У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 420 131 000 000 002 01 від 24 грудня 2013 року ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 грудня 2022 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Корогод Бородянського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14.12.2022 на задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 , кримінальне провадження, відомості щодо якого 24.12.2013 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 420 131 000 000 002 01 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди залишено без розгляду.

У провадженні вирішена доля речових доказів.

Вказане рішення суду мотивовано тим, що 28.03.2014 ОСОБА_6 отримав повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а 22.05.2014 обвинувальний акт у було скеровано до суду.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10.12.2015, що була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25.02.2016, відповідно до приписів ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення його недоліків і приведення обвинувального акта та доданих до нього документів у відповідність до КПК України впродовж розумного строку, який є об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків, а саме - 10 днів з моменту набуття вказаною ухвалою законної сили.

Надалі, згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування та наданими стороною обвинувачення у підготовчому судовому засіданні відповідними матеріалами, після повернення обвинувального акта для усунення недоліків у вказаному кримінальному провадженні прийнято ряд процесуальних рішень, а саме: постановою Київської обласної прокуратури від 15.07.2022 змінено групу прокурорів та старшого прокурора групи прокурорів; постановою Київської обласної прокуратури від 15.07.2022 визначено підслідність кримінального провадження за слідчими Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві; постановою Київської обласної прокуратури від 18.07.2022 визначено групу прокурорів та старшого групи прокурорів; постановою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, від 28.07.2022 визначено групу слідчих; постановою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, від 29.07.2022 визначено слідчу групу.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, а стороною обвинувачення жодним чином не спростовано, що після повернення обвинувального акта прокурору та до 15.07.2022 вчинялись дії, спрямовані на усунення недоліків у ньому.

Водночас, суд взяв до уваги, що 13.09.2022 прокурором Київської обласної прокуратури було складено обвинувальний акт, який цього ж дня було повторно скеровано до Ірпінського міського суду Київської області.

Отже, незважаючи на встановлений судом строк або будь-який інший строк, який у цьому випадку можна вважати розумним або виправданим, після усунення недоліків обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 було повторно складено та скеровано до Ірпінського міського суду Київської області, тобто більше, ніж через 6 років з моменту набрання законної сили судового рішення, яким такі недоліки було встановлено.

Також суд, підсумовуючи та обґрунтовуючи свої висновки, послався на те, що, змінюючи підслідність та двічі визначаючи групу слідчих, сторона обвинувачення фактично відновила досудове розслідування, чим поновила перебіг строку досудового розслідування, а тому повторне направлення обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні після усунення в ньому недоліків поза межами розумного строку з невиправданою затримкою у більше ніж 6 років відбулося поза межами строку досудового розслідування після повідомлення ОСОБА_6 про підозру.

Не погоджуючись з судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні № 420 131 000 000 002 01 від 24.12.2013 ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, в апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14.12.2022 скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що суд першої інстанції вийшов за межі наданих йому повноважень на стадії підготовчого судового засідання, чим допустив істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону - ч. 1 ст. 412 КПК України, що є безумовною підставою для скасування судового рішення за п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, а тому ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Прокурор, посилаючись на постанову Колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18.10.2022 (справа № 753/6486/21), вказує, що КПК України не передбачає не лише обов`язку, але й можливості відновлення досудового розслідування у випадку повернення обвинувального акта прокурора, оскільки, відповідно до ст. 282 КПК України, ця обставина не є підставою для такого відновлення, а тому прокурор стверджує, що повторне скерування обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 здійснювалося на виконання ухвали суду після усунення недоліків, де будь-які слідчі дії не проводилися, а досудове розслідування не відновлювалося.

А тому, на переконання прокурора, строки досудового розслідування у даному випадку не порушено, отже і рішення суду про закриття кримінального провадження є незаконним, необґрунтованим і перешкоджає подальшому кримінальному провадженню та розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 у найкоротші строки.

Також прокурор зазначає, що у прокурорів були відсутні матеріали кримінального провадження, що унеможливлювали направлення обвинувального акта до суду і лише листом Ірпінського міського суду Київської області від 08.02.2022, даного на запит прокуратури № 31/2-65 вих. 22 від 02.02.2022, прокуратуру повідомлено про те, що матеріали кримінального провадження знаходяться в Ірпінському міському суді Київської області.

