Справа №538/1417/23
Провадження по справі №1-кп/538/214/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2023 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Лохвиця, Полтавської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 від 24.05.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Луценки, Лохвицького району, Полтавської області, з вищою освітою, працюючого генеральним директором ТОВ «Дзета», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 05.11.2022 уклав контракт добровольця територіальної оборони з командиром військової частини НОМЕР_1 .

З 05.11.2022 ОСОБА_4 вважається добровольцем Миргородського добровольчий (базового миргородського ДФТГ).

Приблизно 02 березня 2023 року, точного часу під час досудового розслідування встановити не представилося за можливе, ОСОБА_4 , перебуваючи на околиці АДРЕСА_2 , виявив лежачу на землі вогнепальну зброю автомат АКС-74У № НОМЕР_2 . Усвідомлюючи та добре знаючи, що вказаний автомат є вогнепальною зброєю та її носіння і зберігання є незаконними, ОСОБА_4 підібрав даний автомат, тобто таким чином незаконно придбав його в супереч положень додатку №1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-12 «Про право власності на окремі види майна», п. 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя військового призначення, та вибухові речовини, вибухові пристрої, відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, та не є предметами, щодо яких може бути надано дозвіл МВС України, а тому доступ до цих предметів сторонніх осіб є значною загрозою інтересам держави та безпеки громадян.

В подальшому, ОСОБА_4 перевіз вказаний АКС - 74У №142515 до м. Лохвиця Миргородського району Полтавської області, де в подальшому зберігав його у адміністративному приміщенні, за адресою АДРЕСА_3 де до 24.05.2023 зберігав його.

24.05.2023 року під час обшуку території за адресою АДРЕСА_3 , було виявлено автомат АКС - 74У № НОМЕР_2 , який відповідно до висновку судово-балістичної експертизи №СЕ-19/117-23/8273-БЛ від 25.05.2023 є автоматичною вогнепальною зброєю - автоматом конструкції Калашникова АКС - 74У серійний номер № НОМЕР_2 , калібру 5,45 мм, 1983 р.в. та 26 патронів, які відповідно до висновку №СЕ-19/117-23/8273-БЛ від 25.05.2023 є бойовими припасами - проміжними військовими патронами калібру 5,45х39 мм, зразка 1974 року.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні, перевезенні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

28.08.2023 року між прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , була досягнута угода про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнанні винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши учасників, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним і прокурором була досягнута домовленість про призначення покарання за ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, та погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання нижчого від найнижчої межі, у виді штрафу в розмірі 1825 (однієї тисячі вісімсот двадцять п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 31025,00 (тридцять одна тисяча двадцять п`ять) гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

ОСОБА_4 , розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю даного кримінального правопорушення.

Вивченням особи встановлено, що ОСОБА_4 , раніше не судимий, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просить угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Застосування положення ч. 1 ст. 69 КК України, в даному випадку можливе, оскільки наявні кілька обставин, що пом`якшують покарання або істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, а саме: активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, беззастережне визнання вини у повному обсязі, перебування у складі добровільного відокремленого підрозділу Лохвицької територіальної громади Миргородського ДФТГ № 1.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді домашнього арешту, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , враховуючи позицію прокурора, який зазначив про відсутність підстав для його продовження - скасувати.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, з урахуванням положень ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 19238,07 грн., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує із ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 469, 373, 472, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.08.2023 року, укладену між прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000346 від 24.05.2023 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами згідно угоди про визнання винуватості від 28.08.2023 року покарання за ч. 1 ст. 263 КК України,із застосуванням ст. 69 КК України, нижчого від найнижчої межі, у виді штрафу в розмірі 1825 (однієї тисячі вісімсот двадцять п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 31025,00 (тридцять одна тисяча двадцять п`ять) гривень.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - скасувати.

Речові докази:

-автомат АКС-74У № НОМЕР_2 серійний номер № НОМЕР_2 , калібру 5,45 мм, 1983 року випуску- застосувати спеціальну конфіскацію у відповідності до ст. 96-1, 96-2 КК України та конфіскувати в дохід держави;

-26 патронів, калібру 5,45х39 мм, зразка 1974 року; змив з спускового гачка і контроль до змиву, змив з запобіжника і контроль до змиву, змив зі ствольної коробки і контроль до змиву, змив з цівки і контроль до змиву, змив з рукоятки і контроль до змиву, змиви з обох рук ОСОБА_4 , предмет, зовні схожий на гільзу- знищити;

-штани та кітель ОСОБА_4 ,гладкоствольну рушницю 20-го калібру «Сайга» із номерним позначенням № НОМЕР_3 , яка відповідно до дозволу на зброю № НОМЕР_4 від 10.09.2001 р. зареєстрована на ім`я ОСОБА_4 ; набої 20-го калібру у кількості 13 штук; два магазина до гладкоствольної рушниці 20-го калібру «Сайга»; гладкоствольну рушницю 12-го калібру марки «Ozkan Arms» із номерним позначенням № НОМЕР_5 , яка відповідно до дозволу на зброю № НОМЕР_4 від 10.09.2001 р. зареєстрована на ім`я ОСОБА_4 ; мисливський нарізний карабін калібру .223 Rem марки «Savage MSR-15 Recon» із номерним позначенням № НОМЕР_6 , який відповідно до дозволу на зброю № НОМЕР_7 від 14.04.2023 р. зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 ; набої калібру .223 Rem у кількості 64 штук; три магазини до мисливського нарізного карабіну калібру .223 Rem марки «Savage MSR-15 Recon»- повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 19238 (дев`ятнадцять тисяч двісті тридцять вісім) грн. 07 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1