В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/614/23

Провадження № 1-кп/348/216/23

03 травня 2023 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданнів м. Надвірна Івано-Франківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бистриця Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянина України, із повною середньою освітою, який зареєстрований як фізична особа-підприємець, одруженого, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст.263 КК України,

інші учасники: прокурор ОСОБА_4

встановив:

наприкінці жовтня 2021 року ОСОБА_3 , знайшов у лісі в с. Бистриця Надвірянського району Івано-Франківської області нестандартну стрілецьку нарізну вогнепальну зброю-обріз дрібнокаліберної гвинтівки ТОЗ калібру 5,6 мм, яку вирішив забрати та зберігати за місцем свого проживання (АДРЕСА_1 ). З цією метою ОСОБА_3 , умисно, забрав зазначену зброю та приніс за місцем свого проживання, де зберігав без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення її працівниками поліції. 25.11.2021 працівники поліції у ході проведення обшуку вилучили зазначену вогнепальну зброю. В ході досудового розслідування встановлено, що вказаний обріз відноситься до нестандартної стрілецької нарізної вогнепальної зброї, придатний для здійснення пострілів. Такими діями, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України, а саме придбання та зберігання вогнепальної зброї, яка не є гладкоствольною мисливською, без передбаченого законом дозволу.

Обвинуваченийвизнав повністю вину у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України за обставин викладених у обвинувальному акті. У судовому засіданні дав такі показання. У кінці жовтня 2021 року він ішов лісом поблизу с. Бистриця та побачив пакет біля дерева. У пакеті був покритий іржею обріз. До цього у обвинуваченого був дозвіл на носіння зброї, однак на той момент строк дії дозволу вже закінчився. Обвинувачений знав, що зберігати зброю без дозволу не можна, однак, все ж забрав її. Знахідку обвинувачений приніс додому і зберігав під диваном. Він думав здати дану зброю, але не встиг. Приблизно через місяць працівники поліції провели обшук і вилучили зазначену зброю з його дому. У вчиненому щиро розкаявся. Просив його судово не карати. При призначення покарання врахувати стан його здоров`я, а також те, що на даний час він переніс інфаркт.

В судовому засіданні були досліджені такі документи, що характеризують особу обвинуваченого:картка з особистими даними обвинуваченого; вимога щодо відсутності судимостей; довідка про склад сім"ї, відповідно до якої за місцем проживання обвинуваченого також зареєстровані: ОСОБА_5 - дружина, ОСОБА_6 - син, ОСОБА_7 - невістка, ОСОБА_8 - онука; характеристика з місця проживання, згідно з якою він характеризується позитивно; довідка про неперебування обвинуваченого на обліку у лікаря-психіатра, довідка КНП "Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради" від 03.08.2022 №502, відповідно до якої обвинуваченому одноразово надавалась медична допомога в стаціонарних умовах Обласного наркологічного диспансеру (реорганізовано в КНП"ПНЦ ІФ ОР") з 11.05.2010 по 13.13.05.2010; виписку ЦМКЛ 4908/23, відповідно до якої обвинувачений перебував на стаціонарному лікуванні з 14.04.2023 по 18.04.2023, діазноз: гострий трансмуральний інфаркт міокарда; результати магнітно-резонансної томографії головного мозку, відповідно до якої у обвинуваченого виявлено позамозковий об`ємний утвір лівої лобної ділянки (найбільш імовірно менінгіома); інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об"єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , власником є обвинувачений; довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємця, відповідно до якої обвинувачений є фізичною особою-підприємцем; свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця відповідно до якого обвинувачений зареєстрований як ФОП; свідоцтво платника єдиного податку, згідно з яким обвинувачений як ФОП перебуває на спрощеній системі оподаткування з 01.01.2012, ставка єдиного податку 5% група - 3; довідку про взяття обвинуваченого на облік як платника податків від 03.08.2010 №40; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого обвинувачений здійснює підприємницьку діяльність за кодами: 02.20, 16.10, 46.73.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і ці обставини сторони не оспорюють.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, придбання та зберігання вогнепальної зброї, яка не є гладкоствольною мисливською, без передбаченого законом дозволу.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер вчиненого ним кримінального проступку, обставини вчинення кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, висновок органу пробації, відповідно до якого виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі, його вік, сімейний стан, стан здоров"я (обвинувачений має утворення у лобній ділянці головного мозку та нещодавно переніс гострий інфаркт міокарда), обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування, тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

З приводу можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням суд вважає обгрунтованою позицію прокурора, який просив застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України при призначенні покарання.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним вчиненні інкримінованому йому злочину та призначити йому покарання у виді позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на нього тільки основні обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

У ході досудового розслідування 09.03.2023 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання та покладені обов"язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою, не відлучатися за межі Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, які діють до 07.05.2023 включно.

У ході судового розгляду прокурор просив, продовжити строк дії зазначених обов`язків до набрання вироком законної сили. Обвинувачений щодо продовження не заперечував.

За наведених обставин, а також враховуючи те, що строк дії обов`язків за обраним запобіжним заходом на момент розгляду справи ще не закінчився, суд вважає за необхідне продовжити строк дії обов`язків, зазначених в ухвалі слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області щодо ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу.

У ході судового провадження були досліджені документи щодо речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: постанова слідчого про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 28.07.2022, акт приймання-передачі на зберігання речових доказів та приймальний акт від 29.03.2023 №18. Відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, речові докази, а саме: обріз промислово виготовленої дрібнокаліберної гвинтівки ТОЗ, 1957 року випуску, калібр 5,6 мм, виготовлений шляхом переробки саморобним (кустарним) способом - знищити.

На підставі ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1887,70 гривень на користь держави.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, поклавши на нього такі обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи.

Продовжити ОСОБА_3 строк дії обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.03.2023 про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання - до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ - обріз промислово виготовленої дрібнокаліберної гвинтівки ТОЗ, 1957 року випуску, калібр 5,6 мм, виготовлений шляхом переробки саморобним (кустарним) способом - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1887 (одну тисячу вісімсот вісімдесят сім) гривень 70 копійок на користь держави.

Вирок може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1