Провадження № 1-кп/127/521/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 від 23.02.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8 ,

потерпілої: ОСОБА_9 ,

захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, ч. 2 ст. 115 КК України.

У ході судового провадження прокурор ОСОБА_8 заявив клопотання про продовження застосованого запобіжного у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строком на 60 днів, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчинені ряду тяжких злочинів, а ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину та ряду тяжких злочинів, а тому вони можуть і надалі продовжувати вчинювати злочини, можуть переховуватись від суду, оскільки свідки у вказаному провадженні ще не допитані, обвинувачені можуть чинити тиск на свідків, а також обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Потерпіла ОСОБА_9 підтримала клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_12 заперечував щодо клопотання прокурора, зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, є особою молодого віку, а тому захисник просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 із тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника.

Захисник ОСОБА_10 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованих злочинах визнає, активно сприяв розкриттю злочинів, а тому захисник просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 із тримання під вартою на не пов`язаний із позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Захисник ОСОБА_11 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, а тому захисник просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 із тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Суд вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотань прокурора та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Так відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Глава 18 КПК України визначає мету та підстави застосування запобіжних заходів, роз`яснює загальні положення, визначає обставини, що враховуються при обранні, продовженні запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід розглядати у кожній справі окремо з урахуванням її особливостей (Рішення ЄСПЛ «Jecius проти Литви» заява №34578/97 від 31.07.2000).

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом, але за наявності чітких ознак, що цього вимагає справжній суспільний інтерес, який не зважаючи на наявність презумпції невинуватості переважає інтереси забезпечення права на свободу.

З вказаного слідує, що рішення суду про продовження строку тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає вимогам КПК України, але й постановлено з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Так, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2022 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. В подальшому, ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 неодноразово продовжувався.

Крім того, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2022 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. В подальшому, ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 неодноразово продовжувався.

Також, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2022 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. В подальшому, ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 неодноразово продовжувався.

При вирішенні клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою суд, крім наявності ризиків зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини у тому числі зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки останній обвинувачується у вчинені ряду особливо тяжких злочинів, до затримання не працював та не мав офіційного джерела доходу.

Суд вважає, що прокурором доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені ряду особливо тяжких злочинів, до затримання не працював та не мав офіційного джерела доходу, а тому він може і надалі продовжувати вчинювати злочини, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 зареєстрований та проживає на території Одеської області, а тому він може переховуватись від суду, оскільки обвинуваченому ОСОБА_7 достеменно відоме місце проживання потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, він може чинити на них тиск, а також обвинувачений ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки останній обвинувачується у вчинені ряду тяжких злочинів, до затримання не працював та не мав офіційного джерела доходу.

Суд вважає, що прокурором доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені ряду тяжких злочинів, до затримання не працював та не мав офіційного джерела доходу, а тому він може і надалі продовжувати вчинювати злочини, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 зареєстрований та проживає на території Кіровоградської області, а тому він може переховуватись від суду, оскільки обвинуваченому ОСОБА_5 достеменно відоме місце проживання потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, він може чинити на них тиск, а також обвинувачений ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки останній обвинувачується у вчинені ряду тяжких злочинів, до затримання не працював та не мав офіційного джерела доходу.

Суд вважає, що прокурором доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені ряду тяжких злочинів, до затримання не працював та не мав офіційного джерела доходу, а тому він може і надалі продовжувати вчинювати злочини, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 зареєстрований та проживає на території Херсонської області, а тому він може переховуватись від суду, оскільки обвинуваченому ОСОБА_6 достеменно відоме місце проживання потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, він може чинити на них тиск, а також обвинувачений ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ухвали суду не перестали існувати та не зменшились, а тому підстав для застосування відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні встановлено не було.

При цьому, судом враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити застосований до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у клопотаннях захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 370, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 із тримання під вартою на не пов`язаний із позбавлення волі відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 09.06.2023 включно.

У клопотанні захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 із тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 09.06.2023 включно.

У задоволені клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 09.06.2023 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1) для виконання та вручення обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: