Справа №705/3054/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в режимі відеоконференції обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0000044 від 05.02.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000044 від 05.02.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою судді за вказаними матеріалами кримінального провадження було призначено підготовче судове засідання.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому засіданні подала цивільний позов та просила суд прийняти вказану позовну заяву та долучити її до матеріалів кримінального провадження.

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_7 підтримав заявлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов та просив суд прийняти та долучити його до матеріалів кримінального провадження.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував з приводу прийняття цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 до розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти прийняття позовної заяви.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст.128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з п. 1, п. 2, п.8, п.9, п.10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити ім`я позивача і відповідача, їх місце проживання, зміст позовних вимог, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Поданий цивільний позов відповідає вимогам 1, п. 2, п.8, п.9, п.10 ч. 3 ст. 175 та ч. 1 ст. 177 ЦПК України, тому суд вважає за можливе прийняти позовну заяву потерпілої ОСОБА_6 та приєднати її до кримінального провадження.

У підготовчому засіданні прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважає, що наданий суду обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акту прокурору, внесення подання для визначення підсудності немає.

У підготовчому засіданні обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Потерпіла та її представник в підготовчому засіданні не заперечували проти призначення справи до судового розгляду

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду з наступних підстав.

Кримінальне провадження підсудне Уманському міськрайонному суду Черкаської області.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, який складений відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокурору не встановлено.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст. 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду. З метою підготовки до судового розгляду суд: визначає дату та місце проведення судового розгляду; з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Враховуючи наведені вимоги діючого кримінально-процесуального законодавства України, суд зазначає, що під час підготовчого судового засідання будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду не заявлено.

Відповідно до ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення вказаного кримінального провадження до судового розгляду.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 31.05.2023 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 2 місяці з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Оскільки строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчується 31.07.2023 року, то прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, на адресу суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , про зміну міри запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, оскільки вважає, що на цей час відсутні будь-які ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України. Вказує, що ОСОБА_4 не має наміру переховуватися від суду, позбавлений можливості пошкодити будь-яким чином усі можливі докази у кримінальному провадженні, оскільки усі можливі докази були вилучені. Крім того ОСОБА_4 не має потреби впливати на потерпілих та свідків, і потерпіла подала заяву про те, що обвинувачений ніякого тиску на неї не чинив, а навпаки допомагає їй при лікуванні. Також не доведено, що її підзахисний має намір вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати суду іншим чином. Вказує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, де позитивно характеризується тощо.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане прокурором ОСОБА_8 клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від суду, незаконно впливати на потерплу та свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому обрання відносно нього будь-якого іншого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не надасть можливості уникнути вказаних ризиків.

З урахуванням зазначених обставин вважає, що клопотання захисника обвинуваченого не обґрунтоване, оскільки наявність постійного місця проживання, відсутність судимості та позитивна характеристика з місця роботи не виключають та не спростовують визначених слідчим суддею при обранні обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила задовольнити подане нею клопотання про зміну міри запобіжного заходу, оскільки вважає, що заявлені прокурором ризики нічим не підтверджені. Її підзахисний раніше не вчиняв злочинів та не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, намагається усіма можливими засобами допомогти потерпілій пройти лікування після дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, йому необхідно мати можливість заробляти на життя для забезпечення себе і своєї сім`ї, а також виниклих нових обставин, а саме заявлення потерпілою позову про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти продовження строку обраного відносно нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та просив суд задовольнити клопотання захисника і змінити йому міру запобіжного заходу на особисте зобов`язання. Підтвердив, що не має наміру ухилятися від суду та вчиняти кримінальні правопорушення, а також здійснювати тиск на свідків та потерпілу або перешкоджати судовому розгляду будь-яким іншим чином оскільки всіляко сприяє органу розслідування.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник в підготовчому засіданні підтримали клопотання захисника та вважали за доцільне змінити обвинуваченому запобіжний захід на менш суворий. Також потерпіла підтвердила, що обвинувачений не здійснює відносно неї ніякого тиску та всіляко сприяє лікуванню.

Суд, вислухавши позицію прокурора, врахувавши думку обвинуваченого, захисника обвинуваченого, потерпілої та її представника, приходить до наступного.

Згідно положень ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд повинен врахувати наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Також суд вважає, що не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу 31.05.2023 року.

Так, є достатні підстави вважати, що існує ризик незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою дачі неправдивих показів або зміни наданих під час досудового розслідування показань на його користь, тим самим він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також, на думку суду є ризик того, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування досудового розслідування може не з`являтись до суду під приводом перебування на лікуванні, відрядженні, подорожі тощо, що унеможливить проведення судового розгляду в розумні строки.

Разом з тим суд вважає недоведеним прокурором наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки враховуючи особу обвинуваченого та поведінку під час досудового розслідування, а також відсутність даних щодо порушення та недотримання ним будь-яких процесуальних обов`язків, та сама по собі тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини, не може свідчити про наявність таких ризиків.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення, не розпочато, оскільки лише проведено підготовче засідання та до закінчення строку дії запобіжного заходу судовий розгляд не буде завершений.

Суд враховує, що згідно правової позиції Європейського суду з прав людини (пункт 17 рішення ЄСПЛ у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні протит Італії», пункт 63 рішення ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії»), за наслідками та способами застосування міри запобіжного заходу, як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини.

На думку суду, прокурором не наведені обставини та не надані достатні докази, які б підтверджували необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 саме цілодобового домашнього арешту, а також враховуючи заявлений потерпілою цивільний позов, обвинуваченому має бути надана можливість працювати та отримувати заробітну плату з метою вжиття заходів щодо відшкодування завданої шкоди.

В судовому засіданні не доведено, що лише запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на даному етапі судового розгляду може запобігти наявним ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання прокурора та вважає за необхідне продовжити обраний ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло в нічний період доби із покладенням на нього раніше визначених обов`язків.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що клопотання сторони захисту щодо зміни міри запобіжного заходу на найбільш м`який, а саме особисте зобов`язання не підлягає до задоволення, оскільки такий захід не зможе належним чином запобігти наявним ризикам, а продовжений відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічну пору доби забезпечить можливість останнього для належного існування та не порушить його прав та свобод, вказаних захисником як підстав для можливості застосування особистого зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 199, 201, 314-316, 369-372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Матеріали кримінального провадження №0000044 від 05.02.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, призначити до судового розгляду на 27 липня 2023 року на 11 год. 30 хв. в залі судових засідань Уманського міськрайонного суду Черкаської області за адресою: вул. Кизила Андрія, 18, м. Умань Черкаської області.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих, представника потерпілої та свідків.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити частково.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло в певний період доби на строк два місяці, тобто до 18 вересня 2023 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 протягом встановленого строку домашнього арешту наступні процесуальні обов`язки:

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня, без дозволу прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися із населеного пункту за місцем проживання без дозволу прокурора чи суду;

- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

У випадку порушення умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та визначених обов`язків, до обвинуваченого може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому - до відома, та направити до Уманського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області - для виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1