Крім того, у зв`язку з збройною агресією російської федерації, розпочатої 24.02.2022, та у зв`язку з бойовими діями, які відбувалися на території м. Ірпеня, Ірпінський міський суд Київської області тимчасово припинив роботу та почав працювати в кінці травня на початку червня 2022 року, коли прокурор ознайомився з матеріалами кримінального провадження № 420 131 000 000 002 01 в Ірпінському міському суді Київської області лише 27.07.2022.

Скориставшисьправом, передбаченимст. 402 КПКУкраїни, захисникобвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подавзапереченнянаапеляційнускаргупрокурора, вякихпроситьапеляційнускаргупрокуроразалишитибеззадоволення, аухвалуІрпінськогоміськогосудуКиївськоїобластівід14.12.2022 про закриттякримінальногопровадженнястосовно ОСОБА_6 , обвинуваченогоувчиненнікримінальногоправопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 286 ККУкраїни, - беззмін, зобґрунтуваннямзаперечень.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції на предмет його законності, обґрунтованості та вмотивованості відповідно до положень ст. 370 КПК України, в межах апеляційної скарги, з урахуванням позиції сторін у провадженні в суді апеляційної інстанції, як передбачено ч. 1 ст. 404 КПК України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява № 8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них.

Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява № 2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно правил п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України у редакції, чинній на момент внесення відомостей про кримінальне правопорушення № 420 131 000 000 002 01 від 24.12.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, досудове розслідування повинно бути закінчено, зокрема, протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Водночас, загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину як визначено п. 3 ч. 2 цієї норми процесуального закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:

1) закрити кримінальне провадження;

2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження № 420 131 000 000 002 01, 24.12.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 24.12.2013 за участю водія ОСОБА_6 на ділянці автодороги по вул. Кірова в м. Буча Київської області.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за нормою ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 420 131 000 000 002 01 від 24.12.2013 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - 28.03.2014 (а.п. 8).

Саме з цієї дати розпочався перебіг строку досудового розслідування.

14.04.2014 сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування (а.п. 9).

15.04.2014 потерпілому ОСОБА_8 та підозрюваному ОСОБА_6 надано доступ до матеріалів досудового розслідування (а.п. 9).

06.05.2014 досудове слідство було відновлено, проведено ряд процесуальних (слідчих) дій, повідомлено ОСОБА_6 про змінену підозру, сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування (а.п. 9-10).

Доступ до матеріалів досудового розслідування надавався потерпілому 06.05.2014, підозрюваному та його захиснику - 06.05.2014, 07.05.2014-21.05.2014 (а.п. 9).

У межах строку досудового розслідування, встановленого ст. 219 КПК України, у вказаному кримінальному провадженні 22.05.2014 затверджено обвинувальний акт та цього ж дня його було направлено до Ірпінського міського суду Київської області, хоча в реєстрі вказана дата - 08.05.2014 (а.п. 11).

Строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не зупинявся.

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 05.11.2014 ОСОБА_6 виправдано за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, який скасовано ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28.01.2015 з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

У подальшому, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10.12.2015, яка була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25.02.2016 (а.п. 11), обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні повернуто прокурору для усунення недоліків і приведення обвинувального акта та доданих до нього документів у відповідність до КПК України впродовж розумного строку, який є об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків, а саме - 10 днів з моменту набуття вказаною ухвалою законної сили.

У свою чергу, повернення обвинувального акта не передбачає поновлення завершеного досудового розслідування, оскільки з втратою чинності КПК 1960 року запроваджено докорінно новий підхід до здійснення кримінального провадження.

Зокрема, з метою підвищення гарантій прав підозрюваних та обвинувачених ліквідовано інститут направлення/повернення справи/провадження прокурору для проведення додаткового розслідування.

Отже, повернення обвинувального акта прокурору не може використовуватися стороною обвинувачення для проведення будь-яких процесуальних дій, крім приведення його у відповідність до вимог ст. 291 КПК України, у спосіб виконання відповідних повноважень для усунення його недоліків на виконання вказівок суду.

