Справа №295/3074/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Житомирської окружної прокуратури, яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви від 13.03.2023, -

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Богунського районного суду перебуває скарга ОСОБА_3 щодо не внесення до ЄРДР його заяви від 13.03.2023 р. стосовно керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 який не вніс до ЄРДР відомості про скоєння кримінальних правопорушень суддями Богунського районного суду м. Житомир ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

До судового засідання скаржник не з`явився, просив скаргу розглядати за його відсутністю.

Прокурор Житомирської окружної прокуратури подав до суду заяву про рогляд справи без його участі, просив відмовити у задоволенні скарги.

Суд, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000221 від 24.07.2019 р. за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, матеріали по скаргам ОСОБА_3 № 296/8089/21, № 296/6750/20, № 296/8844/20 встановив.

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000221 від 24.07.2019 р., в порядку ст. 93 КПК України отримано копії з матеріалів кримінального провадження № 0000038 від 13.02.2019 р. відповідно до яких встановлено наступне.

28.01.2019 р. до військової прокуратури Житомирського гарнізону Центрального регіону України надійшов лист з Управління Держпраці у Житомирській області, щодо виявлення порушень законодавства про працю посадовими особами ДП «Житомирський бронетанковий завод» по відношенню ОСОБА_3

13.02.2019 р. відомості з даного приводу були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України

В ході досудового розслідування встановлено наступне: згідно акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЖТ0192/100/АВ Управлінням Держпраці у Житомирській області від 23.01.2019 встановлено, що відповідно до пункту 7.7 Статуту Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» (даліСтатут), що затверджений наказом Державного концерну «Укроборонпром» від 19.01.2018 р. № 14, керівник підприємства у встановленому порядку призначає на посади та звільняє з посад працівників підприємства. Наказом директора Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» ОСОБА_7 від 20.01.2017 р. № 10-ОД, до обов`язків з укладання та підписання строкових трудових договорів покладено на начальника відділу кадрів ОСОБА_8 , що суперечить пункту 7.3 Статуту, який передбачає виконання функцій керівника іншим працівником підприємства тільки у разі тимчасової відсутності керівника. Проте, в день підписання строкового трудового договору з ОСОБА_3 (10.10.2018 р.) керівник підприємства директор ОСОБА_9 , не був відсутній, що підтверджується табелем обліку робочого часу за жовтень 2018 р. Строковий трудовий договір від 10.10.2018 р. № 177 укладений з порушенням ч. 1 ст. 21 КЗпП України, між ОСОБА_3 та уповноваженою особою ОСОБА_8 , який на день підписання вищевказаного договору (10.10.2018 р.), відповідних повноважень не мав.

