Справа № 279/6414/20
1-во/279/3/23
У Х В А Л А

іменем України

30 червня 2023 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участі дистанційно прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши заяву прокурора у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України, про виправлення описки у судовому рішенні, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області перебували матеріали кримінального провадження №0000494 від 18.12.2020 року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України.

25.08.2021 року по вказаному кримінальному провадженні було ухвалено вирок, яким було затверджено угоду про визнання винуватості укладену 18 грудня 2020 року між прокурором прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду за додержанням законів НПУ та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку та підозрюваним у кримінальному провадженні №0000494 від 18.12.2020 року ОСОБА_5 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст. 28, ч.1 ст.203-2 КК України і призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 7500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12750 (дванадцять тисяч сімсот п"ятдесят ) гривень.

Угоду про визнання винуватості укладену 18 грудня 2020 року між прокурором прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду за додержанням законів НПУ та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку та підозрюваним у кримінальному провадженні №0000494 від 18.12.2020 року ОСОБА_6 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_7 затверджено.

ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст. 203-2 КК України і призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 7500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12750 (дванадцять тисяч сімсот п"ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 витрати на залучення експертів в розмірі по 2124,85 дві тисячі сто двадцять чотири гривні 85 копійок) з кожного.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21 серпня 2020 року та ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 липня 2020 року скасувано.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

31.08.2021 року від прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 надійшла заява про виправлення описки у вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.08.2021 року, а саме: вірно вказати узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 7500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 127500 гривень. В угоді про визнання винуватості та вироці суду помилково вказано суму - 12750 грн.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15.09.2021 року заяву задоволено.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 07.12.2021 року в задоволенні заяви прокурора ОСОБА_8 про виправлення описки у вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.08.2021 року відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 29.05.2023 року, відповідно до Постанови Верховного Суду від 20.03.2023 року Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15.09.2021 року, якою виправлено описку у вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.08.2021 року скасовано та направлено на новий розгляд в суді першої інстанції.

Прокурор в судовому засіданні вимоги заяви підтримав.

ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви прокурора.

Захисник обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви прокурора. Зазначив, що заява є необгрунтованою та безпідставною, порушує гарантії правової визначеності, а також не відповідає вимогам КПК України. Затвердженою угодою було визначено покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з урахуванням положень ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 12750 гривень. Сторони погодились на призначення покарання саме в такому розмірі, суд переконавсі у добровільності укладення сторонами угоди, узгоджену сторонами вид та міру покарання. Підстави оскарження обвинувального вироку обвинуваченим було роз`яснено. Судом під час ухвалення вироку було порушено вимоги п.1,2 ч.7 ст. 474 КПК України, згідно з яких суд перевіряє угоду на відповідність вимогами цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови суперечать вимогам цього Кодексу та /або закону; умови угоди не відповідають інтересам сусіпльства. Однак, до даного часу прокуро, який укладав угоду про визнання винуватості вирок суду не оскаржив. Вироку суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визхнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встанволених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексук, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. А тому, в задоволенні заяви просив відмовити, оскільки ухвала суду про виправлення описки буде скасована.

Заслухавши доводи учасників, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 539 КПК України визначено питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Так однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Цю властивість судового рішення в праві називають «незмінністю судового рішення». Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Незмінність є елементом законної сили судового рішення суду, але не правовим наслідком набрання ним цієї сили. Вона є властивістю рішення суду як процесуального документа, як акта правосуддя, що набувається ним незалежно від набрання законної сили. Моменти набрання судовим рішенням законної сили та виникнення у нього властивості незмінності різні. Незмінним судове рішення стає ще до набрання ним законної сили. Статичний елемент законної сили судового рішення (стабільність рішення) не вичерпується виключністю та неспростовністю, а включає в себе також властивість незмінності.

Передбачену цією статтею, а також ч.5 ст.371 КПК можливість усунення судом окремих недоліків свого рішення не можна вважати його зміною. Саме тому, деякі недоліки судового рішення можуть бути усунені судом, який ухвалив (постановив) рішення шляхом виправлення описок і очевидних арифметичних помилок.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може ускладнити виконання в цілому судового рішення.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки.

Не є арифметичними помилками, а отже, не можуть бути виправлені в порядку, передбаченому коментованою статтею, застосування неправильних методик підрахунку та неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Отже, виправлення допущених у вироку описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цього судового рішення.

Ініціатива щодо виправлення в судовому рішенні описок і арифметичних помилок може виходити від будь-кого з учасників кримінального провадження, інших заінтересованих осіб чи самого суду незалежно від того, набрало це рішення законної сили чи ні.

Отже, судом можуть бути усунуті помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що виправлення описки є правом, а не обов`язком суду і необхідність її виправлення виникає тоді, коли допущена описка має істотний характер, спотворює текст судового рішення, що може призвести до труднощів або унеможливить його виконання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

В провадженні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області перебували матеріали кримінального провадження №0000494 від 18.12.2020 року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України.

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25 серпня 2021 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 18 грудня 2020 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду за додержанням законів НПУ та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку та підозрюваним у кримінальному провадженні №0000494 від 18 грудня 2020 року ОСОБА_5 , з іншого боку.

ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч 2 ст. 27, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 203-2 КК і призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК у виді штрафу у розмірі 7500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят ) грн.

Цим же вироком затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 18 грудня 2020 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду за додержанням законів НПУ та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , з одного боку та підозрюваним у кримінальному провадженні №0000494 від 18 грудня 2020 року ОСОБА_6 , з іншого боку.

ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК і призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК у виді штрафу у розмірі 7500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 витрати на залучення експертів в розмірі по 2124,85 грн (дві тисячі сто двадцять чотири гривні 85 копійок) з кожного.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21 серпня 2020 року та ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 липня 2020 року, скасований. Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Проте, судом встановлено, що вироком суду від 25.08.2021 року, який набрав законної сили та ніким із сторін кримінального провадження не оскаржено, затверджено умови угоди про визнання винуватості.

У конкретному випадку суд не вбачає правових підстав для внесення виправлення у рішення суду, оскільки вказане, на переконання суду, не є опискою, а висновком суду, при цьому таке виправлення, на думку суду, може привезти до фактичного погіршення становища обвинувачених, яке не ґрунтується на законі, оскільки виправлення допущених у судовому рішенні описок допускається, якщо це не стосується зміни суті судових рішень.

Наведене вище узгоджується із судовою практикою Верховного Суду, зокрема, до таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12.11.2020р. (справа № 127/8685/19, постанова від 22.07.2021р. (справа № 234/8904/20).

Отже, суд вважає, що виправлення у вироку суду грошового еквівалента суми штрафу, погіршує умови засуджених, а отже впливає на покарання і зміст вироку, заявником фактично порушено питання про зміну судового рішення шляхом внесення до нього нових даних, що не може бути предметом судового розгляду, який проводиться судом за правилами ст. 379, 380 КПК України, а тому заява про виправлення зазначеної описки у судовому рішенні задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.379, 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви прокурора у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.203-2 КК України, про виправлення описки у судовому рішенні відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:

Копія згідно з оригіналом