Справа № 166/1241/20 Провадження №11-кп/802/16/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції),

потерпілої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

представника

потерпілої ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 26 березня 2021 року, яким

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, неодружений, несудимий, інспектор прикордонної служби 3-ої категорії номер обслуги протитанкової групи вогнепальної підтримки шостої прикордонної застави (з м.д. н.п. Тур) другої прикордонної комендатури (з м.д. н.п. Світязь), у військовому званні сержант,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому визначено рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 300000 ( триста тисяч ) гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Вироком вирішено питання про арешт майна, речові докази та судові витрати.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду ОСОБА_10 визнаний винним в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом у званні молодшого сержанта, в порушення вимог положень Військової присяги,ст.11,49,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 14 Закону України « Про дорожній рух», 01.03.2020 близько 02:30 год., керуючи технічно справним автомобілем « VW Passsat» р.н. НОМЕР_1 польська реєстрація ), рухаючись ним у с.Заболотті Ратнівського району Волинської області по вул.1-го Травня від вул.Незалежності у напрямку вул.Сагайдачного, поблизу буд. № 7, порушив вимоги п.п. 1.5,1.10 (в частині значення термінів « водій»,» дорожня обстановка», « небезпека для руху», « перешкода для руху»), п. 2.1 підпунктів «а», «г» , п.2.3 підпунктів «б», «д», п.2.9 підпункту « а», п.12.3 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він своїми діями створив небезпеку для руху, був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, керував транспортним засобом без відповідних документів посвідчення водія та полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, при виникненні перешкоди в русі, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості руху транспортного засобу аж до повної його зупинки або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди, в результаті чого допустив наїзд на ОСОБА_12 , яка перебувала на проїзній частині в лежачому положенні та яка отримала травми, від яких загинула на місці події.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_10 п.п. 1.5,1.10, 2.1 підпунктів «а», «г», п.2.3 підпунктів «б», «д», п.2.9 підпункту « а», п.12.3 Правил дорожнього руху України.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто м`якого покарання. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання обвинуваченому порушено вимоги ст.65 КК України. Крім того, з огляду на те, що ОСОБА_10 є військовослужбовцем та службовою особою правоохоронного органу, до нього слід застосувати положення ст. 54 КК України та позбавити військового звання «молодший сержант». Просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий, яким призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавленні волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, а також, на підстав ст. 54 КК України, позбавити військового звання «молодший сержант».

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, вважають вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і його особі, безпідставного та невмотивованого призначення покарання без застосування вимог ст.75 КК України. Зазначають, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання порушено вимоги ст.65 КК України. Посилаються на те, що судом не в повній мірі враховано те, що він вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, має постійне місце проживання та добровільно частково відшкодував збитки. Просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити, на підставі ст.75 КК України встановити іспитовий строк.

В заперечені на апеляційну скаргу заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_11 вважає доводи апеляційної скарги обвинуваченого безпідставними, а відтак просить його апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В заперечені на апеляційну скаргу прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_13 просить апеляційну скаргу ОСОБА_10 залишити без задоволення з огляду на законність та обгрунтованість вироку суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора з викладених у ній підстав, а скаргу обвинуваченого заперечив, захисника та обвинуваченого, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу прокурора заперечили та просили задовольнити скаргу обвинуваченого, потерпілої та її представника, які, підтримали апеляційну скаргу прокурора, а скаргу обвинуваченого заперечили, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_10 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом, що по суті в апеляційних скаргах не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України є правильною і також не оскаржується.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що ОСОБА_10 хоча і не притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю роботи, його молодий вік, однак вчинив необережний тяжкий злочин, внаслідок чого є невідворотні наслідки смерть особи.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, і це не оспорюється в апеляційних скаргах.

Враховано судом першої інстанції відшкодування обвинуваченим потерпілій ОСОБА_7 витрат, пов`язаних з похованням дочки та частково відшкодування витрат на правову допомогу.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилаються в апеляційних скаргах як прокурор, так і обвинувачений, в їх сукупності, а також врахувавши наслідки вчиненого злочину, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення основного покарання за ч.2 ст.286 КК України саме у виді позбавлення волі на строк 3 роки, яке необхідно відбувати реально, оскільки відсутні підстави для можливості звільнення останнього від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України, з чим повністю погоджується апеляційний суд.

Окрім того, суд першої інстанції обґрунтовано призначив додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на максимальний строк, з огляду на те, що обвинувачений вчинив злочин, який, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, та вчиненим в стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 54 КК України передбачено, що засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавлена за вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Таким чином з даної норми закону вбачається, що позбавлення рангу є необов`язковим і в розумінні положень ст. 54 КК України є правом суду.

За таких підстав, враховуючи всі обставини справи, те, що інкримінований злочин ОСОБА_10 хоча і є тяжким, однак необережним, та дані про особу останнього в їх сукупності, суд апеляційної інстанції, не вважає за необхідне позбавляти ОСОБА_10 військового звання - сержант.

Таким чином, доводи, які наведені в апеляційних скаргах, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

Окрім того, згідно наданої службової характеристики начальника шостої прикордонної застави (з м.д. н.п. Тур) другої прикордонної комендатури (з м.д.н.п. Світязь) ОСОБА_14 обвинувачений ОСОБА_10 перебуває в звані сержант, а не молодший сержант.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 26 березня 2021 року стосовно ОСОБА_10 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді