Справа № 487/3076/23
Провадження № 1-кс/487/1575/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2023 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області підполковника поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000875 від 31.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.1 п.5 ч. 2 ст. 115 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Херсонській області підполковник поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на тимчасово вилучене майно (речові докази, предмет злочину) з забороною користування та відчуження, а саме: предмет, ззовні схожий на автомат АК-74, на якому мається маркування НОМЕР_1 , двома магазинами до нього з набоями у кількості 60 шт (по 30 шт в одному магазині); предмет, зовні схожий на гранату типу Ф-1 з маркуванням 10726-85Т та запал УЗРГМ, який у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що СУ ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000875 від 31.05.2023 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.15, п.1 п.5, ч.2 ст.115 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.05.2023 о 20:52 до чергової частини Відділу поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення (ЄО 8225) про те, що 31.05.2023 о 19:45 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив замах на вбивство трьох потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 способом, небезпечним для життя багатьох осіб, а саме кинувши два предмети ззовні схожі на гранати в місце перебування потерпілих біля зазначеного будинку, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження потерпілим, однак, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив його з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілим було вчасно надано медичну допомогу.

У період часу з 23.30 год. до 02.15 год. 31.05.2023 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, під час якого виявлено та вилучено: предмет, зовні схожий на автомат АК-74 з маркуванням НОМЕР_1 та двома магазинами до нього з набоями у кількості 60 шт. (по 30 шт. в кожному магазині); предмет, зовні схожий на корпус гранати Ф-1 з маркуванням 10726-85Т та запал УЗРГМ.

Посилаючись на те, що вилучені речі є заборонені в офіційному обігу, з огляду на положення ст.ст. 961, 962 є предметом злочину та підлягає спеціальній конфіскації, слідчий звернулася до суду з клопотанням про арешт майна.

В судовому засіданні слідчий не була присутньою, надала до суду заяву, в якій просила розглянути клопотання за її відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Положеннями ст. 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПУ передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження (ч. 7 ст. 236 КК України).

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення №0000875 від 31.05.2023 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.15, п.1 п.5, ч.2 ст.115 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.05.2023 о 20:52 до чергової частини Відділу поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення (ЄО 8225) про те, що 31.05.2023 о 19:45 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив замах на вбивство трьох потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 способом, небезпечним для життя багатьох осіб, кинувши два предмети, ззовні схожі на гранати, в місце перебування потерпілих біля зазначеного будинку, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження потерпілим, однак, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчив його з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілим було вчасно надано медичну допомогу.

Відповідно до протоколу обшуку від 31.05.2023, у період часу з 23.30 год. до 02.15 год. 31.05.2023 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, під час якого виявлено та вилучено: предмет, зовні схожий на автомат АК-74 з маркуванням НОМЕР_1 та двома магазинами до нього з набоями у кількості 60 шт. (по 30 шт. в кожному магазині); предмет, зовні схожий на корпус гранати Ф-1 з маркуванням 10726-85Т та запал УЗРГМ.

Згідно з постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 від 01.06.2023 вилучене майно за місцем проживання ОСОБА_4 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено відповідність вилученого майна критеріям, які визначенні ст. 98 КПК України, враховуючи те, що вилученні речі є заборонені в офіційному обігу, з огляду на положення ст.ст. 961, 962 є предметом злочину та підлягає спеціальній конфіскації.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 167, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: предмет, ззовні схожий на автомат АК-74, на якому мається маркування НОМЕР_1 , двома магазинами до нього з набоями у кількості 60 шт. (по 30 шт. в одному магазині); предмет, зовні схожий на гранату типу Ф-1 з маркуванням 10726-85Т та запал УЗРГМ.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1