Справа №359/3357/23
Провадження №1-кп/359/444/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачуваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження №0000211, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2023 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.10.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на два роки, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, за наступних обставин.

Так, 23.02.2023 приблизно о 00 год. 15 хв. ОСОБА_4 спільно зі своєю дружиною ОСОБА_6 перебували поблизу під`їзду № 2, будинку АДРЕСА_2 . Під час спілкування між собою, ОСОБА_4 на ґрунті наявних неприязних відносин розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_6 , в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, підняв із землі цеглину, підійшов до ОСОБА_6 та наніс їй один удар цеглиною по голові в лобну ділянку голови з ліва, внаслідок чого потерпілій спричинено тілесні ушкодження у виді забійної рани лобної ділянки голови з ліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасний розлад здоров`я (тривалістю понад шести днів, але не більше 21 дня), згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто скоїв кримінальне правопорушення кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази ОСОБА_4 надані ним в судовому засіданні.

З урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора та захисника, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, крім допиту обвинуваченого, - а саме допиту свідків, дослідження доказів обвинувачення, зважаючи на те, що учасниками судового провадження обставини кримінального правопорушення не оспорювались.

Обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, фактичні обставини не оспорює та у судовому засіданні надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які відповідали зазначеним в обвинувальному акті та пред`явленому обвинуваченні.

Щодо обставин вчинення кримінального правопорушення повідомив, що дійсно 23.02.2023 близько 00 год. 15 хв. він спільно зі своєю дружиною ОСОБА_6 перебували поблизу під`їзду № 2, будинку АДРЕСА_2 та під час спілкування між ними виник словесний конфлікт, в ході якого він підняв із землі цеглину, підійшов до ОСОБА_6 та наніс їй один удар цеглиною по голові. На момент розгляду справи в суді вони проживають з потерпілою окремо.

У цьому зв`язку у суду не виникало сумніву в істинності та правдивості показів обвинуваченого, а тому суд має можливість прийняти рішення про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення з урахуванням показів останнього.

Крім того, судом досліджено докази обвинувачення, що характеризують особу обвинуваченого.

Процесуальних витрат та речових доказів у справі не встановлено.

Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію сторін кримінального провадження.

Зміни обвинувачення, визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за указаним кримінальним законом.

Злочин вчинено за обставин, наведених в обвинувальному акті. Доказів зворотного в суді не здобуто.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я для потерпілої ОСОБА_6 .

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з того, що обвинувачений вину визнав та щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення. Ці обставини відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують його покарання. Зазначене виявлено в ході судового розгляду, на що звернув увагу і прокурор.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, рецидив злочину, зважаючи на вимоги ст. 35 КК України.

Крім того, новий умисний злочин вчинено під час дії іспитового строку у зв`язку із засудженням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі. Так, обвинувачений раніше вже засуджений за вчинення умисного кримінального правопорушення (злочину) за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.10.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на два роки, новий умисний злочин вчинено, в тому числі під час дії іспитового строку, чим ОСОБА_4 порушено обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

З огляду на дані обставини в їх сукупності, суд враховує конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, правову позицію прокурора, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, а також щире каяття у скоєному, а тому суд приходить до переконання, що останньому слід призначити покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у виді 6 місяців арешту. Таке покарання відповідає особі обвинуваченого, з урахуванням його матеріального та сімейного стану, відсутності офіційного доходу, тощо.

Підсумовуючи вищезазначене суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи вчинення ним кримінального проступку та саму особу обвинуваченого.

Крім того, в даному випадку, підлягають застосуванню положення ст. 71, ч.3 ст. 78 КК України, зважаючи на наявність обставин, які перешкоджають подальшому виконанню покарання з іспитовим строком, що було призначено ОСОБА_4 судом раніше.

При цьому при визначенні остаточного покарання, яке повинно бути більшим ніж призначене раніше, слід застосувати положення ст. 72 КК України, у відповідності до якої 1 дню позбавлення волі відповідає один день арешту. Таким чином ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді п`яти років та одного місяця позбавлення волі.

Саме таке покарання, на думку суду є достатнім та відповідає особі обвинуваченого, тяжкості вчиненого ним та наявності невідбутого покарання за попереднім вироком суду.

Підстави для повторного застосування положень ст. 75, 76 КК України законодавством не передбачено, незважаючи на те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок.

Цивільний позов по справі не заявлено. Процесуальні витрати судом не встановлені.

Відносно ОСОБА_4 діяв запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що діяв до 08.06.2023 року, який слід змінити.

Так, у зв`язку з призначенням покарання, яке пов`язане з реальним відбуванням покарання, ОСОБА_4 в порядку ст. 181, 194 КПК України слід обрати до набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з встановленням відповідних обов`язків, що на думку суду, забезпечать його належну поведінку до приведення вироку до виконання.

На підставі викладеного та ст.ст.65-66, 71,72, 78, ч.2 ст.125 КК України, та керуючись ст.100, 122, ч.2 ст.124, ст. 318, ч.3 ст.349, ст.ст. 342-351, 358, 363-368, 361, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст. 71, 72 КК України, шляхом частково складання покарання невідбутої частини покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.10.2022 року за ч.4 ст. 185 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_4 з моменту його затримання та приведення вироку до виконання.

До набрання вироком суду законної сили відносно ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 21.00 год. до 07.00 наступного дня, з визначенням обов`язку повідомляти суд, Бориспільський РУП ГУ НП в Київській області та Бориспільську окружну прокуратуру про необхідність зміни місяця проживання, зміну засобів зв`язку, заборонити до набрання вироком суду законної сили залишити межі Київської області без відповідного дозволу одного із зазначених органів.

Контроль за виконанням домашнього арешту відносно ОСОБА_4 покласти на Бориспільський РУП ГУ НП в Київській області.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копія вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, копію направити потерпілій.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1