КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/7451/22 Провадження № 11-кп/824/1251/2023 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001069 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 13 січня 2022 року Голосіївським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 17 000 грн;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі прокурор, яка здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить скасувати вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2022 року в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

У решті вирок суду просить залишити без змін.

Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді трьох років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ухвалено обчислювати з дня фактичного затримання ОСОБА_6 за цим вироком.

У строк відбуття покарання зараховано строк затримання ОСОБА_6 з 26 травня 2022 року по 01 червня 2022 року.

Вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 13 січня 2022 року ухвалено виконувати самостійно.

Вироком також вирішене питання про стягнення процесуальних витрат та щодо речових доказів.

За доводами апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого вважає, що призначене судом покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Апелянт вважає, що суд безпідставно застосував при призначенні ОСОБА_6 покарання положення ст. 69 КК України.

Зокрема, прокурор звертає увагу на те, що суд, призначаючи обвинуваченому більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, на підставі ст. 69 КК України, послався на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, однак вказану обставину фактично не врахував.

Також, судом не в повній мірі враховано те, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим вироком Голосіївського районного суду м. Києва 13 січня 2022 року за вчинення кримінального правопорушення проти власності до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн, який сплачено не було, однак належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисне кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану.

Поряд з цим, прокурор вважає, що судом належним чином не було враховано дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується незадовільно, зловживає спиртними напоями, в 2022 році неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення публічного порядку за ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, перебуває на обліку як кривдник з 23 лютого 2022 року, є особою схильною до вчинення умисних корисливих злочинів, матеріальну шкоду, завдану вчиненим кримінальним правопорушенням, не відшкодував.

Крім того, апелянт зазначає, що врахування судом при призначенні ОСОБА_6 пом`якшуючої обставини - вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та інших обставин не відповідає обставинам даної справи та не підтверджується жодними доказами.

Щодо встановлення судом при призначенні покарання додаткової пом`якшуючої обставини, як тяжка економічна ситуація в країні, що викликана військовою агресією Російської Федерації, то прокурор вважає, що у даному випадку така обставина не може застосовуватися, оскільки кримінальне правопорушення, вчинене в умовах воєнного стану внаслідок агресії Російської Федерації навпаки є кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, що підвищує його суспільну небезпечність.

За таких обставин, апелянт вважає, що у суду біли відсутні підстави для призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 травня 2022 року, приблизно 02 год. 52 хв., обвинувачений ОСОБА_6 , шляхом зламу навісного замка, з метою крадіжки, проник до складського приміщення, що належить ТОВ «Фора», за адресою: м. Київ, пр-т Науки, 24. Перебуваючи в приміщенні, ОСОБА_6 , повторно, в умовах воєнного стану, взяв товар, а саме: 30 пачок масла солодко вершкового «Галичина Крестьянское 72,6 %» вагою 180 г кожна, загальною вартістю 1337 грн, 25 коп. без ПДВ; 32 буханки хліба «Литовський», вагою 340 г одна одиниця, загальною вартістю 797 грн, 33 коп. без ПДВ; 30 упаковок «Ролліні з курицею», 90 г одна одиниця, загальною вартістю 497 грн, 33 коп. без ПДВ; 5 пачок «Стріпсів Легко» куриних, вагою 300 г кожна, загальною вартістю 385 грн, 37 коп. без ПДВ; 6 пачок вершкового масла «Яготинське 69,2%» вагою 200 грн, загальною вартістю 297 грн, 45 коп. без ПДВ; 12 пачок «Чиабата Бездрождьова» вагою 250 г кожна, загальною вартістю 228 грн, 99 коп. без ПДВ; 5 пачок вареників «Три ведмеді Мішутка з картоплею кулею» вагою 400 г, загальною вартістю 190 грн, 37 коп. без ПДВ, а всього на загальну суму 3 734 грн 28 коп. Вказаний товар ОСОБА_6 поклав до двох корзин, які знайшов на підлозі, після чого залишив місце вчинення правопорушення, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 щодо задоволення апеляційної скарги заперечували.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора, яка здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_9 не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого

ОСОБА_6 та правильно кваліфікував його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Висновки суду в частині доведення винуватості, кваліфікації дій обвинуваченого, прокурором не оскаржуються.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів переглядає вирок суду лише в частині призначеного ОСОБА_6 покарання.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Як видно з тексту оскаржуваного судового рішення, суд, призначивши ОСОБА_6 покарання, в повній мірі дотримався наведених вимог закону.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який не працює, за місцем проживання характеризується незадовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того суд врахував обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та інших обставин, а також судом враховано іншу пом`якшуючу обставину - тяжку економічну ситуацію в країні, що викликана військовою агресією Російської Федерації.

Обставин, як обтяжують покарання судом обґрунтовано не встановлено.

З огляду на це, суд дійшов висновку про застосування положень ст. 69 КК України та вважав за можливе призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України та призначив ОСОБА_6 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Суд обґрунтовано дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання, а також дані про особу обвинуваченого, який до 2022 року не вчиняв злочинів, у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки поряд з цим, судом прийнято рішення про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Отже, доводи прокурора про м`якість призначеного обвинуваченому покарання внаслідок безпідставного застосування до нього положень ст. 69 КК України є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, рішення суду про призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді трьох років позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України та є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора, яка здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2022 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4