Єдиний унікальний номер 341/703/23
Номер провадження 1-кп/341/124/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду об`єднане кримінальне провадження №0000020 та №0000064 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бурштин, Бурштинської територіальної громади, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, інваліда ІІІ групи з дитинства, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого.

у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2023 року близько 23 години, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по цей час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись що поблизу нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до кіоску «БХП», розташованого на території «Центрального ринку» в м. Бурштин по вул. Січових Стрільців 27, Бурштинської територіальної громади. Далі, за допомогою частини будівельного блоку розбив вікно у кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », після чого, через отвір у вікні відкрив вхідні двері з середини, через які незаконно проник в приміщення, де на одній із полиць взяв картонну коробку із печивом «БХП Ромашка», вартістю 300 гривень та направився до виходу із кіоску.

Однак ОСОБА_4 не виконав до кінця усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений охоронцем ТЗОВ «Імперія», який припинив злочинні дії ОСОБА_4 .

Крім того, 02.04 .2023 року, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Бурштин Івано-Франківського району Івано-Франківської області та рухаючись по вул. Коновальця, зайшов до незачиненого під`їзду № 3 багатоповерхового будинку № 9, де поблизу сходової клітки першого поверху побачив, належний ОСОБА_6 підлітковий велосипед із написом на рамі «Legend», який вирішив таємно вкрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по цей час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконався, що поблизу нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, після чого, діючи умисно, з корисливою метою та наміром особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав вказаний підлітковий велосипед, вартістю 1460 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму. У подальшому, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майно, ОСОБА_4 поїхав на велосипеді у напрямку свого помешкання, однак на вул. Грушевського у м. Бурштин Івано-Франківського району, був зупинений працівниками відділення поліції № 3 (м. Галич), які викрили його у вчиненні кримінального правопорушення та вилучили вкрадене майно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та пояснив, що 28 січня 2023 року в темну пору доби він перебував на невеликому ринку що в м. Бурштин по вул. Січових Стрільців. Там взяв камінь та розбив скло у вікні одного з кіосків там розташованих. Через отвір у вікні відкрив вхідні двері з середини та заліз до кіоску. Там побачив печиво та булки. Взяв одну коробку із печивом «Ромашка» та направився до виходу із кіоску, але приїхала охорона ринку, потім подзвонили в поліцію. Викрадену коробку із печенням він повернув. Вчинив таке, бо хотів їсти, а грошей не мав. Він інвалід ІІІ групи з дитинства, пенсію отримує у розмірі 1600 гривень, але її не вистачає. Живе він один, з 5 років залишився сиротою. У вчиненому розкаюється. Про те, що в країні війна йому відомо.

Крім того, 02.04 .2023 року, близько 21 години 00 хвилин, він у м. Бурштин, зайшов до незачиненого під`їзду багатоповерхового будинку що по АДРЕСА_2 . Там побачив велосипед, взяв його та поїхав у бік свого дому. Дорогою його зупинили співробітники поліції, які викрили у вчиненні крадіжки. Велосипед викрав, щоб на ньому їздити. У вчиненому розкаюється, розуміє що вчинив не добре.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою усіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 немає. Проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечує. Покарання просить призначити відповідно закону. На підставі ст. 325 КПК України, за наслідками не прибуття потерпілої, вирішено провести судовий розгляд за її відсутності.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні 15.06.2023 року зазначила, що претензій до обвинуваченого не має. Велосипед їй повернуто, він не пошкоджений. Просить ОСОБА_4 суворо не карати. В судове засідання призначене на 12 липня 2023 року потерпіла ОСОБА_6 , не з`явилась, про час та дату судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи. На підставі ст. 325 КПК України, за наслідками не прибуття потерпілої, вирішено провести судовий розгляд за її відсутності.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає необхідним кваліфікувати за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у інше приміщення; та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Надані обвинуваченим в судовому засіданні показання відповідають обставинам справи.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини які обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 вчинив замах на злочин, корисливого характеру та корисливий злочин проти власності, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими, він на «Д» обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває «Д» на обліку у лікаря психіатра із діагнозом: Легка розумова відсталість, є інвалідом ІІІ групи з дитинства, він ніде не працює, проживає в м. Бурштин за місцем реєстрації один, з 5 років залишився сиротою, за місцем проживання характеризується добре, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий.

За висновком судово-психіатричного експерта № 74/2023 від 02.03.2023 року, ОСОБА_4 стійким хронічним психічним розладом, тимчасовим розладом психічного здоров`я та недоумством не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, виявляє ознаки легкої розумової відсталості з емоційно-вольовою нестійкістю, що згідно МКХ-10 F 70. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину, ОСОБА_4 перебував у стані і перебуває на даний час, при якому не здатний у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

За висновком судово-психіатричного експерта № 161/2023 від 16.05.2023 року, ОСОБА_4 стійким хронічним психічним розладом, тимчасовим розладом психічного здоров`я та недоумством не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, виявляє ознаки легкої розумової відсталості з емоційно-вольовою нестійкістю, що згідно МКХ-10 F 70. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину, ОСОБА_4 перебував у стані і перебуває на даний час, при якому не здатний у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Обмежена осудність є юридичним поняттям, тому висновок про можливість застосування до особи положень ст. 20 КК України у конкретному провадженні робить суд, спираючись на результати судово-психіатричної експертизи (Постанова ВС від 29 липня 2021 року у справі № 755/5059/19).

