печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0001045, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, клопотання прокурора про продовження строків тримання ОСОБА_5 під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження № 0001045, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

15.05.2023 ухвалою Печерського районного суду м. Києва до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.07.2023 включно.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження тримання ОСОБА_5 під вартою на 60 діб. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Зокрема, зважаючи на тяжкість злочину та суворість можливого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, існує реальна загроза того, що ОСОБА_5 , може переховуватися від суду, про що свідчить те що, особа веде аморальний спосіб життя, постійного доходу не має. Крім того, ОСОБА_5 на виклики слідчого на 30.08.2022, 31.08.2022, 01.09.2022, 02.029.2022, 03.09.2022, 05.09.2022 до Печерського УП ГУНП у м. Києві не з`явився та не надав підтвердження про причини неявки, що вказує на те, що останній ухилявся від органів досудового розслідування. Ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків наявний, оскільки ОСОБА_5 відомі анкетні дані всіх учасників кримінального провадження, що вказує на те, що обвинувачений може впливати на свідків шляхом погроз та умовлянь. Також існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у завданні тілесних ушкоджень ОСОБА_6 шляхом застосування розкладного ножа, обвинувачений не має постійного місця працевлаштування та характеризується як особа, яка схильна до вчинення кримінальних правопорушень. Зазначені ризики на теперішній час не зменшились, оскільки ОСОБА_5 належним чином не виконував покладені на нього обов`язки щодо прибуття за викликом до слідчого, слідчого судді, передбаченого п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України. Також 29.08.2022 ОСОБА_5 вручено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розгляд зазначеного клопотання призначено на 30.08.2022, про що підозрюваний належним чином повідомлений. Однак, на визначену дату ОСОБА_5 не з`явився, у зв`язку з чим до останнього було застосовано привід.

Прокурор також зазначає, що інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до обвинуваченого з наступних причин. Застосування особистого зобов`язання вимагає наявності особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. До того ж останній, перебуваючи на свободі, зможе ухилятися від суду, незаконно впливати, здійснювати тиск на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; а також в подальшому продовжувати злочинну діяльність. Особиста порука не може бути застосована з огляду на те, що на адресу Печерської окружної прокуратури м. Києва не надходили письмові звернення осіб, які б могли поручитися за обвинуваченого, оскільки будь-які міцні соціальні зв`язки у останнього у м. Києві відсутні та ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість. Домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків, а також встановлено, що останній за місцем реєстрації не проживає, оскільки має конфлікт з родичами, які також там мешкають. Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують саме такий рівень суворості запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що ризик незаконного впливу на свідків повністю нівелюється тим, що обвинувачений проживає у м. Полтава. У разі продовження до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді мінімальної застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Також вказав, що на даному етапі провадження частина ризиків вже відпала, документи досліджені, потерпілий допитаний. Крім того, звертає увагу, що обвинувачений та потерпілий примирилися і останньому компенсована шкода.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням матеріалів справи та особи обвинуваченого, суд вважає такими, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Ризик переховуватися від суду вбачається з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_5 , та суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а саме покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України встановлене у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Крім того, суд враховує, що обвинувачений не має підтвердженого фактичного місця проживання, місця роботи та міцних соціальних зв`язків, що підтверджує існування відносно нього ризику переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні не зменшився та продовжує існувати, що обумовлює необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу з метою запобігання цим ризикам. Посилання захисника ОСОБА_4 на проживання обвинуваченого ОСОБА_5 у м. Полтава вказаних ризиків не спростовує.

Також існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання наркотиків (опій), стимуляторів, канабіоідів та алкоголю, синдром залежності, будь-якого легального джерела доходу не має.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що контроль за процесуальною поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу - неможливий, а тому наявні підстави для продовження до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і вказаних висновків доводи сторони захисту не спростовують.

Крім того, з урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного злочину із застосуванням насильства.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 177, 178, 183, 314-316, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити до 02 вересня 2023 року включно застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1