490/5032/23 07.06.2023
н/п 1-кс/490/4977/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5032/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , погодженого заступником керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Партизани Генічеського району Херсонської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, керівника та засновника морського агентства «Тревел клаб 44», місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_4 , 01.06.2023 приблизно о 18:00 год., перебуваючи в громадському місці на площадці сходів другого поверху під`їзду №3 по вул. Комарова, 3 в м. Херсон, умисно, з особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки в суспільстві, бравуючи власною перевагою над оточуючим, демонструючи вседозволеність та безкарність, протиставляючи себе суспільству, ігноруючи загальноприйняті норми моралі, ведучи себе зверхньо до оточуючих, використовуючи малозначний привід, висловлюючи невдоволення про переміщення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по сходинкам і створенні шуму в під`їзді, утримуючи в руках зареєстрований за ним пристрій для відстрілу гумових куль «Форд-12РМ» кал. 45 № НОМЕР_1 здійснив один постріл в ліву ногу потерпілому ОСОБА_8 , чим заподіяв йому відповідно до довідки КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» №1618 від 01.06.2023 тілесні ушкодження: вогнепальне поранення м`яких тканин лівої гомілки.

Вказані дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, якщо вони вчинені із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що обґрунтовуються тяжкістю покарання за вчинене кримінальне правопорушення, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі від 3 до 7 років, крім того, Херсон є зоною бойових дій та знаходиться у безпосередній близькості до непідконтрольної території Херсонської області, де може переховуватись підозрюваний у разі не обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний не має стійких соціальних зав`язків, які могли б його стримувати, може незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні з метою спонукати їх змінити показання, оскільки відомості щодо місця проживання потерпілого відомі і тому будучи на волі підозрюваний може чинити на нього тиск з метою зміни своїх показань, а також може повторно застосувати насильство відносно потерпілого, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, пославшись на недоведеність ризиків.

Підозрюваний, не заперечуючи факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілому гумовою кулею внаслідок пострілу з належного йому «Форд-12РМ», вказав, що такі його дії не були вчинені з хуліганських спонукань, а були спричинені саме діями потерпілого, який вчергове надто шумно поводився у під їзді багатоквартирного будинку, стукав у двері. Після вчиненого сам зателефонував до поліції та повідомив про те, що скоїв, а також викликав швидку допомогу потерпілому.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

02.06.2023 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, підтверджується даними: протоколів оглядів місця події та фототаблицями до них від 01.062023 р.; довідки КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» №1618 від 01.06.2023 р.; протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_8 від 01.06.2023 р.; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 01.06.2023 року; протоколу пред`явлення для впізнання потерпілому ОСОБА_8 від 01.06.2023 р.; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 02.06.2023 р.; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 01.06.2023 р.

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності є достатньо вагомими для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

При цьому, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом під час розгляду кримінального провадження, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який одружений, працевлаштований, має постійне місце проживання, хоча і не зареєстроване, до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Проте, враховуючи особу підозрюваного та обставини ймовірно вчиненого ним кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про те, що це ризик є вкрай незначним та йому можна запобігти застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, безпідставними є твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, який проживає у іншому місці, з яким підозрюваний особисто не знайомий, та свідків з огляду на особу підозрюваного.

З урахуванням вищенаведеного, особи підозрюваного, обставин ймовірно вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, слідчий суддя приходить до висновку, що ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, можливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за фактичним місцем проживання підозрюваного, є достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження, запобіганню ризику, встановленому в ході розгляду клопотання.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21.00 години до 06.00 год.

Строк дії ухвали по 02 серпня 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

не відлучатися за межі м. Херсон без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження),

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання,

утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні,

не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21.00 години до 06.00 год.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1