УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву захисника ОСОБА_2 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від участі у розгляді клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідуванння ГСУ СБ України ОСОБА_4 , погодженого заступником начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000408 від 04.08.2022 (справа 761/25044/23, провадження 1-кс/761/16250/2023),

за участю:

секретаря - ОСОБА_7 ,

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

підозрюваного - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА :

У провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 перебуває клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідуванння ГСУ СБ України ОСОБА_4 , погодженого заступником начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000408 від 04.08.2022 (справа 761/25044/23, провадження 1-кс/761/16364/2023).

18 липня 2023 року під час судового засідання у вищевказаному судовому провадженні захисником ОСОБА_2 було оголошено заяву про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від участі у розгляді клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідуванння ГСУ СБ України ОСОБА_4 , погодженого заступником начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000408 від 04.08.2022, у зв`язку із наявністю обставин, які викликають сумніви у її неупередженості та об`єктивності, а саме: той факт, що, на думку захисника під час здійснення авторозподілу клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , між слідчими суддями Шевченківського районного суду м. Києва, слідчим суддею було незаконно, на думку захисника, визначено суддю Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 , яка розглядаючи інше судове проваження в рамках даного кримінального провадження, раніше вже прийняла упереджене, на думку захисника, рішення, щодо відмови у задоволенні заяви про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_11 , а також, на думку захисника, упередженість слідчого судді виявляється у тому факті, що слідчий суддя ОСОБА_3 призначила вищезазначене клопотання слідочого до судового розгляду за відсутності належних підтверджень вручення копій цього клопотання стороні захисту.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 свою заяву підтримав і просив задовольнити. Стверджував, що має сумніви у неупередженості і об`єктивності слідчого судді з огляду на його попередні процесуальні дії. Так, захиник наголошував, що раніше суддя ОСОБА_3 , безпідставно, на думку захисника, відмовила у заявленому слідчому судді ОСОБА_11 відводі, а також призначила судовий розгляд даного клопотання слідчого у невиправдано короткі строки, при цьому за відсутності підтверджень вручення такого клопотання стороні захисту на переконання захисника мала взагалі відмовити у прийнятті цього клопотання.

Захисник ОСОБА_10 підтримала заяву захисника ОСОБА_2 з мотивів, викладених у заяві. Вказувала, що їй не було вручено повістку про виклик для участі у врученні копії зазначеного клопотання ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_9 підтримав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_3 та просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав своїх захисників. Вказував, що слідчий намагався вручити йому таке клопотання за відсутності захисників.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти заяви захисника про відвід слідчого судді, вказував, що доводи сторони захисту надумані, а сама заява не грунтується на положеннях чинного КПК України. Пояснив, що клопотання направлялось захисникам ОСОБА_6 , а самому підозрюваному слідчий був вимушений вручати клопотання за відсутності захисників, адже останні свідомо ігнорували усі спроби сторони обвинувачення зв`язатись із захисниками, про що надав в судовому засіданні документи.

Прокурор ОСОБА_8 підтримав думку прокурора ОСОБА_5 .

Слідчий суддя ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, до початку судового розгляду надала суду заяву в якій просила проводити судовий розгляд за її відсутності.

Неявка в судове засідання судді ОСОБА_3 не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Дослідивши матеріали судового провадження 1-кс/761/16250/2023, заяву про відвід слідчого судді, заслухавши думку учасників судового провадження, суддя приходить до наступних висновків.

Так, до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідуванння ГСУ СБ України ОСОБА_4 , погодженого заступником начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000408 від 04.08.2022 (справа 761/25044/23, провадження 1-кс/761/16250/2023), яке, у порядку автоматизованого розподілу справ між слідчим суддями, було передано у провадження слідчого судді ОСОБА_3 .

Згідно з частинами четвертою та п`ятої статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів, навантаження кожного судді, заборони брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядження, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.

Відповідно до ч.3 ст. 35 КПК України, визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), зокрема, розподіл судових справ здійснюється модулем автоматизованого розподілу виключно в автоматизований спосіб (без участі посадових осіб) під час реєстрації в суді передбачених законом процесуальних документів, на підставі інформації, внесеної уповноваженими особами суду до АСДС та до підсистеми обліку кадрів.

