Справа №585/1037/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/168/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

До Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням звернувся засуджений ОСОБА_7 , який просить, беручи до уваги характеристику з його особової справи в виправній колонії, задовольнити його клопотання, звільнивши його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання. Своє рішення суд мотивував тим, що КК України та КПК України не визначають за судом права і можливості дострокового звільнення особи засудженої до покарання у виді довічного позбавлення волі, так як і не визначають процесуальної процедури вирішення даного питання, а також відсутність фактів, які б свідчили про те, що засуджений ОСОБА_7 беззаперечно своєю сумлінною поведінкою і ставлення до праці довів виправлення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив визнати розгляд справи Роменським міськрайонним судом Сумської області за його клопотанням про умовно-дострокове звільнення таким, що порушило ч.4-5 ст.9 КПК України, визнати відмову в задоволенні вищевказаного клопотання безпідставною, скасувати ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 квітня 2021 року, а матеріали провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції з додержанням вимог ч.4-5 ст.9 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги засуджений ОСОБА_7 вказував, що Роменським міськрайонним судом Сумської області було безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання, не було взято до уваги обґрунтувань з посиланнями на положення національного та міжнародного законодавства, які надають суду право та механізми застосування дострокового звільнення, чим було порушено право на справедливий суд.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої засудженим апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_7 належним чином дотримано.

Так, судом першої інстанції встановлено, що що ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2004 року за ст. ст. 115 ч. 1, 115 ч. 2 п. 13, 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі. Даний вирок переглянутий та залишений без змін ухвалою Верховного суду України від 07 грудня 2004 року.

Згідно довідки про відбуту, не відбуту частину покарання першого Державної установи «Роменська ВК №56» від 14.04.2021, вбачається, що ОСОБА_7 засуджений Апеляційним судом Дніпропетровської області від 03.08.2004 за ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі, станом на 15.04.2021 відбув 17 років 2 місяці та 5 днів, початок строку: 10.02.2004 року.

Відповідно до річної - характеристики на засудженого ОСОБА_7 від 20.04.2021 року від ДУ «Роменська ВК №56», засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 2004 року. Під час утримання в СІЗО міста Дніпропетровська допускав порушення режиму тримання, за що мав стягнення, не заохочувався, до праці не залучався. До Роменської ВК (№56) прибув 24.04.2005.За час відбування покарання допустив 1 порушення режиму тримання, яке наданий час погашене в установленому законом порядку. Не заохочувався. На виробництві установи до праці не залучався, у зв`язку із обмеженістю робочих місць. Згідно вироку має позов на відшкодування збитків, виконавчі листи до установи не надходили. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги, але потребує контролю. У відношенні до інших засуджених безконфліктний, товариський, за характером спокійний. Підтримує соціально-корисні зв`язки шляхом листування, отримує посилки, передачі, надаються побачення. Відповідно до ст.151-1КВК України, за сумлінну поведінку відбування покарання 01.08.2014 р. засудженого ОСОБА_7 було переведено з приміщення камерного типу, в якому тримаються дві особи, до багатомісного приміщення камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки, з наданням дозволу на участь у групових заходах освітнього культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру у порядку, встановленому законодавством. 31.08.2019 р. членами комісії «РВК-56» було прийнято рішення про відмову в поданні матеріалів до міжрегіонального управління щодо переведення до звичайних жилих приміщень виправної колонії максимального рівня безпеки. Вину у скоєному злочині визнає частково.

Колегія судді ввважає, що на обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції правильно врахував, що засуджений ОСОБА_7 звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, однак ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, оскільки КК України та КПК України станом на момент розгляду такого клопотання не визначали за судом права і можливості дострокового звільнення особи засудженої до покарання у виді довічного позбавлення волі, так як і не визначали процесуальної процедури вирішення даного питання, а також відсутність фактів, які б свідчили про те, що засуджений ОСОБА_7 беззаперечно своєю сумлінною поведінкою і ставлення до праці довів виправлення.

Отже, судом першої інстанції, в супереч доводам апелянта, обґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки на даний час відсутні передбачені законодавством України підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що Верховна Рада України 18 жовтня прийняла в другому читанні та в цілому урядові законопроекти 4048 від 03.09.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» та 4049 від 03.09.2020 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини».

Законопроекти було розроблено на виконання рішень Європейського суду з прав людини та Конституційного Суду України, ними, передбачається:

можливість заміни покарання у вигляді довічного позбавлення волі більш м`яким;

можливість застосування умовно-дострокового звільнення до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі;

Тобто, на даний час існує законодавчо урегульована процедура умовно-дострокового звільнення від відбування покарання осіб, які засуджені до довічного позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4