07.09.2023 Справа № 940/1022/23
Провадження по справі № 1-кс/940/79/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року слідчий суддя Тетіївського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про арешт майна,

встановив:

Начальник сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області з клопотанням, погодженим прокурором Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , в якому просить накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане на ім`я ОСОБА_6 та яким фактично користується та володіє ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження речових доказів.

У судовому засіданні дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

ОСОБА_6 , у якого вилучено посвідчення водія, у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши пояснення дізнавача, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 03.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, за фактом підробки посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_6 .

Так, встановлено, що 03.09.2023 року о 03 годині 00 хвилин під час патрулювання в м. Тетіїв Київської області по вул. Соборна було зупинено автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , під час перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 , було виявлено, що воно має ознаки підроблення. У подальшому, було проведено огляд місця події та оглянуто посвідчення водія, яке було поміщено до спеціального пакету № 2955030 та вилучено до відділення поліції № 3 в якості речового доказу.

Опитаний з цього приводу водій автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив, що посвідчення водія, яке було вилучено 03.09.2023 працівниками поліції він отримав у сервісному центрі в м. Вінниця, після того, як пройшов навчання в автошколі.

Посвідчення водія серії НОМЕР_1 у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000134 від 03.09.2023 року, що підтверджується копією постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 03.09.2023 року.

Метою арешту є збереження посвідчення водія серії НОМЕР_1 , як речового доказу у цьому кримінальному провадженні, оскільки воно є об`єктом кримінально протиправних дій. Разом з тим, виникла необхідність у проведенні судово-технічної експертизи посвідчення водія серії НОМЕР_1 для з`ясування, чи дійсно підроблене зазначене посвідчення.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Перевіривши надані матеріали клопотання, заслухавши пояснення дізнавача, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки доведено, що зазначене вилучене майно, на яке просить дізнавач накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що слугує підставою для застосування обмежувальних заходів з метою уникнення його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 131-132, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000134 від 03.09.2023 року на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане на ім`я ОСОБА_6 та яким фактично користується та володіє ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження речових доказів.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1