Номер провадження: 11-сс/813/1310/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2023 року про відмову в застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000797 від 28 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10 липня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до нього застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Крім того на підозрюваного покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали до 06 вересня 2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Підозрюваний ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого за застосувати до нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що раніше він до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, за місцем служби та проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки та статус учасника бойових дій.

За таких обставин підозрюваний зазначає, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання цілком зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Захисник ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту з забороною залишати житло в період часу з 23 години до 05 години ранку наступної доби.

Захисник зазначив, що саме такий запобіжний захід є найбільш доцільним та ефективним, відповідає особі підозрюваного та є обґрунтованим заходом забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали доводи викладені в їх апеляційних скаргах.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України за наступних обставин.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , обіймаючи посаду інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №1 управління патрульної поліції Дніпропетровської області ДПП, маючи спеціальне звання - старший лейтенант, тобто, будучи згідно примітки до ст.364 КК України службовою особою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого незаконного збагачення, через не встановлену в ході досудового розслідування групу мессенджеру «Телеграм» з тематикою «зброя», з метою збуту боєприпасів, почав спілкування з одним із учасників вказаної групи - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому, ОСОБА_8 перейшов із вказаної групи до особистого спілкування через мессенджер «Телеграм» з ОСОБА_10 , повідомивши останньому про наявність у його володінні бойових припасів - патронів калібру 5,45х39 мм. в кількості 660 (шістсот шістдесят) штук та запропонував ОСОБА_10 їх купити за 8 250 (вісім тисяч двісті п`ятдесят) гривень.

ОСОБА_10 погодився на вказану пропозицію після чого ОСОБА_8 повідомив, що вказані грошові кошти необхідно перерахувати на банківську картку № НОМЕР_1 , яка перебуває в його володінні.

В подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 14 грудня 2022 року у невстановленому в ході досудового розслідування місці ОСОБА_8 придбав бойові припаси -патрони калібру 5,45х39 мм. в кількості не менше 476 штук.

Після перерахування ОСОБА_10 грошових коштів на вказаний номер банківської картки № НОМЕР_1 , ОСОБА_8 14 грудня 2022 року, знаходячись за адресою: м.Дніпро, вул.Північнодонецька, 2, у не встановлений в ході досудового розслідування час, без передбаченого законом дозволу, за допомогою відділення № 41 ТОВ «НОВА ПОШТА», направив зазначені бойові припаси - патрони калібру 5,45х39 мм. в кількості 476 штук ОСОБА_10 на відділення № 136 ТОВ «НОВА ПОШТА», яке знаходиться за адресою м.Одеса, вул.Богдана Хмельницького, 74, після чого останнім їх отримано та добровільно видано співробітникам поліції.

Згодом, враховуючи пересилання меншої кількості набоїв, аніж зазначалося ОСОБА_8 , останній у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 18 грудня 2022 року у невстановленому в ході досудового розслідування місці придбав бойові припаси - патрони калібру 5,45х39 мм. в кількості не менше 61 штуки.

В подальшому, 18 грудня 2022 року знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Північнодонецька, 2, у не встановлений в ході досудового розслідування час, без передбаченого законом дозволу, за допомогою відділення № 41 ТОВ «НОВА ПОШТА», ОСОБА_8 направив зазначені бойові припаси - патрони калібру 5,45х39 мм. в кількості 61 штук ОСОБА_10 на відділення № 136 ТОВ «НОВА ПОШТА», яке знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 74, після чого останнім їх отримано та добровільно видано співробітникам поліції.

Таким чином, за допомогою вказаних засобів поштового зв`язку та банківського платежу, за період з 14 грудня 2022 року по 18 грудня 2022, ОСОБА_8 збув ОСОБА_10 бойові припаси - патрони калібру 5,45х39 мм. в кількості 537 (п`ятсот тридцять сім) штук, отримавши винагороду в розмірі 8 250 (вісім тисяч двісті п`ятдесят) грн.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду мобільного телефону заявника - з відповідними скрин-шотами переписки ОСОБА_10 з ОСОБА_8 ; протоколами розсекречених НСРД в яких зафіксовано фактичні обставини кримінального провадження; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; висновками експерта щодо збутих боєприпасів та їх придатності до стрільби; протоколами огляду посилок з патронами; протоколом тимчасового доступу до речей і документів ТОВ «НОВА ПОШТА» про направлення посилки ОСОБА_8 ; протоколом тимчасового доступу до речей і документів АТ «Райффайзен Банк» про отримання коштів на карту, що вказав ОСОБА_8 , а також іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Апеляційний суд вважає, що матеріали кримінального провадження, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_8 .

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, а також їх сукупності для висновку про винуватість особи, або її невинуватість, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою згідно положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до статей 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Що стосується доводів сторони захисту про необґрунтованість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та існування підстав для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд не погоджується з такими доводами з огляду на наступне.

Апеляційний суд враховує, що запобіжний захід не є покаранням за вчинений злочин, а є заходом забезпечення кримінального провадження, метою застосування якого є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним у ч.1 ст.177 КПК України.

У даному кримінальному провадженні слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених пунктами 1), 2) та 3) ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також, що ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Окремо апеляційний суд звертає увагу на існування ризику, передбаченого п.2) ч.1 ст.177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 в ході особистої переписки повідомлялося ОСОБА_10 про наявність у його володінні інших видів зброї та боєприпасів, а отже підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які б підтверджували ймовірний збут боєприпасів ним.

Разом з тим на теперішній час застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід повністю запобігає вищевказаним ризикам, оскільки обмежує право пересування ОСОБА_8 цілодобового.

В свою чергу апеляційний суд зазначає, що на даній стадії досудового розслідування більш м`які запобіжні заходи у виді нічного домашнього арешту та особистого зобов`язання вищевказаним ризикам запобігти не зможуть.

При цьому апеляційний суд приймає до уваги особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, адже він одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є учасником бойових дій.

Водночас апеляційний суд не може залишити поза увагою той факт, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в сфері незаконного поводження з бойовими припасами перебуваючи на посаді поліцейського, в той час як основним його службовим обов`язком є протидія злочинності та підтримання публічної безпеки і порядку.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував всі обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про те, що на даній стадії досудового розслідування до ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 193, 194, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду Одеської області від 10 липня 2023 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4