Таким чином, не має підстав вважати, що після повернення обвинувального акта прокурору може здійснюватися подальше проведення досудового розслідування, що кореспондується і з нормами ст.ст. 282, 295 КПК України, які регламентують випадки відновлення досудового розслідування та порядок продовження строку досудового розслідування, що не пов?язані з поверненням обвинувального акта прокурору.

Такого висновку дійшов Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у своїй постанові від 18.10.2022 за наслідком касаційного перегляду судових рішень попередніх інстанцій у справі № 753/6486/21, на яку також послався і прокурор в апеляційній скарзі вказуючи, що при поверненні обвинувального акта, прокурор має тільки повноваження для усунення його недоліків на виконання вказівок суду.

Як далі слідує з аналізу положень кримінального процесуального закону, що висвітлено і в постановв Верховного Суду від 18.10.2022, чинний КПК України не містить положення, яке б визначало строк, протягом якого після повернення судом обвинувального акта прокурору сторона обвинувачення має виправити його недоліки і звернутися до суду з виправленим обвинувальним актом за умови виконання такої процесуальної дії без невиправданої затримки, відповідно до ч. 2 ст. 113 КПК України (п. 22 постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18.10.2022, справа № 753/6486/21).

Приписи ч.ч. 1, 5 ст. 28 КПК України передбачають, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

За правилами ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

У свою чергу, надаючи оцінку щодо перебігу строку досудового розслідування, виправданості та розумності строку, протягом якого у вказаному кримінальному провадженні стороною обвинувачення виправлялися недоліки обвинувального акта, суд першої та апеляційної інстанції встановив наступне.

Так, після набрання 25.02.2016 законної сили ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 10.12.2015 про повернення обвинувального акта прокурору, його надіслали 12.04.2016 на адресу Прокуратури Київської області (а.п. 161, 161 зв.).

При цьому, стороною обвинувачення не наведено будь-яких доказів тому, що після повернення обвинувального акта прокурору в квітні 2016 та до 15.07.2022 прокурором вчинялися будь-які, спрямовані на усунення недоліків обвинувального акта у досліджуваному провадженні.

І тільки 13.09.2022 прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 було складено та затверджено скорегований обвинувальний акт, який цього ж дня було повторно скеровано до Ірпінського міського суду Київської області.

Тобто, незважаючи на встановлення судом строк на усунення недоліків обвинувального акта/чи взагалі за не встановленням такого строку цей строк більш, ніж 6 років 6 місяців не можна вважати розумним або виправданим для усунення недоліків обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 , коли обвинувальний акт було повторно складено та скеровано до Ірпінського міського суду Київської області.

При цьому, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що ініціатором апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції від 10.12.2015, якою обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні було повернуто прокурору для усунення недоліків, - є сторона обвинувачення, представник якої брав безпосередню участь у судових засіданнях судів першої та апеляційної інстанцій, в останньому випадку - 25.02.2016 про залишенні ухвали суду від 10.12.2015 - без змін.

Як далі випливає з реєстру матеріалів досудового розслідування (а.п. 11) та наданими сторонами у провадженні відповідними матеріалами, після повернення обвинувального акта для усунення недоліків у вказаному кримінальному провадженні прийнято ряд процесуальних рішень, а саме:

- постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури від 15.07.2022 змінено групу прокурорів та старшого прокурора групи прокурорів (а.п. 66-67);

- постановою прокурора у провадженні ОСОБА_5 від 15.07.2022 визначено підслідність кримінального провадження за слідчими Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (а.п. 68-69);

- постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури від 18.07.2022 визначено групу прокурорів та старшого групи прокурорів (а.п. 44-45);

- постановою керівника Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 28.07.2022 визначено групу слідчих (а.п. 72-73);

- постановою керівника Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 29.07.2022 визначено слідчу групу (а.п. 74-75).