Рішенням Державної служби України з питань праці (Держпраці) від 25.03.2019 р., скасовано пункт 1 припису про усунення виявлених порушень від 23.01.2019 р. № ЖТ0192/100/АВ/П. (щодо незаконного укладання строкового трудового договору від 10.10.2018 р. № 177 між гр. ОСОБА_3 та уповноваженою особою ДП «Житомирський бронетанковий завод» ОСОБА_8 ), оскільки відповідно до ч. 3 ст. 24 КзпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Крім того, ч.1 ст. 24 КзпП України встановлено випадки обов`язкового укладання трудового договору у письмовому вигляді, відповідно до яких укладання у письмовій формі строкового трудового договору не відноситься. Зважаючи на вищевикладене, укладання строкового трудового договору від 10.10.2018 р. № 177 між Підприємством в особі начальника відділу кадрів ОСОБА_8 та ОСОБА_3 відповідно до наказу директора Підприємства про переведення від 10.10.2018 р. № 331-ОС, відповідає вимогам ч.1 ст. 21 ст.30 КзпП України.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 24.04.2019 р., в розгляді позовних вимог ОСОБА_3 до ДП «Житомирський бронетанковий завод» про визнання строкового договору, скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на посаді, стягнення заборгованості по заробітній платі та за час вимушеного прогулу і моральної шкоди відмовлено. Суд керувався тим, що позивача було переведено на строковий трудовий договір на законних підставах, про що у свій час погодився і позивач поставивши підпис в трудовій книжці ознайомившись із відповідним записом. В підтвердження даному висновку слугує і відсутність звернень щодо незаконності укладання такого договору, так відразу так і протягом одного місяця після цього. В подальшому, після спливу строку такого трудового договору, позивач був звільнений на відповідних правових підставах будучи завчасно та відповідним чином повідомлено про це. Надбавка в розмірі 10% у свій час, була у встановленому порядку знята. Так само, позивач будучи обізнаним про існування даного наказу не звертався до позивача із скаргами на такі дії, як і не подавав відповідного позову до суду як протягом одного місяця так і після визначеного нового посадового окладу та доплати до нього.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 повідомив, що дійсно працює на посаді начальника відділу кадрів при ДП «Житомирський бронетанковий завод». Він дійсно підписував трудовий договір від 10.10.2018 р. з ОСОБА_3 хоча безпосереднім прийняттям на роботу останнього являвся наказ начальника підприємства ОСОБА_9 № 331 від 10.10.2018 р. Його уповноважено відповідно до наказу №10-ОД від 30.01.2017 р. начальником підприємства ОСОБА_7 лише на підпис строкових трудових відносин, а не їх укладання виключно, з метою оптимізації процесу діловоцтва та своєчасністю їх підписання.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_3 повідомив, що дійсно працював на ДП «Житомирський бронетанковий завод» та по закінченню строкового договору був звільнений. Він має претензії до уповноважених осіб ДП «Житомирський бронетанковий завод» лише через те, що лише з ним не був переукладений строковий договір і він вимушений був залишити місце роботи. Також останній повідомив, що на його думку йому мали здійснювати доплату в розмірі 10% за напруженість в роботі та незадоволений тим, що відповідно до наказу № 115-ОС від 21.03.2018 р. за відсутності обґрунтувань та підвищення розміру заробітної плати виплати були припинені, хоча доплату він мав отримувати ще до вересня 2018 р.

Згідно інспекційного відвідування юридичною особи Управлінням Держпраці у Житомирській області від 14.12.2019 р. № ЖТ4298/84/АВ/П встановлено, що комісією відповідно до наказу № 127-ОД від 15.05.2018 р. по прийому передачі справ, матеріальних цінностей та експонатів від ОСОБА_3 , останній з 15.05.2018 р. вже не виконував обов`язки з приводу справ музею підприємства тому і не мав отримувати доплату в розмірі 10% за напруженість в роботі по вересень 2018 р.

Враховуючи вищевикладене, та те, що рішенням Державної служби України з питань праці (Держпраці) від 25.03.2019 р., пункт 1 припису про усунення виявлених порушень від 23.01.2019 р. № ЖТ0192/100/АВ/П, який стосувався укладання строкового трудового договору між гр. ОСОБА_3 та ДП «Житомирський бронетанковий завод» ОСОБА_8 -скасовано, Житомирським районним судом в позові ОСОБА_3 до ДП «Житомирський бронетанковий завод» - відмовлено, сам потерпілий будь яких претензій з приводу укладання трудового договору не має. При інспекційній перевірці юридичної особи яка використовує найману працю № ЖТ0192/100/АВ Управління Держпраці у Житомирській області від 23.01.2019 р. не виявлено будь яких інших грубих порушень з приводу майнових забов`язань між юридичною особою та ОСОБА_3 , тобто відносини які виникли між ОСОБА_3 та підприємством відносяться до трудових спорів тобто цивільно-правові відносини, які вирішені судом, слідчим у кримінальному провадженні № 0000038 від 13.02.2019 р. прийнято рішення про його закриття.

Згідно відомостей зазначених у заяві про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_3 встановлено, що директором ДП «ЖБТЗ» ОСОБА_9 в офіційному документі відзиві на позовну заяву №02-/579 поданої до Житомирського районного суду внесено завідомо неправдиві відомості про те, що наказ про відміну надбавки ОСОБА_3 погоджено з профспілковою організацією та інспектором по роботі не заперечується і відображено в акті від 14.12.2018 р. № 5460. Однак відміна надбавки ОСОБА_3 заперечувалась первинною профспілковою організацією ДП «ЖБТЗ» про що свідчить лист №17 від 08.08.2018 р. зазначеної організації адресований директору ДП «ЖБТЗ» ОСОБА_9 .