Отже, оскільки згідно висновків судово-психіатричних експертиз ОСОБА_4 на час вчинення обох злочинів мав психічний розлад, а тому в період інкримінованих правопорушень, не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, ОСОБА_8 є обмежено осудною особою.

Статтею 66 КК України визначено обставини, які пом`якшують покарання. Однак наведений у цій статті перелік не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, й інші обставини, не зазначені у цій статті. Такою обставиною може бути психічний стан обвинуваченого, зокрема, його обмежена осудність (Постанова ВС від 25 липня 2019 року у справі №156/98/18).

Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю обох кримінальних правопорушень, потерпілі не мають до нього матеріальних, та/або моральних претензій, просять його суворо не карати, ОСОБА_4 є інвалідом ІІІ групи з дитинства, потребує постійного амбулаторного лікування, про що свідчить висновок лікарсько-консультативної комісії поліклінічного відділення від 15.01.2021 року, добре характеризується за місцем проживання, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України вчинив внаслідок збігу тяжких обставин, що судом визнається як обставини, які пом`якшують його покарання.

Про щире каяття обвинуваченого свідчить його поведінка під час судового розгляду, так як він з`являвся в кожне судове засідання, виконував свої процесуальні обов`язки, надав суду покази та визнав свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність у обвинуваченого інвалідності ІІІ групи з дитинства, вчинення інкримінованого кримінального правопорушення у стані обмеженої осудності, необхідність проходження постійного амбулаторного лікування, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких життєвих обставин, дані, які характеризують обвинуваченого з задовільної сторони, його молодий вік, позицію потерпілої ОСОБА_7 , яка не має до обвинуваченого матеріальних та моральних претензій, суд приходить до висновку, що ці обставини суттєво зменшують ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України що з урахуванням особи обвинуваченого, його ставлення до скоєного, дають підстави при вирішенні питання про призначення покарання, застосувати ч. 1 ст. 69 КК України, та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання у виді громадських робіт.

Крім того, враховуючи наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: відсутність в силу ст. 89 КК України судимості, визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність у обвинуваченого інвалідності ІІІ групи з дитинства, вчинення інкримінованого кримінального правопорушення у стані обмеженої осудності, необхідність проходження постійного амбулаторного лікування, дані, які характеризують обвинуваченого з задовільної сторони, його молодий вік, позицію потерпілої ОСОБА_6 , яка не має до обвинуваченого матеріальних та моральних претензій, просить його суворо не карати, суд приходить до висновку, що ці обставини суттєво зменшують ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України що з урахуванням особи обвинуваченого, який із 5 років залишився сиротою, його ставлення до скоєного, дають підстави при вирішенні питання про призначення покарання, застосувати ч. 1 ст. 69 КК України, та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ст. ч. 4 ст. 185 КК України, у виді громадських робіт.

Враховуючи сукупність кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід визначити покарання за правилами ст. 70 КК України.

Суд вважає, що покарання із застосуванням ст. 69 КК України є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Воно відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.ст. 50, 65 КК України.

Саме на такому покаранні у виді громадських робіт, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, наполягав в судовому засіданні прокурор.

Суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, оскільки клопотань від учасників судового провадження з цього приводу в судовому засіданні не надходило.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Арешт, накладений Ухвалою Галицького районного суду від 04 квітня 2023 року, суд вважає необхідним скасувати.

Витрати на залучення експерта для проведення експертиз складають (1510,24 + 1075,50) = 4095 гривень 98 копійок та підлягають стягненню з обвинуваченого.

Доля речових доказів підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 371, 376, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст.69 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст.69 КК України у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 покарання 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави 4095 (чотири тисячі дев`яносто п`ять) гривень 98 копійок за проведення судових дактилоскопічної та судової товарознавчої експертиз.

Зняти арешт, накладений ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області 04 квітня 2023 року на: 1 слід руки та підлітковий велосипед синього та сірого кольору із написом «Racing», які були вилучені під час огляду місця події у м. Бурштин, вул. Грушевського, Бурштинської ТГ.

Речові докази: велосипед синього та сірого кольору із написом «Racing», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 за розпискою від 29.04.2023 року повернути власнику.

Речові докази; коробку печива БХП «Ромашка», вагою 2 кг, - передані на відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_10 за розпискою від 01.02.2023 року повернути власнику.

Речові докази: слід руки, поміщений у спец пакет №PSP1139154, залишити в матеріалах справи, які зберігаються у прокурора.

Речові докази: карту амбулаторного хворого № 15/20 на ім`я ОСОБА_4 , повернуту КНП «Бурштинська лікарня» супровідним листом від 01.02.2023 року залишити у медичному закладі.

Речові докази два сліди рук у спец пакеті KIV2114150, переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 3 (м. Галич) за накладною № 683 від 30.01.2023 року знищити.

Речові докази: мобільний телефон «Веріко» червоного кольору; шапку темно-зеленого кольору із написом чорного кольору «23», передана на відповідальне зберігання за розпискою від 15.02.2023 року ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 .

Речові докази: 1/6 частини будівельного матеріалу блоку, передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 3 (м. Галич) знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_11