Справа № 367/5065/23 Провадження № 1-кп/367/812/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря с/з - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 28.06.2023 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002511 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пастирське Смілянського району Черкаської області, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України за наступних обставин.

14 червня 2023 року, в період часу з 22 години 06 хвилин по 23 годину 48 хвилин, під часпроведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_4 , виявлено та вилучено 360 патронів, що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, які остання зберігала, без передбаченого законом дозволу та без мети збуту.

Відповідно до додатку № 1, затвердженого пунктом 1 постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, Боєприпаси - спеціально виготовлені вироби одноразового використання, які призначені забезпечити ураження цілей в умовах збройної боротьби, самооборони, полювання, спорту. Вибухові речовини - це хімічні сполуки чи суміші, здатні під впливом зовнішнього імпульсу до самопоширення з великою швидкістю хімічної реакції із утворенням газоподібних продуктів та виділенням тепла. До них належать амоніти, амонали, тротил, вибухові напівпродукти утилізації - порохи тощо. Засоби ініціювання - зовнішні джерела імпульсу для здійснення вибуху (електродетонатори, капсуль-детонатори, вогнепровідний та детонаційний шнури тощо). Вибухові речовини та бойові припаси не можуть перебувати увласності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України; право перевезення, придбання, зберігання, виготовлення чи збут бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи заборону вільного обігу бойових припасів, не маючи відповідного дозволу, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, у невстановлений слідством час, однак не пізніше 27 лютого 2022 року ОСОБА_4 під час окупації смт. Гостомель Київської області в наслідок збройної агресії зі сторони російської федерації, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , побачила поряд на проїжджій частині вулиці знищену бойову машину піхоти (БМП) збройних сил російської федерації, в якій виявила коробки з набоями, з яких взяла 360 патронів, які є бойовими проміжними патронами, калібру 7,62x39 мм., котрі зібрала та почала зберігати, без передбаченого законом дозволу, за місцем свого мешкання.

В подальшому, 14 червня 2023 року, в період часу з 22 години 06 хвилин по 23 годину 48 хвилин, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_4 виявлено та вилучено: 360 патронів, які є бойовими проміжними патронами, калібру 7,62x39 мм., з яких 299 патронів споряджені кулями, зразка 1943 року, зі сталевим осердям, 61 патрон споряджені кулями, зразка 1943 року, з трасуючим складом, які призначені для стрільби зі зброї відповідного виду та калібру, а саме: бойової нарізної вогнепальної зброї, калібру 7,62x39 мм. виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, які ОСОБА_4 придбала та зберігала без передбаченого законом дозволу, у зв`язку із чим її протиправну діяльність було припинено.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у придбанні зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Разом з обвинувальним актом надано угоду про визнання винуватості, укладену 07 липня 2023 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваною ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , яку сторони просили затвердити.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 263 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України придбання, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести обвинувачена ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України: а) для прокурора і обвинуваченого обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України; б) для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст.474 КПК України, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 просила затвердити угоду, повністю визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та пояснила, що вона повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якої вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження такої угоди. Просить визначити їй мінімальний іспитовий строк у 1 рік.

Захисник обвинуваченої також просила суд затвердити угоду, оскільки вона відповідає вимогам законодавства та не порушує прав обвинуваченої. Також просила суд визначити обвинуваченій мінімальний іспитовий строк, врахувавши позитивні характеристики особи винної, наявність на її утриманні неповнолітньої дитини та пом`якшуючі покарання обставини.

Прокурор не заперечував проти даної позиції сторони захисту щодо тривалості іспитового строку.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості, виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно із ч. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

У п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України, визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд встановив, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, а саме: придбання, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Згідно зі ст. 12 КК України даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів та згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому суд переконався, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При призначенні покарання суд на виконання вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю вчиненого кримінального правопорушення, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Таким чином, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Узгоджена міра покарання, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 70 КК України.

За наведених обставин суд вважає, що подана до суду угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженого в ній покарання у виді 3 років і 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення та особи винної, суд вважає, що ОСОБА_4 слід звільнити від відбування призначеного покарання строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню слід покласти на обвинувачену.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 368, 370, ч. 2 ст. 373, 374, 394, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 07 липня 2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Київа ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 07 липня 2023 року покарання за цією статтею у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази:

- 360 патронів, які є бойовими проміжними патронами, калібру 7,62x39 мм., з яких 299 патронів споряджені кулями, зразка 1943 року, зі сталевим осердям, 61 патрон споряджені кулями, зразка 1943 року, з трасуючим складом, які призначені для стрільби зі зброї відповідного виду та калібру, а саме: бойової нарізної вогнепальної зброї, калібру 7,62x39 мм. виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби,які перебувають на зберіганні у камері речових доказів згідно квитанції № 482/SHEV_ZAGAL/2023/133010/1 знищити;

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку, передбаченому ст. 131, 176 КПК України, не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави процесуальні витрати за проведення Київським НДЕКЦ МВС України експертиз:

- судово-балістичної експертизи (висновок експерта від 15.06.2023 № СЕ-19/111-23/30643-БЛ 1195 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) гривень.

Вирок суду може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1