Провадження 1-кс/127/4791/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке вилучено під час огляду 26.04.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0000264 внесеного до ЄРДР 26.04.2023, за фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання слідчого ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000264 від 26.04.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 26.04.2023 року до ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення про те, що невідома особа на ім`я ОСОБА_8 , який шляхом довіри, під приводом продажу сонячних панелей, заволодів грошовими коштами осіб, а саме: грошові кошти в сумі 390 000 грн, які ОСОБА_9 перерахував на рахунок НОМЕР_1 ОСОБА_10 та

НОМЕР_2 ОСОБА_11 , грошові кошти в сумі 366 000 грн, які ОСОБА_12 перерахував на рахунок НОМЕР_1 ОСОБА_10 та НОМЕР_3 ОСОБА_13 , грошові кошти в сумі 300 000 грн, які ОСОБА_14 перерахувала на рахунок НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 399 090 грн, які ОСОБА_15 перерахувала на номер карти Монобанк НОМЕР_5 , та на номер карти «Ощадбанк» НОМЕР_6 .

За вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР №0000264 від 27.04.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що вищевказані заявники замовили в невідомої особи на ім`я Вадим сонячні батареї. Після чого перевізник із зазначеними сонячними батареями прибув до м. Вінниці, що за адресою: м. Вінниця, вул. Енергетична, 7. В подальшому заявники провели огляд зазначених батарей та повідомили, що здійснили оплату на вищевказані рахунки, однак перевізник відмовився відвантажувати зазначений товар, оскільки оплата на рахунок підприємства не надходила.

Так, 26.04.2023 о 21 год. 36 хв. в ході огляду місця події за адресою: м. Вінниця, вул. Енергетична, 7 було виявлено та вилучено сонячні батареї моделі 590 VT mono RSM 120-8-590 m Risen 12 ВВ 210 mm Titan, в кількості 341 одиниця, з яких: 31 одиниця в розпакованому стані, 310 одиниць поміщено до 10 картонних ящиків, які обмотані поліетиленовою плівкою. В кожному із 10 картонних ящиків знаходиться по 31 сонячній батареї. Які визнано речовим доказом.

В подальшому, сонячні батареї моделі 590 VT mono RSM 120-8-590 m Risen 12 ВВ 210 mm Titan, в кількості 341 одиниця, з яких: 31 одиниця в розпакованому стані, 310 одиниць поміщено до 10 картонних ящиків, які обмотані поліетиленовою плівкою, , було передано на відповідальне зберігання до ТОВ "СОЛАР СТАР АГРО", Код: 44658883, ІНН- 16, що за адресою: Гніванська ТГ, Вінницька обл., Вінницький р-н, село Селище, вул. Шевченка, будинок 135, особі ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож: АДРЕСА_2 .

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

У зв`язку з виявленням речей, а саме: сонячні батареї моделі 590 VT mono RSM 120-8-590 m Risen 12 ВВ 210mm Titan, в кількості 341 одиниця, з яких: 31 одиниця в розпакованому стані, 310 одиниць поміщено до 10 картонних ящиків, які обмотані поліетиленовою плівкою, є достатні підстави вважати, що вони відповідно до п. 1, 3, ч. 2 ст. 167 КПК України є використаним як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказані рачі мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 Кодексу існує два шляхи приєднання речей або документів в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження: надання добровільно або на підставі судового рішення.

Частина 1 ст. 171 КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором, звертатись до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна.

Арешт вищевказаних речей, речовин та майна, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що можуть призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

При цьому є достатні підстави вважати, що виявлені в ході огляду сонячні батареї моделі 590 VT mono RSM 120-8-590 m Risen 12 ВВ 210mm Titan, в кількості 341 одиниця, з яких: 31 одиниця в розпакованому стані, 310 одиниць поміщено до 10 картонних ящиків, які обмотані поліетиленовою плівкою є використаними як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та мають значення для досудового розслідування і можуть бути доказами під час судового розгляду.

З огляду на викладене, керуючись ст. 40, 93, 100, 168, 170, 171, 237, 132, 159, 237 КПК України, слідчий просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання, просила клопотання задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_5 заперечив проти клопотання слідчого, просив суд в задоволенні клопотання відмовити та повернути майно законному власнику.

Представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в судовому засіданні підтримали клопотання слідчого.

Слідчий суддя вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Забороняється накладати арешт на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання" і статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки".

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Проаналізувавши матеріали клопотання, заперечення власника майна, слідчий суддя приходить до висновку.

В судовому засіданні та з матеріалів клопотання було встановлено, що ТОВ «СОЛАР ВАН» на законних підставах набула права власності на сонячні батареї, підтвердженням чому є видаткові накладні, рахунки, гарантійні талони.

Крім того, з досліджених матеріалів клопотання вбачається, що сонячні батареї не є предметом вчинення кримінального правопорушення, а тому не можуть виступати речовим доказом у вищезазначеному кримінальному провадженні, що відповідно виключає можливість застосування арешту майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Наведене свідчить, що ТОВ «СОЛАР ВАН» добросовісно набула право власності на майно та таке майно не може бути витребувано в товариства.

Як зазначено вище, згідно з частиною першою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В судовому засіданні, з матеріалів доданих до клопотання не вбачається наявності жодного доказу на предмет наявності підстав, а також обгрунтування того, що потереби досудового розслідування, виправдовують необхідність накладення арешту на майно юридичної особи, яка не має жодного відношення до кримінального провадження.

Накладення заборони користування майном є порушенням гарантованого Конституцією України права власності, що включає в себе володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження, тому, для накладання арешту на майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обов`язково повинна бути наявна досить обґрунтована підозра.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження та потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручаюся у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що слідчим не доведено необхідності такого арешту з посиланням на належні, допустимі докази, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке вилучено під час огляду 26.04.2023, за адресою: м. Вінниця, вул. Енергетична, 7, в рамках кримінального провадження № 0000264 внесеного до ЄРДР 26.04.2023 залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя