УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2023 Справа №607/5515/23
провадження № 1-кп/607/1309/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження за №0000258 від 03.03.2023, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Шманьківці Чортківського району Тернопільської області, громадянин України, адреса місця реєстрацій та проживання: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не працює, є особою з інвалідністю другої групи, раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що, перебуваючи по вул. Лесі Українки, 39, у м. Тернополі 02.03.2023 приблизно о 10:30 у нього виник протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 06.07.2021, виданого на його ім`я.

Реалізуючи свій умисел, 02.03.2023 приблизно 10:30 в м. Тернополі ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN» моделі «GOLF», д.н.з. НОМЕР_2 , та рухаючись по вулиці Лесі Українки, 39, в м. Тернополі, був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (надалі - УПП в Тернопільській області).

Під час перевірки документів, на законну вимогу працівника поліції УПП в Тернопільській області, ОСОБА_3 усвідомлював, що посвідчення водія є завідомо підробленим, оскільки він його отримав від невстановленої особи без проходження відповідно встановлених теоретичного та практичного іспитів для отримання права керування транспортними засобами, порядок і обов`язковість проходження яких, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» № 340 від 08.05.1993 та наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження деяких нормативно-правових актів, що регламентують порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів у закладах, що проводять таку діяльність, їх державну акредитацію та атестацію спеціалістів, а також допуску громадян до керування транспортними засобами, видачі (обміну) посвідчень водія» від 07.12.2009 № 515 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2010 за № 72/17367.

Так, ОСОБА_3 , діючи умисно, пред`явив завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 06.07.2021, видане на його ім`я, поліцейському УПП в Тернопільській області ОСОБА_5 , яким виявлено ознаки підробки, а саме: при перевірці із базами ІПНП виявлено, що його серія та номер не відповідає особі ОСОБА_3 .

Надалі, в ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що згідно інформації регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області стало відомо, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 видавалось 27.06.2014 Центром ДАІ № 4841 УДАІ УМВС України в Миколаївській області гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , категорій А1, А, В, а також згідно даних Єдиного державного реєстру МВС України інформація щодо отримання посвідчення водія гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,. відсутня.

За результатами судової технічної експертизи документів встановлено, що бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 від 06.07.2021, заповнений на ім`я ОСОБА_3 , виготовлений не на підприємстві, яке повинно здійснювати його випуск..

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Крім цього обвинувачений заявив клопотання про закриття щодо нього кримінального провадження за ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Прокурор не заперечив проти задоволення вказаного клопотання обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 285 КПК України).

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду (ст. 45 КК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку з звільненням особи від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є проступком, та яке не є корупційним кримінальним правопорушенням або кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Шкода чи збитки даним кримінальним правопорушенням не завдані.

Як вбачається з вимоги № 3097 від 13.03.2023 ОСОБА_3 раніше кримінальних правопорушень не вчиняв.

Як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_3 після вчинення кримінального проступку щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Крім цього, є особою з інвалідністю другої групи довічно.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі ст. 45 КК України, оскільки судовим розглядом встановлено необхідні для прийняття такого рішення обставини, передбачені вказаною статтею КК України.

Відповідно, кримінальне провадження підлягає закриттю.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, а також з врахуванням висновку, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17, провадження 13-47кс20) про те, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Арешт майна слід скасувати, як того вимагає ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речового доказу вирішити згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 372, 392, 395 КПК України, ст.ст. 12, 44, 45 КК України, суд,

постановив:

клопотання обвинуваченого - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження №0000258 від 03.03.2023 за ч. 4 ст. 358 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1 887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн. 80 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.03.2023 (справа №607/4214/23) на водійське посвідчення, заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серійний номер НОМЕР_1 від 06.07.2021, - скасувати.

Речовий доказ - водійське посвідчення, заповнене на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серійний номер НОМЕР_1 від 06.07.2021, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуюча суддяОСОБА_1