Однак, аналізом копії зазначеного відзиву, копія якого наявна у матеріалах кримінального провадження встановлено наявність заперечень ДП «ЖБТЗ» адресованих Житомирському районному суду, які викладені у наступному формулюванні.

«З цих же підстав, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення позовні вимоги позивача про визнання незаконного строкового трудового договору № 177 від 10.10.2018 р. та скасування наказу про звільнення.

Зокрема, як на підставу своїх вимог, позивач посилається на акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману № ЖТ4298/84/АВ від 10.12.2018 р. (далі акт) та складений на підставі нього припис про усунення виявлених порушень № ЖТ4298/84/АВ/П від 14.12.2018 р. (далі припис) (копії містяться в матеріалах справи).

Так, в акті та приписі зазначено про виявлення на ДП «ЖБТЗ» порушення вимог частини четвертої статті 97 КЗпП, п. 1.7 та п. 5.6 Колективного договору ДП «ЖБТЗ» на 2015-2017 роки прийнятого на загальних зборах трудового колективу 29.10.2015 р. при видачі наказу №115-ОС від 21.03.2018 р., яким скасовано виплату надбавок за складність та напруженість працівниками підприємства, у тому числі ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Аналіз вказаної норми свідчить, що порушення може полягати за умови існування одночасно двох складових: прийняття рішення керівником в односторонньому порядку та погіршення умов оплати, встановлених законодавством, угодами, колективними договорами.

З огляду на зазначену в акті та приписі ситуацію щодо встановлення надбавки ОСОБА_3 .

Підставою для скасування надбавки ОСОБА_3 , стали результати проведеної перевірки керівниками фінансових підрозділів підприємства щодо обґрунтованості встановлення надбавок працівникам підприємства. Встановлено що ряд надбавок працівникам, у тому числі ОСОБА_3 встановлені на необмежений період, без визначення обсягу роботи, кола обов`язків, які повинен виконувати працівник, відповідальності за належне виконання тощо. У зв`язку з цим керівникам структурних підрозділів запропоновано надати відповідні обґрунтування, належним чином оформлені документи для розгляду питання про подальшу виплату або скасування надбавок.

Працівникам, стосовно яких відповідні документи та обґрунтування не надані, прийнято рішення про скасування відповідних надбавок за складність та напруженість при умови відсутності погіршення умов оплати праці.

Таким чином, скасування надбавки не здійснено керівником підприємства в односторонньому порядку, а також не призвело до погіршення умов праці ОСОБА_3 »

Таким чином, органом досудового розслідування не встановлено відомостей про внесення ОСОБА_9 до зазначеного відзиву відомостей щодо погодження рішення про відміну встановленої надбавки ОСОБА_3 з профспілковою організацією.

Також, з урахуванням того, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 24.04.2019 р., в розгляді позовних вимог ОСОБА_3 до ДП «Житомирський бронетанковий завод» про визнання строкового договору, скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на посаді, стягнення заборгованості по заробітній платі та за час вимушеного прогулу і моральної шкоди відмовлено, органом досудового розслідування встановлено відсутність в діях посадових осіб ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 366 КК України та встановлено наявність цивільно-правових відносин розгляд яких відноситься до компетенції суду.

На підставі викладеного 23.10.2019 р. слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.12.2019 зазначену постанову визнано законною та не скасовано.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 09.01.2020 р. ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.12.2019 р., якою відмовлено за необгрунтованістю у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону, зобов`язання вчинити певні дії, - скасовано.

Постановлено нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 від 23.10.2019 р. про закриття кримінального провадження №0000221 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, - скасовано.

Суддями у зазначеній ухвалі вказано, що хоча слідчий в своїй постанові опосередковано посилається на рішення Житомирського районного суду Житомирської області за позовом ОСОБА_3 , однак до матеріалів досудового розслідування жодних копій судових рішень судів відповідних інстанцій, прийнятих за результатами розгляду зазначеного цивільного позову, не приєднано.

Крім того, в матеріалах досудового розслідування відсутнє рішення Державної служби України з питань праці від 25.03.2019 р. (на яке посилається слідчий в оскаржуваній постанові про закриття) про скасування пункту 1 припису про усунення виявлених порушень у акті інспекційного відвідування ДП «Житомирський бронетанковий завод» № ЖТ0192100АВП від 23.01.2019 р., що стосувалось порушення вимог ст. 30, ч. 1 ст. 21 КЗпП України при укладенні строкового трудового договору з ОСОБА_3 .

