ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/879/20
провадження № 1-кп/691/118/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

сторони кримінального провадження:

обвинувачена ОСОБА_4

(участь в режимі відеоконференції з Іллічівським

міським судом Одеської області)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області кримінальне провадження №0000240 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Нова Каховка Херсонської області, українки, громадянки України, одруженої, з середньою освітою, не працюючої, місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , 19 червня 2020 року, близько 09 години 50 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Єва» №1325 за адресою м.Городище вул.Миру, №48 Черкаської області, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрала сонцезахисні окуляри, які згідно довідки інвентаризації товару мають номер товару 560418 та їх вартість складає 250 грн 00 коп, і з якими в подальшому залишила магазин та розпорядилася на власний розсуд, тим самим завдавши майнової шкоди ТОВ «РУШ» на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані, як вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Судовий розгляд проведено в межах пред`явленого обвинувачення, згідно обвинувального акту затвердженого 19 червня 2020 року начальником Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , відповідно до ст.337 КПК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив, мету, форму вини у кримінальному правопорушенні, свою вину визнала повністю і суду пояснила, що, дійсно, 19 червня 2020 року, близько 09 години 50 хвилин, перебувала в АДРЕСА_3 , а саме у магазині «Єва» м.Городище вул.Миру, №48 Черкаської області. Вчинила злочин не навмисне, по необережності вийшла з магазину «Єва» із одягненими окулярами на голові, але не повернулася до магазину для вирішення питання про їх купівлю чи повернення із-за обставин, яких пояснити не може, заподіяну шкоду потерпілій стороні відшкодувала, шляхом повернення вартості товару і його повернення.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав клопотання від 21 червня 2023 року за вхідним №ЕП-1734/23 про судовий розгляд кримінального провадження без його участі, вказавши, що при ухваленні вироку покладається на розсуд суду.

Згідно статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєнні кримінального проступку за ч.1 ст.185 КК України знайшла своє підтвердження в здобутих та досліджених у ході розгляду кримінального провадження доказах, а тому є доведеною.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального проступку, її покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального провадження, котрі ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність, п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України».

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який віднесено за ч.1 ст.185 КК України до кримінальних проступків, особу винної, обставини, які пом`якшують покарання та обставини, які обтяжують покарання;

- вимоги ст. 8 Конституції України, згідно якої в Україні діє принцип верховенства права і як зазначив Конституційний Суд України у Рішенні від 02 листопада 2004 року №15-рп/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю, обставинами скоєного і особою винного; адекватність покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України;

- загальні засади призначення покарання, закріплені в ст. 65 КК України;

- роз`яснення, наведені в п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» щодо реалізації принципу законності, справедливості та індивідуалізації покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного;

- практику ЄСПЛ, зокрема: рішення «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року про те, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає спів мірним, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Суд, бере до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_4 має вік 42 роки, осудна, одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працююча, згідно довідки до акта огляду МСЕК Серії 10 ААА №999977 та посвідчення Серії НОМЕР_1 інвалід третьої групи загального захворювання, на обліку та за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не зверталася, відповідно до довідки №01-03-06/972 від 10 липня 2020 року Комунального некомерційного підприємства "Городищенське районне територіальне медичне об"єднання" Городищенської районної ради Черкаської області, згідно характеристики виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області характеризується посередньо, згідно вимоги ДІАП Національної Поліції від 09 липня 2020 року №2739/61-2020 про судимість до кримінальної відповідальності притягується вперше, вину визнала, за неявку до суду була оголошена в розшук, заподіяні збитки відшкодувала шляхом повернення викраденого майна.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відсутні.

Запобіжні заходи до обвинуваченої ОСОБА_4 на досудовому слідстві, як, і під час судового розгляду, не обиралися. Клопотання про обрання обвинуваченій запобіжних заходів до набрання вироком суду законної сили, до суду не подавалися.

Речові докази у кримінальному провадженні у виді сонцезахисних окулярів, які передано на зберігання представнику потерпілого, слід повернути ТОВ «РУШ» за належністю, звільнивши від зобов`язання представника за зберігальною розпискою від 08 липня 2020 року, та диск із відеозаписами подій від 19 червня 2020 року, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження №0000240 залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст. ст. 370,373, 374,393 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватою в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального Кодексу України, і призначити покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо остання протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Нагляд за засудженою ОСОБА_4 , як за особою звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснювати уповноваженому органу з питань пробації Одеському районному відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, за місцем проживання засудженої.

Запобіжні заходи стосовно ОСОБА_4 судом не обиралися.

Речові докази у кримінальному провадженні у виді: сонцезахисних окулярів повернути за належністю потерпілому ТОВ «РУШ», звільнивши від зобов`язання за зберігальною розпискою представника потерпілого ОСОБА_6 від 08 липня 2020 року; диск із відеозаписами подій від 19 чкервня 2020 року залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000240.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Городищенський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій, представнику потерпілого надіслати для відому.

Суддя ОСОБА_1