Справа № 712/4973/23
Провадження № 1-кс/712/2344/23
У Х В А Л А

19 травня 2023 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві (з дислокацією у м. Черкаси) ОСОБА_3 від 05.05.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000072 від 16.09.2023,

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою, в якій просить: поновити строк на оскарження, скасувати постанову слідчого Четвертого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві (з дислокацією у м. Черкаси) ОСОБА_3 від 05.05.2023 про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000072 від 16.09.2023; зобов`язати слідчого Четвертого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві (з дислокацією у м. Черкаси) ОСОБА_3 розглянути клопотання ОСОБА_2 від 05.05.2023 про проведення слідчої дії щодо допиту її в якості потерпілої відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

Розглянувши дану, скаргу слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається зі скарги скаржником пропущено строк звернення з вказаною скаргою.

Як зазначає скаржник 05 травня 2023 року о 20 год. 05 хв. нею отримано повідомлення на електрону пошту, у якому була постанова слідчого від 05.05.2023 про відмову у визнанні потерпілим (за аналогічним змістом попередньої) в супереч вимогам ч. 2 ст. 21, п. 3 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92, ст. 110 КПК України, а також повістку про виклик на допит в якості свідка на 18.05.2023.

Отже постанова про відмову у визнанні потерпілою скаржником отримана 05.05.2023, тому відлік на оскарження постанови почався 06.05.2023.

Таким чином останнім днем для подання скарги до слідчого судді є 15.05.2023.

Скарга сформована в системі «Електронний суд» 18.05.2023 та зареєстрована судом 19.05.2023 (згідно штампу канцелярії суду).

Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Згідно до ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Згідно з позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, висловленою в ухвалі від 26.08.2020 у справі №760/18778/18 «Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником».

У пунктах 93-96 ВП ВС у постанові від 19.01.2023 у справі № № 140/1770/19 зазначила, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників … судочинства та своєчасного виконання ними передбачених … певних процесуальних дій. Інститут строків … сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників … процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Тобто окрім принципу правової визначеності важливим також є і принцип добросовісності, як загально правовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Хоча стаття 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13.07.2017 по справі № 5-117кс(15)17.

Підстави пропуску строку на оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання скарги, проте такого слідчим суддею не встановлено.

Скаржник заявив клопотання про поновлення строку для оскарження постанови.

У скарзі скаржник зазначає, що заявник проявив активну позицію на встановлення обставин справи та активну співпрацю зі слідством, тому просить поновити строк на оскарження.

Слідчий суддя вважає, що наведені скаржником причини пропуску строку, а саме її активна позиція та активна співпраця, не є тими непереборними та об`єктивними причинами, які завадили скаржникові своєчасно звернутися до слідчого суду.

За таких обставин підстав для поновлення строку не вбачається.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України вказано, що скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За таких обставин, враховуючи, що скарга ОСОБА_2 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві (з дислокацією у м. Черкаси) ОСОБА_3 від 05.05.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000072 від 16.09.2023 подана з пропуском десятиденного строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, слідчий суддя не знайшов підстав для поновлення цього строку, тому скарга підлягає поверненню заявнику на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 304, ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку відмовити.

Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві (з дислокацією у м. Черкаси) ОСОБА_3 від 05.05.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000072 від 16.09.2023 та додані до нього матеріали - повернути заявнику.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1