На усунення зазначених недоліків, встановлений колегією суддів Житомирського апеляційного суду, в ході досудового розслідування встановлено та виконано наступне.

До матеріалів кримінального провадження долучено завірену належним чином копію Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 24.04.2019 р., яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ДП «Житомирський бронетанковий завод» про визнання незаконним строкового договору, скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на посаді, стягнення заборгованості по заробітній платі та за час вимушеного прогулу і моральної шкоди.

Також, долучено завірену належним чином копію Постанови Житомирського апеляційного суду від 10.09.2019 р. якою апеляційну скаргу ОСОБА_3 на вищезазначене рішення суду залишено без задоволення. Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 24.04.2019 р. залишено без змін.

Зазначені рішення суду набрали законної сили.

Також, до матеріалів кримінального провадження долучено завірену належним чином копію рішення Державної служби України з питань праці від 25.03.2019 р. про скасування пункту 1 припису про усунення виявлених порушень у акті інспекційного відвідування ДП «Житомирський бронетанковий завод» № ЖТ0192100АВП від 23.01.2019 р., що стосувалось порушення вимог ст. 30, ч. 1 ст. 21 КЗпП України при укладенні строкового трудового договору з ОСОБА_3 .

За таких обставин орган досудового розслідування прийшов до висновку про відсутність у діях посадових осіб ДП «ЖБТЗ» ознак вчинення будь-якого кримінального правопорушення відносно ОСОБА_3 та 18.03.2020 р. виніс постанову про закриття кримінального провадження на підставі ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З дослідження матеріалів по скаргам ОСОБА_3 № 296/8089/21, № 296/6750/20, № 296/8844/20 встановлено.

По результатам розгляду скарги ОСОБА_3 № 296/6750/20 зобов`язано уповноважену особу військової прокуратури Житомирського гарнізону розглянути заяву ОСОБА_3 у порядку, передбаченому КПК України та повідомити заявника.

При розгляді скарги ОСОБА_3 від 04.08.2020 р. № 296/8844/20 суддею Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_11 ухвалою від 22.10.2020 р. у задоволені скарги ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 11.12.2020 р. ухвалу судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_11 від 22.10.2020 р. скасовано та скаргу направлено на новий розгляд в суд першої інстанції.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_12 від 18.01.2021 р. у задоволені скарги ОСОБА_3 від 04.08.2020 р., відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 22.02.2021 р. апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, ухвалу судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_12 від 18.01.2021 р. залишено без змін.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 1 Розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 р. № 298, надалі - Положення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення (передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність).

Згідно з вимогами частини 1 статті 2 Кримінального кодексу України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Склад злочину - сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретний злочин. Кожний склад злочину обов`язково складається з наступних елементів: об`єкт злочину, об`єктивна сторона злочину, суб`єкт злочину, суб`єктивна сторона злочину. Відсутність хоча б одного з елементів складу злочину свідчить про відсутність у діянні особи складу злочину, що виключає кримінальну відповідальність особи.

Всебічний аналіз зазначених норм права вказує на те, що відповідно до статті 214 КПК України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які відомості, які містяться у заявах чи повідомленнях фізичних та юридичних осіб, а лише ті, які містять обставини про кримінальне правопорушення (злочин).

Поряд з тим, відповідно до п. п.1 п.1 Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. № 9-49/0/4-17 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Кримінальний процесуальний кодекс України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення (передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину), а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Положення статті 214 КПК України, перебувають у взаємозв`язку з частиною 1 статті 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Системний аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що слугувати підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необгрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Згідно статті 11 КК України, злочином є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Таким чином, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в них об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину та підтверджують реальність його конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Наведені у цій заяві відомості фактично свідчать про незгоду заявника із процесуальною діяльністю посадових осіб органів прокуратури Житомирської області, слідчих СУ ГУНП в Житомирській області та суддів але при цьому заява не містить жодних даних про вчинення конкретного кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слдічий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Житомирської окружної прокуратури, яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви від 13.03.2023, відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Богунського

районного суду м. Житомир ОСОБА_13 Перекупка