Дата документу 30.05.2023 Справа № 316/1999/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/930/23Головуючий у 1-й інстанції - ОСОБА_1
Єдиний унікальний №316/1999/21Доповідач у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 09 травня 2023 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Дніпровка Василівського району Запорізької області, зареєстрована та мешкає у АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА

Вказаною ухвалою районного суду до 07.07.2023 року включно продовжено строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник просив ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Свої вимоги мотивував тим, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню. Наявність вказаних ризиків у клопотанні прокурора про продовження тримання під вартою не підтверджено жодними доказами. Прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. Апелянт вказує, що обвинувачена раніше не судима, відомості щодо перешкоджання нею кримінальному провадженню відсутні. На переконання апелянта, підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 відсутні, з огляду на те, що матеріали кримінального провадження знаходяться на тимчасово окупованій території м.Василівка Запорізької області.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; з`ясувавши позицію захисника, який повністю підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні; прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.115 КК кримінального правопорушення.

Розпорядженням Верховного Суду територіальна підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області на час воєнного стану визначена за Заводським районним судом м.Запоріжжя.

Прокурор звернулась до суду з клопотанням про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

Суд першої інстанції, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченої, виходив з того, що у справі існують ризики того, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідка, тому необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої, оскільки більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, а також запобігти настанню встановлених ризиків.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим ст.177 КПК ризикам.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності зазначених у ст.177 КПК ризиків, зобов`язаний оцінити та врахувати й передбачені ст.178 КПК обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

На переконання колегії суддів, рішення суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності передбачених ст.177 КПК ризиків, суд першої інстанції правильно встановив, що заявлені ризики переховування від суду та незаконного впливу на свідка об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 .

На підтвердження вказаних ризиків свідчить те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, який є особливо тяжким та становить підвищений ступінь суспільної небезпеки, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років.

Крім того, обвинувачена розлучена, малолітніх та неповнолітній дітей на утриманні не має. Відомостей щодо офіційного працевлаштування ОСОБА_8 та наявності в неї стабільного джерела доходу матеріали провадження не містять.

Наведені обставини дають достатні підстави для висновку, що обвинувачена, будучи обізнаною про суворість покарання, яке може бути їй призначено у разі визнання її винуватою, опинившись на волі, потенційно може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 не завершено і наразі триває, свідок ще не допитаний в судовому засіданні. Відтак, з огляду на обставини вчинення інкримінованого злочину, який поставлено у провину обвинуваченій, існують достатні підстави стверджувати про існування ризику незаконного впливу на свідка.

Відтак, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, колегія суддів, усупереч доводам апеляційної скарги захисника, вважає, що прокурором доведено обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі.

Наведені вище обставини дали суду достатні підстави для висновку щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченої. При цьому, більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, а також запобігти настанню встановлених ризиків.

На переконання колегії суддів, рішення суду про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою відповідає характеру і тяжкості інкримінованого діяння, даним про особу обвинуваченої та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченої, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Даних, які би безумовно унеможливлювали подальше утримання ОСОБА_8 під вартою, надані матеріали провадження не містять.

Отже колегія суддів, виходячи з наведених в апеляційній скарзі захисника мотивів, не вбачає законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 09 травня 2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4