Справа №302/1119/23
Провадження №1-кп/302/114/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2023смт. Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке 17 квітня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Привілля Лисичанського району Луганської області, одруженого, з базовою середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

17.04.2023, близько 01:00 години, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2107», реєстраційним знаком НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Долина-Хуст» в напрямку смт. Міжгір`я в с. Торунь Хустського району Закарпатської області у темну пору доби, при сухому асфальтно-бетонному покритті дороги, на заокругленому відрізку дороги в ліво по ходу руху вказаним автомобілем, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху, діючи самовпевнено та самонадіяно, не обрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, допустив наїзд на перешкоду у вигляді лежачого на дорожньому покритті ОСОБА_7 , жителя АДРЕСА_2 , якого ОСОБА_3 переїхав керуючи вказаним автомобілем за напрямком його руху, в результаті чого ОСОБА_7 не приходячи до свідомості помер в КНП ЛПУ «Міжгірська районна лікарня» 22.04.2023.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №29/м від 26.05.2023, у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: перелом основи черепа, забій головного мозку, субарахноїдального крововиливу, субдуральної гематоми, перелом ребер зліва та справа, перелом кісток та хрящів носа, множинні крововиливи обох легень, ушиті рани на волосистій частині голови в скроневій ділянці справа, рана нижньої третини шиї по центру (трахеостома), множинні синці та садна голови, тулубу, кінцівок.

Тілесні ушкодження у вигляді перелому основи черепа, забою головного мозку, субдуральної гематоми, субарахноїдального крововиливу, множинних крововиливів обох легень, виникли прижиттєво і кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження і мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті потерпілого.

Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок поєднаної тупої травми голови та тулубу, яка супроводжувалася забоєм головного мозку, субдуральною гематомою, субарахноїдальним крововиливом, переломом основи черепа, переломами ребер зліва та справа, множинними крововиливами обох легень, які призвели до розвитку травматичного шоку, що і стало безпосередньою причиною смерті його. Дана причина смерті підтверджується виявленими пошкодженнями внутрішніх органів під час проведення експертизи та даними судово-гістологічного методу дослідження. Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по механізму стиснення між колесами легкового автомобіля та твердим дорожнім покриттям в результаті переїзду та могли виникнути при обставинах ДТП та вкладаються в час події, яка мала місце 17.04.2023.

Разом з тим, у відповідності до висновку інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/107-23/4589-ІТ від 18.05.2023, у заданій дорожній ситуації водій автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107», з реєстраційним знаком НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , повинен був керуватися технічними вимогами пунктів 12.2 та 12.3 чинних Правил дорожнього руху України з посиланням на термін «небезпека для руху» та «безпечна швидкість», який є в пункті 1.10 ПДР України.

З технічної точки зору, в умовах даної дорожньо-транспортної ситуації водій автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107» номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , при своєчасному застосуванні екстреного гальмування мав технічну можливість зупинити свій транспортний засіб до місця наїзду та уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. Також, з технічної точки зору, при заданих вихідних даних, в діях водія автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107» держаний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , вбачається невідповідність технічним вимогам пункту 12.3 чинних Правил дорожнього руху України з посиланням на термін «небезпека для руху» та «безпечна швидкість», недотримання яких у своїй сукупності, знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно 17.04.2023 в нічний час він, керуючи автомобілем «ВАЗ 2107» та рухаючись автодорогою «Долина-Хуст» в напрямку смт. Міжгір`я в с. Торунь Хустського району Закарпатської області, на заокругленому відрізку дороги проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, внаслідок чого допустив наїзд на лежачого на дорожньому покритті чоловіка. В скоєному щиро розкаявся, висловив жаль з приводу наслідків проявленої ним неуважності та недотримання правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні зауважила про відсутність у неї претензій до обвинуваченого та не наполягаючи на призначенні йому суворого покарання, при вирішенні вказаного питання покладалася на розсуд суду.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, не оспорює фактичні обставини по провадженню, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки частини 3 статті 349, частини 2 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого, з?ясування позиції потерпілої щодо міри покарання, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального провадження, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, які ним не оспорюються, роз`яснивши усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення в порядку дослідження доказів згідно частини 3 статті 349 КПК України, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за частиною 2 статті 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Санкцією частини 2 статті 286 КК України передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

За змістом частин першої та другої статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог статті 65 КК України:

--- суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання (пункт 3 частини 1);

--- особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (частина 2).

За змістом частини 1 статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При вирішенні питання про вид і розмір покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення та його наслідки, умови за яких було вчинене кримінальне правопорушення, характер допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, керував транспортним засобом у тверезому стані, вчинив кримінальне правопорушення з необережною формою вини, яка свідчить про те, що в будь-якому випадку, вчиняючи дане кримінальне правопорушення, не бажав настання тяжких наслідків, і за жодних обставин не мав наміру спричинити смерть потерпілому, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, одружений, його вік та стан здоров`я, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має стійкі соціальні зв`язки, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позицію потерпілої висловлену нею в судовому засіданні та сторони обвинувачення щодо необхідності призначення покарання з іспитовим строком з позбавленням права керування транспортними засобами, а також обставини, що впливають на його покарання, з яких пом`якшуючими відповідно до статті 66 КК України визнає: щире каяття, про що свідчить повне визнання своєї вини та готовність нести покарання за вчинене, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також добровільне відшкодування завданого збитку. Обтяжуючих обставин згідно статті 67 КК України, не встановлено.

Як вбачається з досудової доповіді Хустського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, ризик небезпеки ОСОБА_3 для суспільства та ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб.

За встановлених у сукупності обставин, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, змісту досудової доповіді, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, які свідчать про дійсне, відверте визнання останнім своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позиції потерпілої та сторони обвинувачення, виходячи з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, реалізуючи принципи законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що в даному конкретному випадку виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції закону, за яким визнає його винуватим із застосуванням статей 75 та 76 КК України, а також із позбавленням права керування транспортними засобами.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами, а також буде відповідати не тільки загальним принципам призначення кримінального покарання, але й принципу його незворотності.

Призначаючи покарання, суд також зауважує, що тимчасова ізоляція від суспільства обвинуваченого, враховуючи дані про його особу, на переконання суду, не буде для останнього доцільнішим для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, аніж контроль протягом визначеного терміну над його поведінкою та мисленням самим обвинуваченим, супроводженим зовнішнім контролем з боку органу пробації.

В порядку статті 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Відповідно до статті 124 КПК України, із ОСОБА_3 необхідно стягнути процесуальні витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в розмірі 3824,00 грн. на користь держави.

Накладений під час досудового розслідування арешт на рухоме майно підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та йому призначити покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку терміном два роки не вчинить нового кримінального правопорушення.

Згідно пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 3 824,00 грн. (три тисячі вісімсот двадцять чотири гривні).

Скасувати арешт накладений згідно ухвали слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19.04.2023на автомобіль марки «ВАЗ» модель «21070», 2005 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 та який перебуває у володінні й користуванні ОСОБА_3 .

Речовий доказ: автомобіль марки «ВАЗ» модель «21070», 2005 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1