Справа № 309/3112/23
Провадження № 1-кс/309/356/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000347 від 02.06.2023 р. щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 перебувають матеріали кримінального провадження № 0000347 стосовно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено те, що ОСОБА_4 у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі, діючи умисно з метою протиправного збагачення, без передбаченого законом дозволу, визначеного п.12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, травматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, (далі Інструкції), незаконно придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб корпус ручної осколкової гранати РГД-5 (виготовлений промисловим способом) та предмет з маркуванням «УЗРГМ-2», який є засобом для ініціювання вибуху, а саме запалом УЗРГМ-2 (виготовлений промисловим способом) та відноситься до категорії вибухових пристроїв, добре усвідомлюючи незаконність своїх дій, незаконно, з метою подальшого збуту зберігав при собі до моменту продажу 17 червня 2023 року особі під легендованими анкетними даними ОСОБА_6 .

Так, 17 червня 2023 року приблизно об 11 год. 35 хв. без передбаченого законом дозволу, що визначений п.12 Інструкції, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, а також їх суспільну небезпечність, перебуваючи в м. Хуст по вул. Волошина біля мосту, що розташований над р. «Ріка», маючи на меті корисливий мотив, збув за грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень громадянину під легендованими анкетними даними ОСОБА_6 зазначений корпус ручної осколкової гранати РГД-5 (виготовлений промисловим способом) та предмет з маркуванням «УЗРГМ-2», який є засобом для ініціювання вибуху, а саме запалом УЗРГМ-2 (виготовлений промисловим способом) та відноситься до категорії вибухових пристроїв.

Згідно висновку вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/107-23/6073-ВТХ від 27.06.2023 року, корпус ручної осколкової гранати РГД-5 та запал для ручної гранати з маркуванням «УЗРГМ-2» у конструктивному поєднанні придатні для вибуху.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, рапортом від ст. о/у СКП ОСОБА_7 ; супровідним від засутпника начальника РУП начальника КП ОСОБА_8 ; висновком вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/107-23/6073-ВТХ від 27.06.2023; протоколом обшуку від 29.06.2023 року; показами самого підозрюваного ОСОБА_4 та іншими матеріалами кримінального провадження;

В судовому засіданні прокурор просить суд задовольнити клопотання, зазначивши на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши виступ прокурора, підозрюваного, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, суд встановив наступне.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 02 червня 2023 року внесено відомості про вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

29 червня 2023 року ОСОБА_4 у відповідності до ст. 278 КПК України було повідомлено про підозру.

03 липня 2013 року о 12 годині 00 хвилин підозрюваному ОСОБА_4 були надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Як вбачається із матеріалів клопотання, у розпорядженні слідчого по даному кримінальному провадженню є достатні дані, що свідчать про обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Також досудовим слідством встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що у ході розгляду клопотання слідчим та прокурором не доведено наявність доказів того, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Так, ОСОБА_4 є особою молодого віку, раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації,.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується добре.

Характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів.

Частиною 3 ст.176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан.

Згідно ч.2 п.4 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Прокурором та слідчим в обґрунтування клопотання зазначені ризики щодо можливості покинути місце постійного проживання, незаконно впливати на свідків, переховуватись від органів досудового слідства, але зазначені ризики не були обґрунтовані, а базуються на припущеннях, а тому не можуть бути прийняті судом при обранні виняткового запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

Тому вирішуючи питання про відмову в задоволенні клопотання слідчого враховую вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а також загальну спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

Таким чином в судовому засіданні прокурор не обґрунтував неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, за таких обставин є підстави вважати за необхідне застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт, відмовивши у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, виходжу із того, що згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_4 фактично постійно проживає в АДРЕСА_1 .

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання, а саме будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 181, 193-194 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з дня винесення даної ухвали з покладанням на нього наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою; цілодобово не залишати місце постійного проживання, а саме будинок АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити ОСОБА_4 що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_4 під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляція до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1