Доводи прокурора у провадженні ОСОБА_5 , що визначення групи прокурорів та слідчих (останніх визначено, як стверджує прокурор, за відсутності проведення процесуальний дій), а також прийняття рішення щодо підслідності вказаного провадження були необхідними процесуальними діями з метою приведення обвинувального акта у відповідність до вимог ст. 291 КПК України, - не можна розцінити як належне обґрунтування розумності та виправданості строку, протягом якого усувалися недоліки обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні, у тому числі і у зв`язку з тим, що станом на момент звернення з обвинувальним актом (зміненим) до суду та постановлення ухали про його повернення цих недоліків взагалі не існувало і вказівок суду першої інстанції в ухвалі від 10.12.2015 щодо їх усунення - не було.

Колегія суддів погоджується і з висновком суду першої інстанції про те, що, змінюючи підслідність, двічі визначаючи групу слідчих та прокурорів, сторона обвинувачення фактично відновила досудове розслідування, чим штучно поновила перебіг строку досудового розслідування, а тому повторне направлення обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні після усунення в ньому недоліків поза межами розумного строку - 13.09.2022 відбулося поза межами строку досудового розслідування після повідомлення ОСОБА_6 про підозру - 06.05.2014.

Крім того, доводи прокурора у провадженні ОСОБА_5 про те, що зміна підслідності, визначення групи слідчих та прокурорів не є в змісті ч. 1 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) діями, що вказують на відновлення досудового розслідування, - можна було б прийняти до уваги наряду з іншими обставинами, якби ухвалення вказаних постанов відбулося в квітні 2016 року після направлення обвинувального акта до суду, а не в липні 2022 року після реорганізації структур органів досудового розслідування/прокуратури з направлення обвинувального акта до суду - в вересні 2022 року.

Не є переконливими і доводи апеляційної скарги прокурора про те, що матеріали кримінального провадження не надходили у розпорядження органу прокуратури, оскільки згідно відповіді голови Ірпінського міського суду Київської області від 08.02.2022, після постановлення ухвали про повернення обвинувального акта прокурору від 10.12.2015, кримінальне провадження № 420 131 000 000 002 01 було повернуто до Київської обласної прокуратури, про що свідчить супровідний лист з відміткою про його отримання (а.п. 136, 161 зв.).

І за будь-яких обставин, прокурор ОСОБА_5 не надав суду апеляційної інстанції доказів, що спростовують вказане посилання суду щодо направлення матеріалів кримінального провадження до Київської обласної прокуратури після 10.12.2015/25.02.2016 чи те, що навіть після отримання відповідей від 02.07.2021, що зареєстрована в прокуратурі 21.04.2021 (а.п. 161), чи 09.02.2022 (а.п. 136), чи ознайомленні з матеріалами провадження в суді 27.07.2022 - направлення до суду нового/скорегованого обвинувального акта відбулося тільки в вересні 2022 року, тобто за сплином 1 року 5 місяців, 7 місяців чи 2 місяців, відповідно, починаючи з 21.04.2021.

Отже, є незрозумілим, що на думку прокурора є найкоротшим чи розумним строком у розумінні закону.

Водночас, як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов?язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням).

А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 15.03.2021 у справі № 676/6116/18, від 05.04.2021 у справі № 676/804/20, від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20).

Подібного висновку щодо необхідності дотримання розумності строків усунення недоліків обвинувального акта, як того вимагає ч. 1 ст. 28 КПК України, дійшов Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у своїй постанові від 08.11.2022 за наслідком касаційного перегляду судових рішень попередніх інстанцій у справі № 636/336/21, в якій виправлення недоліків обвинувального акта тривало близько дев`яти місяців, що суд касаційної інстанції визнав невиправдано тривалим.

В контексті викладений дат не є переконливими і доводи прокурора про те, що вчасному усуненню недоліків обвинувального акта перешкодила збройна агресія російської федерації, бо воєнний стан в Україні введено на підставі Указу Президента України від24.02.2022 за№64/2022 "ПровведеннявоєнногостанувУкраїні", щонабравчинностіодночаснознабраннямчинностіЗаконуУкраїни"ПрозатвердженняУказуПрезидента"ПровведеннявоєнногостанувУкраїні"№2102-ІХвід24.02.2022, з 24.02.2022 строком на 30 діб, з подальшим його продовженням, тоді як обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 повернуто прокурору для усунення недоліків в квітні2016 року.

