Провадження № 1-кс/537/372/2023
Справа № 537/2166/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2023 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

установив:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, відповідно до вимог якого просить накласти арешт на речовий доказ по кримінальному провадженню № 0000401 від 29.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме на мобільний телефон Samsung A 31, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_4 та був вилучений у ОСОБА_5 з метою позбавлення права на відчуження, знищення, псування, приховування, вчинення, інших дій, які можуть привести до втрати речового доказу.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000401 від 29.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.05.2023 о 10:51 год. до чергової частини ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 27.05.2023 року близько 23 год. після вживання алкогольних напоїв прийшовши додому за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 виявив відсутність свого мобільного телефону марки Samsung A 31, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 . 02.06.2023 ОСОБА_5 в присутності понятих видала працівникам поліції мобільний телефон Samsung A 31, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який в подальшому було вилучено. 02.06.2023 слідчим СВ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 винесено постанову про визнання речовим доказом вилученого мобільного телефону. Беручи до уваги вищевикладене та те, що вилучений мобільний телефон являється матеріальним об`єктом, що зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження останніх, а також для виконання інших слідчих дій, необхідних для встановлення об`єктивної істини у справі, прокурор звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Ініціатор клопотання в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить клопотання розглядати без його участі, клопотання підтримує.

Власник майна на яке прокурор просить накласти арешт ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої не заперечує проти накладення арешту на викрадену річ, просить мобільний телефон передати на відповідальне зберігання, судове засідання просить проводити без його участі.

Володілець майна, щодо якого розглядається питання про накладення арешту на майно, ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, надала заяву, в якій клопотання підтримує та просить розгляди без її участі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши матеріали поданого клопотання в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Слідчим суддею достовірно встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000401 від 29.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 29.05.2023 за заявою ОСОБА_4 внесено відомості такого змісту: «28.05.2023 о 10:51 до чергової частини ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 27.05.2023 року близько 23 год. після вживання алкогольних напоїв прийшовши додому за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_4 виявив відсутність свого мобільного телефону марки Samsung A 31, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ».

На час розгляду клопотання повідомлення про підозру за описаним вище фактом жодній фізичній особі не вручено.

Згідно протоколу огляду місця події від 02.06.2023, складеного слідчим СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , під час проведення огляду приміщення службового кабінету №31 ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, вул. І. Приходька буд. 69-Б, ОСОБА_5 добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон Samsung A 31, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 02.06.2023, складеної слідчим СВ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , вищезазначене майно визнано і приєднано до кримінального провадження № 0000401, як речовий доказ та передано на зберігання до камери речових доказів ВП №1 КРУП за адресою: м. Кременчук, вул. І. Приходька, 69Б.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2, 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що вказане в прохальній частині клопотання майно, яке було вилучене в ході огляду, може бути доказами у кримінальному провадженні вважаю, що клопотання є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому беручи до уваги обставини встановлені в судовому засіданні, клопотання власника вилученого майна ОСОБА_4 , вважаю, що мобільний телефон Samsung A 31, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 необхідно передати потерпілому ОСОБА_4 на відповідальне зберігання, попередивши останнього про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт за ст. 388 КК України.

Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000401 від 29.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме на мобільний телефон Samsung A 31, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який 02.06.2023 добровільно видала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході огляду в приміщені службового кабінету №31, що розташований в ВП №1 КРУП за адресою: м. Кременчук, вул. Приходька, 69-б, який належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з позбавленням власника права на розпорядження до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Передати мобільний телефон Samsung A 31, чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт за ст. 388 КК України.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому, володільцю майна та власнику майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційної інстанції області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1