КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в режимі відеоконференцзв`язку з Державною установою "Київський слідчий ізолятор" апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 квітня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04.04.2023 задоволено клопотання старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органів безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , та продовжено підозрюваній ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 30 днів, до 03.05.2023 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

________________________________________________________________________________________

Справа 761/11100/23 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/2547/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказував на недоведеність вказаних у клопотанні ризиків.

Додані до клопотання слідчогоматеріали містять лише докази щодо можливої причетності ОСОБА_10 до інкримінованого кримінального правопорушення.

Апелянт звертав увагу на те, що ОСОБА_6 підозрюється фактично у наданні своєї банківської картки цивільному чоловіку ОСОБА_10 , що не тягне за собою кримінальної відповідальності. Підозрювана не могла контролювати, яким саме особам у подальшому ОСОБА_10 надасть її картковий рахунок.

Крім того, у матеріалах провадження відсутні будь-які докази, що грошові кошти надійшли на картковий рахунок ОСОБА_6 саме за поширення ОСОБА_10 інформації.

Слідчий суддя не врахував, що підозрювана має молодий вік, стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, раніше не судима.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 від 16.01.2023, за підозрою громадян України ОСОБА_10 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Як зазначено у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що на початку січня 2023 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, але не пізніше 15.01.2023, громадянка України ОСОБА_6 , за попередньою змовою з громадянином України ОСОБА_10 , з корисливих мотивів та з метою передачі надання інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань представникам держави, що здійснює збройну агресію проти України, вступили у злочинну змову з користувачем на ім`я « ІНФОРМАЦІЯ_2 », аккаунт « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який використовує номер стільникового зв`язку НОМЕР_1 , зв`язок з яким підтримував безпосередньо ОСОБА_10 , використовуючи мобільний телефон з номером стільникового зв`язку НОМЕР_2 та встановленим на ньому месенджером «Telegram».

При цьому, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 достовірно розуміючи, що вказана особа є представником російської федерації, погодилися, за грошову винагороду, надати останньому інформацію про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які не розміщувалися у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Для отримання грошової винагороди, за повідомлення інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які не розміщувалися у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, ОСОБА_6 надала дані своєї банківської картки, що має № НОМЕР_3 ОСОБА_10 для передачі представнику держави, що здійснює агресію проти України.

16.01.2023 близько 12 години ОСОБА_6 на виконання злочинної змови та приховання своїх протиправних намірів прибула разом з ОСОБА_10 до Херсонського обласного госпіталю інвалідів та ветеранів війни, на території якого перебуває значна чисельність військовослужбовців Збройних сил України та представників інших утворених відповідно до законів України військових формувань, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою фіксації місця розташування військових Збройних Сил України, їх кількості, входів та виходів території.

У подальшому, в той же час ОСОБА_10 , на виконання свого злочинного умислу направленого на надання інформації про розташування Збройних Сил України представникам держави, що здійснює збройну агресію проти України, зафіксував на відео розташування Херсонського обласного госпіталю інвалідів та ветеранів війна, а також, використовуючи месенджер «Telegram», відправив відео користувачу на ім`я « ІНФОРМАЦІЯ_2 », аккаунт « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який використовує номер стільникового зв`язку НОМЕР_1 .

Так, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що вона 16.01.2023, знаходячись у м. Херсон, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, надала представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України, розташування об`єкту збройних сил України, який не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно долучених до клопотання матеріалів, зокрема даних протоколу затримання від 17.01.2023, 16.01.2023 о 12 год. 05 хв. затримано ОСОБА_6 згідно ч. 1 ст. 208 та п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

17.01.2023 о 02 год. 32 хв. ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у поширенні інформації про розташування Збройних сил України та інших утворень відповідно до законів України військових формувань, їх ідентифікації на місцевості, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчиненому в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, за попередньою змовою та з метою надання такої інформації представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 с. 114-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.01.2023 відносно підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15.03.2023, без визначення розміру застави.

Постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_13 від 02.03.2023 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000041 до трьох місяців, тобто до 16.04.2023.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.03.2023 продовжено строк тримання підозрюваної ОСОБА_6 під вартою до 06.04.2023 кулючно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30.03.2023 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000041 до п`яти місяців, тобто до 17.06.2023.

31.03.2023 старший слідчий 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням від 28.03.2023, погодженим прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органів безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , в якому просив продовжити підозрюваній ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 30 днів, в межах строку досудового розслідування, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04.04.2023 задоволено клопотання слідчого, та продовжено підозрюваній ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 30 днів, до 03.05.2023 включно.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_6 із інкримінованим їй кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, є обґрунтованою.

Слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою станом на день розгляду клопотання слідчого, зокрема, необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій, без яких завершити досудове розслідування не можливо .

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, особу підозрюваної, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винною у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити або сховати будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами та даними про конкретні обставини інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваної, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.

При цьому, продовживши підозрюваній ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, враховуючи фактичні обставини та кваліфікацію інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, зміст підозри та вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Даних, які б унеможливлювали подальше утримання ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваної ОСОБА_6 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні колегія суддів виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, не виключена ймовірність того, що остання у разі, якщо не буде обмежена у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини злочину, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності ризику впливу на свідків, оскільки він існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Матеріали судового провадження також містять докази про продовження існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 перебуваючи на волі, знищити або сховати будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, які поряд із раніше зазначеними ризиками теж залишаються існувати та вірогідність настання яких є досить високою.

Стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Наведені захисником відомості про особу підозрюваної, зокрема те, що вона має молодий вік, стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, раніше не судима, не є достатньою підставою для застосування щодо неї більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання захисника на відсутність доказів причетності ОСОБА_6 до інкримінованого кримінального правопорушення, відсутність доказів надходження грошових коштів на картковий рахунок підозрюваної саме за поширену ОСОБА_10 інформацію, колегія суддів вважає передчасними.

Так, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 квітня 2023 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3