Отже, враховуючи наведені норми, можна дійти до беззаперечного висновку, що здійснюючи свої повноваження судді, зокрема і слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 , не мають жодного впливу на формування складу суду для розгляду конкретної справи, що спрямовано на забезпечення реалізації учасниками справи права на судовий захист незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, як складової права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 76 КПК України передбачають, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином доводи захисника в частині обгрунтування необхідності відводу слідчого судді ОСОБА_3 з підстав того, що вона раніше вже брала участь у судових провадженнях, що відбувались в рамках даного кримінального провадження, зокрема в рамках судового провадження за заявою про відвід судді ОСОБА_11 - є такими, що не грунтуються на вимогах закону, а отже відхиляються судом як необгрутовані.

В той же час, розглядаючи доводи захисника в частині стверджуваної стороною захисту наявності підстав для сумнівів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 під час розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідуванння ГСУ СБ України ОСОБА_4 , погодженого заступником начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000408 від 04.08.2022, суддею береться до уваги наступне.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений пунктами 1, 2, 5 ч.1 ст. 75 та ст. 76 КПК України.

Зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

- якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача (п.1 ч.1 ст. 75 КПК України);

- якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник (п.2 ч.1 ст. 75 КПК України);

- у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (п.5 ч.1 ст. 75 КПК України).

Згідно до пунктів 3, 4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

При вирішенні цих заяв, суд керується положеннями кримінального процесуального законодавства України, а також ураховує практику Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Так, у справі за заявою Мироненка і Мартиненка проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності суду має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. у справі Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії). У кожній окремій справі слід визначити чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та сутність, що свідчать про те, що суд є безстороннім (див. у справі Пуллар проти Сполученого королівства).

Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність судді презюмується. Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді.

Суд не вважає заяву про відвід судді безумовною підставою для відсторонення судді від участі у кримінальному провадженні. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що вимог щодо неупередженості не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Ні захисником ОСОБА_2 у своїй заяві про відвід слідчого судді ОСОБА_3 , ні в поясненнях наданих в судовому засіданні таким захисником та іншими учасниками судового провадження, не викладено будь-яких фактичних даних, які б могли слугувати підставою для сумніву в неупередженості судді.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. у справі Ветштайн проти Швейцарії).

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників. Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

На думку суду, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18). Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді. Наприклад, в ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення». Крім цього, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Позиція заявників щодо відводу з підстав того, що слідчий суддя ОСОБА_3 раніше винесла необгрунтоване та упереджене, на думку сторони захисту, рішення яким відмовила у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_11 , в рамках іншого судового провадження, по суті є формовою прояву незгоди сторони захисту з рішеннями судді, внаслідок якої у сторони захисту, за словами захисників, виникло враження щодо упередженості слідчого судді ОСОБА_3 .

Так само незгодою із процесуальними рішеннями слідчого судді є також твердження щодо незаконності призначення слідчим суддею ОСОБА_3 вищезазначеного клопотання слідчого до судового розгляду.

Такі доводи захисника є припущеннями та не доводяться об`єктивно, отже не можуть бути підставою для відводу судді, а прийняття слідчим суддею рішення про відмову у прийнятті клопотання про продовження строків тримання під вартою за умови не долучення до такого клопотання доказів вручення його копії стороні захисту кримінальним процесуальним законодавством взагалі не передбачено.

Крім того, 13.01.2021 Велика палата Верховного Суду у своїй постанові 761/16124/15-ц вказала, що висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому. Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявника не влаштовує.

Доказів особистої упередженості слідчого судді ОСОБА_3 також не вбачається зі змісту заяви про відвід та матеріалів судового провадження (справа 761/25044/23, провадження 1-кс/761/16250/2023).

Таким чином, на переконання суду, відсутні підстави стверджувати про існування у цій справі обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 .

Підсумовуючи, суддя наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи. Але вмотивованість заяви про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

За зазначених обставин, заява захисника ОСОБА_2 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від участі у розгляді клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідуванння ГСУ СБ України ОСОБА_4 , погодженого заступником начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000408 від 04.08.2022, не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75-81, 309 КПК України, суддя

УХВАЛИЛА :

Заяву захисника ОСОБА_2 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від участі у розгляді клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідуванння ГСУ СБ України ОСОБА_4 , погодженого заступником начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000408 від 04.08.2022 (справа 761/25044/23, провадження 1-кс/761/16250/2023) - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 18 липня 2023 року о 16 год. 25 хв.

Суддя ОСОБА_1