Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2093/23
Провадження № 1-кс/644/486/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду в м. Харкові клопотання дізнавача СД ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000059 від 20.02.2023 року, погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна, -

УСТАНОВИВ:

18.04.2023 року до суду подано відповідне клопотання. Просили накласти арешт на мобільний телефон марки «ZTE Blade A7», синього кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_5 . Одночасно просили мобільний телефон марки ZTE Blade A7», синього кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , передати на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 .

В обгрунтування клопотання зазначено, що відомості за даним фактом 20.03.2023 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку січня 2023 року, точної дати не встановлено, приблизно о 12:00 год. за адресою: м. Харкі, вул. Михайла Водяного, невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа мобільним телефоном марки «ZTE» ОСОБА_5 , чим завдала останній матеріальну шкоду.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 , повідомила, що 05 січня 2023 приблизно о 11:00 год., остання зайшла у гості за адресою: АДРЕСА_1 , до жінки її покійного дядьки- ОСОБА_6 з метою поспілкуватися, поки вони стояли у неї задзвонив телефон марки «ZTE», вона поспілкувалась та поклала телефон до кишені, потім на прохання раніше невідомого їй чоловіка, ввімкнула на телефоні музику, в подальшому тимчасово надала свій телефон цьому чоловіку та пішла у дім, а коли повернулась його вже не було. Зі слів знайомого ОСОБА_7 , цього чоловіка звуть ОСОБА_8 , на прізвисько « ОСОБА_9 », який проживав в гуртожитку на пр. Олександрівському у м. Харкові біля супермаркету «Посад». В ході оперативно-розшукових заходів було встановлено місцезнаходження телефона марки «ZTE Blade A7» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який знаходився у гр. ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_10 під час допиту надав показання, що отримав телефон у лютому 2023 року від свого колишнього співробітника ОСОБА_11 , допитаний свідок ОСОБА_11 пояснив, що в січні 2023 року він купив телефон марки «ZTE Blade A7» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 у малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_12 .

17.04.2023 року ОСОБА_10 на підставі заяви добровільно видав телефон марки «ZTE Blade A7», синього кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2

17.04.2023 дізнавачем СД ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , було оглянуто вказаний мобільний телефон та винесено постанову про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів.

Дані виявлені та вилучені речі мають значення для встановлення обставин, передбачених ст. 91 КПК України, а також мають відповідно до ст.98 КПК України значення речових доказів - матеріальних об`єктів, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та по яким в подальшому будуть призначені відповідні судові експертизи. Накладення арешту необхідно для можливості призначити відповідних експертиз, належного забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, з метою надання даних предметів для безпосереднього дослідження в суді.

Відповідно ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно; арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі наведеного, та враховуючи те що речі, добровільно видані на підставі заяви ОСОБА_10 , можуть зберігати сліди кримінального правопорушення, мають значення речових доказів.

Прокурором та дізнавачем було подано заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили клопотання задовольнити. Особа, власник майна, стосовно якого розглядається клопотання про арешт, ОСОБА_5 , у судове засідання не прибула, подала заяву, зазначила, що не заперечує проти розгляду справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали за клопотанням, встановлено наступне.

Відповідно до витягу з ЄРДР № 0000059 від 20.02.2023 року, відомості до реєстру внесені за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України. Дізнавач ОСОБА_3 , прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_13 .

Відповідно до протоколу допиту потерпілої ОСОБА_5 ,остання повідомила, що 05 січня 2023 приблизно о 11:00 год., остання зайшла у гості за адресою: АДРЕСА_1 , до жінки її покійного дядьки- ОСОБА_6 з метою поспілкуватися з нею та спитати чи потрібні їй фотографії її чоловіка та сина, які залишились у неї. Вони поспілкувалися, обговорили останні події, та вона пішла від неї. Виходячи за ворота будинку вона зустрілась зі своїм знайомим ОСОБА_14 та раніше невідомим їй чоловіком, які заходили до будинку ОСОБА_15 , як вона зрозуміла, вони заходили до неї в гості щоб випити самогон. Вони деякий час стояли та спілкувались. Поки вони стояли у неї задзвонив телефон марки «ZTE», це була її донька. Вона поспілкувалась з донькою та поклала телефон до кишені. Після чого вищевказаний раніше невідомий чоловік попросив увімкнути музику. Весь цей час вона тримала телефон у руці. ОСОБА_7 сказав їй, що вже хоче зайти в дім та випити самогону. Вона запропонувала зайти разом. Вищевказаний раніше невідомий чоловік просив у неї телефон, бо він хотів ще постояти, покурити та послухати музику. Вона надала йому свій телефон та разом з ОСОБА_7 зайшла до дому. Через деякий час вони вирішили повернутися на вулицю та покликати знайомого ОСОБА_7 який залишався на вулиці, але виявили, що вищевказаний невідомий чоловік на місці відсутній. Вони разом з ОСОБА_7 почали його шукати але нікого не знайшли. Вона почала питати ОСОБА_7 , хто був цей чоловік, на що він їй пояснив, що його звуть ОСОБА_8 , на прізвисько « ОСОБА_9 », пояснив що він постійно змінює місце проживання, останнє відоме це гуртожиток, який знаходиться на пр. Олександрівському у м. Харкові біля супермаркету «Посад». Ярослав був високого зросту приблизно 190 см., вік 45-50 років, волосся темного кольору, обличчя Овальне, великий ніс, одягнутий був у куртку сірого кольору, спортивні штани темного кольору, кросівки спортивні з сіткою чорного кольору.

Свідок ОСОБА_10 під час допиту надав показання, що отримав телефон у лютому 2023 року від свого колишнього співробітника ОСОБА_11 , допитаний свідок ОСОБА_11 пояснив, що в січні 2023 року він купив телефон марки «ZTE Blade A7» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 у малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_12 .

17.04.2023 року ОСОБА_10 на підставі заяви добровільно видав телефон марки «ZTE Blade A7», синього кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2

17.04.2023 дізнавачем СД ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , було оглянуто вказаний мобільний телефон та винесено постанову про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України клопотання містить посилання на конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження третьою особою таким майном. Вилучене майно, відповідає вимогам ст.98 Кримінального процесуального кодексу України щодо речових доказів.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя погоджується із доводами дізнавача щодо необхідності з метою призначення відповідних судових експертиз, а також для збереження та речових доказів, є доцільним накласти арешт на відповідне вилучене майно, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Що стосується вимоги клопотання про визначення місця зберігання речового доказу, то зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. При цьому, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Тобто, вимогами процесуального закону не передбачено обов`язку слідчого судді при вирішенні питання про застосування заходу забезпечення у вигляді арешту, визначати місце зберігання відповідного арештованого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000059 від 20.02.2023 року, погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна, - задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «ZTE Blade A7», синього кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_5 , виданого на підставі заяви гр. ОСОБА_10 .

Клопотання у частині визначення місця зберігання вилученого майна у ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 19.04.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1