Справа № 361/4359/22
Провадження № 1-кс/361/722/23
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ухвала
12 травня 2023 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
Автор клопотання зазначає, що в період із березня 2022 року по даний час на території Київської області та м. Києва діє група осіб до складу якої, зокрема входить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який разом з іншими особами, з корисливих мотивів займаються незаконним переправленням громадян України чоловічої статі, які підлягають мобілізації, через державний кордон. Вказані особи організували незаконне переправлення через кордон, шляхом вирішення питання про отримання довідки волонтера від ряду громадських організацій та реєстрації в базі даних «Шлях». Переправлення через державний кордон здійснюють за грошову винагороду в сумі від 1500 до 5000 доларів США.
У ході проведення слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що до складу злочинної групи входить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який займається підшуканням чоловіків, віком від 18 до 60 років, які в період «Військового стану», бажають незаконно перетнути державний кордон України та ухилитись від мобілізації за грошову винагороду.
Відповідно до клопотання, ОСОБА_4 та інші особи діють у складі організованої групи за розподіленими ролями, за допомогою надання недостовірних відомостей до Державної служби України з безпеки на транспорті, яка є розпорядником інформаційної бази «Шлях», з метою отримання незаконного прибутку, організували схему, пов`язану із незаконним переправленням осіб чоловічої статі, які під час воєнного стану підлягають мобілізації, через державний кордон України шляхом усунення перешкод за допомогою оформлення недійсних документів та внесення недостовірних даних до відповідної інформаційної бази «Шлях», що надає можливість зазначеним особам покинути територію України.
02.05.2023 на підставі ухвали слідчого судді Броварського міськрайонного суду було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro Max», у чохлі чорного кольору, поміщено до спецпакету № WAR 1294040; ноутбук марки «НР» сірого кольору із зарядним пристроєм до нього, поміщено до спецпакету № PSP7135986; слот для сім-карти оператору «лайфселл» із номером телефону НОМЕР_1 , та флешнакопичувач об`ємом пам`яті 32 Гб, який поміщено до спецпакету № WAR 1294033.
Крім того, 02.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру, а саме про те, що він підозрюється у незакінченому замаху незаконного переправлення осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню порадами та вказівками, вчинені з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України та на даний час встановлюються усі причетні особи до вчинення даного кримінального правопорушення.
Прокурор у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання клопотання, проте у прохальній частині клопотання просив проводити розгляд клопотання без його участі.
Третя особа ОСОБА_4 до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання. 11.05.2023 року через електронну адресу суду надійшло клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про перенесення судового засідання, у якому вона повідомляє про те, що не зможе прийняти участь у даному судовому засіданні у зв`язку з перебуванням у відрядженні у м. Одеса, а тому просить відкласти розгляд клопотання, надати можливість ознайомитися з матеріалами справи, та узгодити правову позицію.
Суд критично ставиться до клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про перенесення судового засідання, оскільки на підтвердження факту неможливості з`явитися в судове засідання у зв`язку з відрядженням у м. Одеса вона не долучила до клопотання ніяких доказів, які могли б підтвердити вказану обставину. Крім того, відповідно до трекінгу отримання рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки, ОСОБА_4 09.05.2023 року особисто отримав повістку про виклик до суду, а тому мав достатньо часу для ознайомлення з матеріалами клопотання та узгодження правової позиції до судового засідання, яке призначене на 12.05.2023 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, однак, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Ураховуючи вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя вважає за можливе проводи розгляд справи без участі осіб, які були належним чином повідомлені про дату та час розгляду клопотання, але в судове засідання не з`явилися.
Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує, слідчим суддею встановлено наступне.
Із протоколу обшуку від 02.05.2023 року встановлено, що під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro Max», у чохлі чорного кольору; ноутбук марки «НР» сірого кольору із зарядним пристроєм до нього; слот для сім-карти оператору «лайфселл» із номером телефону НОМЕР_1 , та флешнакопичувач об`ємом пам`яті 32 Гб.
При цьому, 02.05.2023 року постановою слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , вказані вище речі визнано речовими доказами.
Слідчим суддею встановлено, що з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно прокурор звернувся до слідчого судді 03 травня 2023 року, тобто у межах строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України.
Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то ініціатор клопотання повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Так, згідно зі ст. 171 КПК України у клопотанні прокурора, слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У відповідності до приписів ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Слідчий суддя вважає, що на даний час матеріали клопотання свідчать про те, що майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме є доказом кримінального правопорушення і відноситься до категорії речових доказів.
У свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; ту обставину, що вилучене майно згідно протоколу обшуку від 02.05.2023 року було визнано речовими доказами; наслідки накладення арешту на майно, тому вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора.
На даний час, будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 370-372, 376, 395 КПК України слідчий суддя,
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на вилучені в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 речі та документи, у вигляді заборони розпорядження, відчуження та користування ними, а саме на: мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro Max», у чохлі чорного кольору; ноутбук марки «НР» сірого кольору із зарядним пристроєм до нього; слот для сім-карти оператору «лайфселл» із номером телефону НОМЕР_1 , та флешнакопичувач об`ємом пам`яті 32 Гб.
Роз`яснити, що на підставі частини 1 статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Організацію виконання ухвали та контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1