Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/4174/23
Провадження №1-кп/523/1098/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

12.04.2023 м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 25.01.2023, за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Червона Гірка, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, українця, неодруженого, маючому на утриманні двох неповнолітніх дітей 2006 та 2019 років народження та матір пенсійного віку, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації ВЧ НОМЕР_1 НГУ, раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді старшого стрільця 2-го відділення 3-го стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України,діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 11.01.2023 року о 16 год. 30 хв., без поважних причин та відповідних дозволів командирів, в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби, а саме пост спостереження РОП №18/6у «Терен», за адресою: пляж Лузанівка, Суворовський район, місто Одеса, Одеська область, та ухилявся від проходження військової служби до 03.02.2023 року,більш точний час під час не встановлено, проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

2. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Суд вважає, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим слід кваліфікувати за ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України «самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану».

3. Позиція обвинуваченого

У судовому засіданні обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення вказаного у вироку, визнав себе винним у повному обсязі, та підтвердив, що за вказаними обставинами він залишив місце служби.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Покази обвинуваченого який показав, що є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 НГУ з 11.03.2022. Йому було визначено місце служби пост спостереження який розташований на пляжі «Лузанівка» м. Одесі. 11.01.2023 року о 16 год. 30 хв., без поважних причин та відповідних дозволів командирів, знаючи що у Державі введено військовий стан, у своїх справах залишив пост спостереження який розташований, за адресою: пляж Лузанівка, Суворовський район, місто Одеса, Одеська область, та повернувся до виконання своїх обов`язків, 03.02.2023 року. У скоєному кається, більше так вчиняти не буде. Планує продовжувати службу надалі.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням позиції прокурора, обвинуваченого, суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення злочину, які ніким не оспорюються, тому докази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення не досліджувалися, окрім показів обвинуваченого.

Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст.407 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України.

Крім того, були досліджені письмові докази які характеризують обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат, а саме: копія паспорту ОСОБА_4 та довідки про місце проживання, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного від 10.03.22, медична характеристика військовослужбовця ОСОБА_4 , службова характеристика відповідно до якої солдат ОСОБА_4 , не відповідає займаній посаді, витяг про призначення на посаду помічника гранатометника з 11.03.2022, довідки з мед.закладів відповідно до яких обвинувачений у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебував і не перебуває, вимога про судимість відповідно до якої ОСОБА_4 раніше не судимий, копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2., свідоцтво про смерть ОСОБА_6 матері дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. батьком якої є обвинувачений, пенсійне посвідчення матері обвинуваченого - ОСОБА_7 .

5. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому

5.1 Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 Кримінального кодексу України судом визнається щире каяття, адже він повністю визнав свою вини та правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчиненого злочину.

5.2 Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України з урахуванням приписів ст.337 КПК України в межах обвинувачення висунутого прокурором судом не встановлено.

6. Мотиви призначення покарання.

Суд, при обранні заходу примусу від імені Держави обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , щиро розкаявся, вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, є військовослужбовцем, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується негативно, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, матір пенсійного віку, бажає продовжити службу в лавах ЗСУ. Таким чином беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, в межах встановлених санкцією ч.5 ст.407 Кримінального кодексу України, суд приходить до переконання, що перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням.

7. Підстави для задоволення цивільного позову.

7.1 Цивільний позов у справі не заявлявся.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

8.1 Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.367-368,370-371,373-376,395,532 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до статті 76 КК України, нагляд за засудженим ОСОБА_4 покласти на командира військових частин в якій останній проходить службу. На момент ухвалення вироку саме на командира військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 - не обирати.

Іспитовий строк рахувати з моменту ухвалення вироку.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який тримається під вартою у той же строк з моменту вручення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя : ОСОБА_1