Справа № 182/2962/15-к
Провадження № 1-кп/0182/230/2023
У Х В А Л А

Іменем України

12.05.2023 року м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Нікополі матеріали обвинувального акту за кримінальним провадженням № 0000584 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянство України, українки, із середньою освітою, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за ч.1 ст. 119 КК України

за участю сторін провадження

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_7 (в режимі ВКЗ)

потерпілої ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

22.02.2015 близько 22:00 годин ОСОБА_5 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння прийшла за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , де в приміщенні кімнати знаходився ОСОБА_10 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння.

В ході розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт. В ході якого ОСОБА_10 руками схопив за комір куртки ОСОБА_5 та жбурнув її на диван, який знаходився в приміщенні кімнати.

Після цього ОСОБА_10 знаходячись в положенні стоячи над ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс декілька ударів в область обличчя останньої.

Після чого, 22.02.2015 близько о 22:10 годині ОСОБА_5 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в положенні лежачи на дивані в приміщенні кімнати за адресою: АДРЕСА_3 намацала на столі, який розташований біля дивану, предмет, яким виявився ніж та не маючи наміру на вбивство або заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків від її дій у вигляді смерті ОСОБА_10 , хоча повинна була і могла їх передбачати діючи необережно нанесла один удар в область шиї зліва ОСОБА_10 , чим спричинила йому згідно висновку судово- медичного експерта № 1 12 від 18.03.2015 тілесні ушкодження у вигляді колото- різаного поранення шиї, з ушкодженням сонної артерії, стравоходу, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Від отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер на місці.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.І ст.119 КК України - вбивство через необережність.

Обвинувачена ОСОБА_5 вину визнала частково, та суду показала, що 22.05.2015 року вона прийшла до свого знайомого, ОСОБА_9 , де вже перебував ОСОБА_10 . Сварки з ним не було, але останній, був у стані сп`яніння та відразу на неї накинувся, почав її бити, повалив на диван. Вона боялась за своє життя, і намацала якийсь предмет поруч, та вдарила ним нападника, захищаючись. Потім побачили що це був ніж. Наміру на вбивство не мала.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що 23.02.2015 року приблизно о 01.00 годині ночі до неї додому прийшов знайомий, ОСОБА_11 та розповів, що її чоловіка вбили у нього вдома. Вона відразу пішла з сином туди. Коли вони прийшли, вона побачила тіло чоловіка, більше нікого там не було. Безпосереднім свідком вбивства не була. Вони викликали швидку та поліцію, які і оглядали тіло її чоловіка та місце подій.

Свідок ОСОБА_12 відмовилась від дачі показів відповідно до ст. 63 Конституції України.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що вона не була безпосереднім свідком подій. Через декілька днів після описаних подій, їй зателефонувала ОСОБА_12 та розповіла їй про те, що трапилось, та що її мати, ОСОБА_5 вдарила ножем під час сварки ОСОБА_10 в гостях їх спільного знайомого, після чого останній помер.

У судовому засіданні також були досліджені матеріали провадження, а саме: картка первинного обліку інформації (а.п. 10), заява (а.п.11), протокол огляду місця події (а.п. 12-20), протокол огляду (а.п. 21-24), постанову про визнання речовими доказами, висновки експертів (а.п. 52-54, 62, 71-74, 80-82, 88-89, 95-98, 107-109, 115-118, 124-129, 135-142, 185-186, 190, 198-201), протоколами (а.п. 105, 155-158, 172-176, 205-207), матеріалами слідчого експерименту (а.п. 177-178), та характеризуючими матеріалами на особу (а.п. 219-223).

В судовому засідання адвокатом ОСОБА_7 було заявлено клопотання, яке підтримано обвинуваченою ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.

Прокурор та потерпіла не заперечували проти закриття кримінального провадження.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків :

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Згідно приписів вказаної статті, особа звільняється від кри мінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.

У відповідності до ст. 12, ч. 1 ст. 286 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 (за ч.1 ст. 119 КК України, з урахуванням зміни обвинувачення), є нетяжким злочином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У силу ч. 3 ст. 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, зокрема, судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Обвинуваченій ОСОБА_5 судом роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності і вона особисто надала свою згоду на закриття кримінального провадження щодо неї з цих підстав.

Підстав, які б унеможливлювали звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не встановлено.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає клопотання адвоката ОСОБА_7 , яке підтримано обвинуваченою ОСОБА_5 обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню і приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Строк дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченої закінчився.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення експертиз віднести на рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст..ст. 12, 49 КК України, 284 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

Клопотання адвоката ОСОБА_7 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000584 за обвинуваченням ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України закрити.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000584 - знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз віднести за рахунок Державного бюджету України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_14

Суддя: ОСОБА_3