Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1583/22
Провадження № 1-кп/376/156/2023
УХВАЛА

продовження строку тримання під вартою

"11" липня 2023 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні зали суду м.Сквири Київської області матеріали кримінального провадження №0000067 від 28.05.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 357 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Сквирського районного суду Київської області знаходиться обвинувальний акту кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 357 КК України. Ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 10.06.2022 року обрано запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою», який востаннє продовжено ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 15.06.2023 в порядку ч.6 ст.615 КПК України строком до 13.08.2023.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання піл вартою щодо ОСОБА_4 , оскільки ризики, які стали передумовою для його обрання не зменшились та не змінились.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні, просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вважає, що попередня ухвала суду, якою ОСОБА_4 було продовжено строк тримання під вартою є незаконною, тому наразі неможливо ставити питання про продовження строку тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжного заходу, визначених ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання ОСОБА_4 під вартою виходячи з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні в тому числі особливо тяжкого злочину, за санкцією якого можливе призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень була предметом перевірки слідчого судді на стадії обрання запобіжного заходу та його провдовження.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення; переховуватись від суду, впливати на свідків, допит яких на даному етапі кримінального провадження не завершено.

Так при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду лише у виді реального строку покарання без можливості застосування іспитового строку, враховуючи ту обставину що відносно обвинуваченого наявні інші нерозглянуті кримінальні провадження; відсутність достовірних відомостей про наявність міцних соціальних зв`язків, як то наявність офіційного місця роботи, дружини або неповнолітніх утриманців, що свідчило б про достатню соціальну адаптацію і слугувало б запобіжником до продовження протиправних дій; також до уваги приймається та обставина, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення корисливого злочину; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.

Доводи захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 щодо незаконності ухвали суду від 15.06.2023, суд до уваги не приймає, оскільки дана ухвала станом на день розгляду клопотання прокурора не змінена та не скасована.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду та від виконання процесуальних рішень, перешкодити встановленню істини у справі, суд не знаходить підстав для зміни щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60діб.

Норми п.2 ч.4 ст.183 КПК України надають суду право при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства щодо потерпілого, суд вважає за недоцільне визначити йому розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 197, 331,369, 371, 372, 376 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 08 вересня 2023 року включно.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Державної установи Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1