Дійсно, згідно відомостей, які містяться на офіційному сайті Ірпінського міського суду, рішенням зборів суддів № 2 від 03.03.2022, у зв`язку із введенням на території України 24.02.2022 воєнного стану та наявністю загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів, керуючись ст. 128 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положенням про збори суддів Ірпінського міського суду Київської області запроваджено особливий режим роботи суду, який полягає в тимчасовому зупиненні здійснення судочинства Ірпінським міським судом Київської області до усунення обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06.03.2022 за № 1/0/9-22 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" на підставі ч. 7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема Ірпінського міського суду Київської області, що змінено розпорядженням Голови Верховного Суду від 19.05.2022 № 30/0/9-22, яким відновлено територіальну підсудність судових справ Ірпінському міському суду Київської області з 20.05.2022.

Тобто, саме Ірпінський міський суд Київської області не здійснював правосуддя з 06.03.2022 до 20.05.2022, проте прокурор ОСОБА_5 не послався на те, що у цей період прокурор звертався до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області, що здійснював правосуддя у провадження/справах підсудних Ірпінського міського суду Київської області, як не вказав і того, чому після відновлення діяльності суду прокурор звернувся до нього для ознайомлення зі справою тільки 27.07.2022.

Не виказав прокурор ОСОБА_5 свого бачення і тієї обставини, що суд повернув обвинувальний акт Київській обласній прокуратурі в квітні 2016 року і у який процесуальний спосіб та на підставі якого процесуального рішення прокурора/органу досудового розслідування вона була направлена до суду та перебувала там за трактуванням прокурором відповіді з суду від 08.02.2022 про те, що матеріали кримінального провадження, що були долучені до судової справи, не підлягають поверненню та можуть бути предметом дослідження судов під час повторного розгляду обвинувального акта (а.п. 136).

Підстав, визначених ч. 2 ст. 412 КПК України, які б слугували скасуванню досліджуваної ухвали суду першої інстанції від 14.12.2022 з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції на підставі ст. 415 КПК України - прокурор ОСОБА_5 не навів.

Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - Закон 2147-VIII) ч. 1 ст. 284 КПК України доповнено п. 10, відповідно до приписів якого кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Закон 2147-VIII набрав чинності 15.12.2017, а вищевказані зміни введено в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, тобто з 16.03.2018.

При цьому, Законом 2147-VIII передбачено, що зазначені зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін (п. 4 параграфа 2 розділу 4 Законом 2147-VIII).

Разом з тим, постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31.10.2022 у справі № 753/12578/19 зроблено висновок про те, що положення п. 4 параграфа 2 "Прикінцевих положень" Закону № 2147-VIII щодо здійснення судового контролю за продовженням строку досудового розслідування підлягають застосуванню з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 58 Конституції України, ст.ст. 5, 8, 9 КПК України.

З урахуванням же вищенаведених положень Конституції України, КПК України та юридичних позицій Конституційного Суду України, викладених у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 №1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, можна стверджувати, що Закон № 2147-VIII застосовується до тих правовідносин, які продовжують існувати або виникли після набрання ним чинності, що знайшло своє вирішення і в ухвалі Верховного Суду від 16.02.2022 у справі № 725/5513/19, якою визначено, що законодавчі зміни, якими ч. 1 ст. 284 КПК України доповнено п. 10, що введені в дію з 16.03.2018 за приписами ч. 1 ст. 5 КПК України передбачають прийняття процесуальне рішення згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент прийняття такого рішення.

Отже, з огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції і дійшов обґрунтованого висновку, що у кримінальному провадженні № 420 131 000 000 002 01 від 24.12.2013 після повідомлення особи про підозру сплив строк досудового розслідування, бо ОСОБА_6 не підозрюється у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, тобто, кримінальне провадження згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України - підлягає закриттю.

Доля речових доказів у провадженні вирішена на підставі ст. 100 КПК України, а цивільний позов прокурора у зв`язку з закриттям кримінального провадження залишено без розгляду.

За викладеним, апеляційна скарга прокурора у провадженні ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у провадженні ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 грудня 2022 року, якою на задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 , кримінальне провадження, відомості щодо якого 24 грудня 2013 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 420 131 000 000 002 01 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3