись біля будинку №10по вулиці Київське шосе в місті Одеса, був зупинений працівниками УПП в Одеській області ДПП НП України у зв`язку з порушенням режиму комендантської години, після чого, на законну вимогу працівників поліції пред`явити своє водійське посвідчення в порядку ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», діючи умисно, з метою засвідчити неіснуюче в нього право на керування транспортним засобом, усвідомлюючи протиправність свого діяння та те, що наявне в нього посвідчення водія підроблене, пред`явив його працівникам патрульної поліції, у такий спосіб використав завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме водійське посвідчення громадянина України на право керування транспортним засобом категорії «А», «В», «С» на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_1 від 01.07.2022, яке за своїми характеристиками не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Отже, ОСОБА_8 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, та використання завідомо підробленого документа.

Вимоги апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікації його дій, вважає, що вказаний вирок підлягає зміні у частині призначеного покарання, з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, з огляду на наступне:

- призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд не застосував приписи ст. 69-1 КК України. Так, суд повинен був призначити ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді позбавлення волі у розмірі, який не перевищує двох третин максимального розміру покарання, передбаченого санкцією ч.4 ст.358 КК України, що складає 1 рік 4 місяці обмеження волі.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор просить вирок змінити в частині призначеного покарання ОСОБА_8 , та призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 4 місяці.

На підставі ст.70 КК України шляхом повного приєднання покарань остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком 2 роки 4 місяці.

На підставі ст.75, п.п.1-2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік, з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У іншій частині вирок залишити без змін.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити її у повному обсязі, просила вирок суду змінити з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого та його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень ніким не оспорюються, у зв`язку з чим колегія суддів у відповідності до ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Розмірковуючи над доводами прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів зробила такий висновок.

Згідно вимог ст.69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливою частиною КК України.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.66 КК України при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються:

1) з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину;

2) добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.

У постанові Верховного Суду України від 14.04.2016 року (справа №5-23кс(15)16), надано оцінку судовій практиці та сформульовано правовий висновок щодо призначення покарання із застосуванням статті 69-1 КК України, коли збитки або шкоду злочином заподіяно не було, та зазначено, що правила призначення покарання, передбачені у статті 69-1 КК України, можуть застосовуватися судом за наявності як усіх, так і хоча б однієї з обставин, перелічених у пунктах 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, зазначивши, що покарання винної особи пом`якшують щире каяття і відсутність обставин, які обтяжують покарання, за умови, що діяння засудженого не спричинило жодних наслідків (збитків чи матеріальної шкоди).

Зі змісту вказаних норм права, а також висновків Верховного Суду України слідує, що за наявності пом`якшувальних обставин та відсутності обставин, що обтяжують покарання, призначення покарання у розмірі, який не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини КК України - є обов`язковим.

Вказаних вимог закону, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції в повному обсязі не виконав.

Так, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, а судом визнано доведеним, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відповідно ст. 67 КК України, при цьому встановлено обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно п. ч. 1 ст. 66 КК України, а саме - щире каяття.

Крім того встановлено, що матеріальну шкоду кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України не заподіяно.

Відповідно правил ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Аналізуючи вказану норму права та конкретні обставини справи, колегія суддів доходить, що суд першої інстанції повинен був призначити покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, потім за ч.4 ст.358 КК України із застосуванням вимог ст. 69-1 КК України, і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання.

Апеляційна інстанція звертає увагу, що відповідно санкції ч. 4 ст. 358 КК України, використання завідомо підробленого документа карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років, і, з урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 69-1 КК України, в даному випадку, покарання за вчинення вказаного злочину не може перевищувати 1 рік 4 місяці.

Однак, в порушення вимог ст.69-1 КК України, суд призначив покарання за ч. 4 с. 358 КК України, яке перевищує дві третини від максимального строку.

За таких обставин, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора слушними, у зв`язку з чим, на підставі п.4 ч.1 ст.409, п.4 ч.1 ст.408 КПК України, вирок суду першої інстанції слід змінити, та на підставі ст. 69-1 КК України зменшити строк призначеного ОСОБА_8 за ч.4 ст.358 КК України покарання.

Під час апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції будь-яких порушень норм процесуального чи матеріального права, які б свідчили про безумовне скасування рішення суду першої інстанції не встановлено, у зв`язку з чим вирок підлягає зміні з підстав, наведених вище у цій ухвалі.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407,408, 409, 413, 532 КПК України, колегія суддів

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , - задовольнити.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 19 травня 2023 року у кримінальному проваджені №0000084, внесеному до ЄРДР 08.04.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, - змінити в частині призначення покарання.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 4 (чотири) місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань, ОСОБА_8 остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком 2 роки 4 місяці.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4