КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 26 липня 2023 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Березники Пермської області РФ, громадянина РФ, працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України,-

за участі: прокурора захисника в режимі відеоконференцзв`язку підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання начальника 2 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_8 , погоджене прокурором 1-го відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , та обрано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , встановлено в межах терміну досудового розслідування тривалістю 60 (шістдесят) днів з моменту затримання, тобто до 20 серпня 2023 року включно .

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_10 більш мякий запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт за адресою його постійного фактичного проживання - АДРЕСА_1 .

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, захисник зазначає, що під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 , :

- на законних підставах перебуває на території України з 2011 року по теперішній час;

- з 2011 року по кінець 2019 року працював в ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» та у своїх повноваженнях мав залучення інвестицій до вказаного товариства з метою збільшення можливостей видобутку руди у Вовчанському родовищі;

- ніякого відношення до розробки, складання, підписання зовнішньоекономічних контрактів не мав;

- зовнішньоекономічні контракти особисто не підписував;

- постачання руди не організовував;

- документів про завантаження руди до вагонів не підписував;

- митні документи не складав та не підписував;

На думку апелянта, підозра необґрунтована,а ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні.

Зокрема, підозра ОСОБА_6 містить аналітично-історичну інформацію і доводи слідчих, які на час оголошення підозри, не підтвердженні. Підозра сформована з інформації працівників ГУ контррозвідки СБУ, наданою у відповідь на доручення слідчих (додані матеріали до клопотання у 2 томах).

Окрім того, доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, крім, роботи ОСОБА_6 в Товаристві, в матеріалах кримінального провадження не міститься.

Однак, в матеріалах містяться протоколи допитів генеральних директорів ТОВ у відповідні проміжки часу, які свідчать про підписи контрактів саме ними і непричетність ОСОБА_6 до зовнішньоекономічних контрактів.

Зауважує, що в повідомленні про підозру зазначається про події з 2014 року по 2022 рік, однак підозрюваний в ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат» не працює з 2020 року.

Також зазначає, що у період з 2020 року ОСОБА_6 мав три роки, щоб покинути Україну і не бути притягнутим до кримінальної відповідальності, однак цього не зробив, а навпаки, здійснював певні дії на отримання дозволу на проживання в Україні та отримання громадянства України.

Звертає увагу, що 24 січня 2018 року родина ОСОБА_6 придбала у АДРЕСА_1 , де постійно проживають до теперішнього часу. 11 вересня 2019 року, після звільнення з ТОВ «Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат», з Дніпропетровського центру зайнятості отримав «Дозвіл» на застосування праці іноземців. До 06 вересня 2022 року на вимогу законодавства України для отримання права на імміграцію до України та громадянства України ОСОБА_6 здійснив іноземну інвестицію до України на суму 100.000 доларів США.

Також захисник, зазначає про характеризуючі дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, позитивно характеризується, на його утриманні неповнолітня дитина, а відтак вважає, що до нього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 15 червня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000592, за підозрою у тому числі ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

20 червня 2023 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20 червня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

22 червня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України.

23 червня 2023 року начальник 2 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором 1-го відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року клопотання задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного ОСОБА_6 заслухано думку прокурора та захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Окрім того, перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 110-2 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з інкрмінованим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає можливість вважати, що підозра ОСОБА_6 є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування. Відтак доводи захисника, щодо необгрунтованності підозри є безпідставними.

Також, слідчим суддею всупереч доводам апеляційної скарги враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з огляду на характер інкримінованого злочину, особу ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки, є громадянином країни-агресора - Російської Федерації, де має міцні соціальні зв`язки, у тому числі і з особами, що займають високі посади. Зокрема підозрюваний може вчиняти дії на переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, слідчим суддею враховано, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, майновий стан.

Доводи захисника щодо характеризуючих даних про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, позитивно характеризується, на його утриманні неповнолітня дитина, не може бути безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Окрім того, слідчий суддя відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив розмір застави у кримінальному провадженні. З таким висновком погоджується і колегія суддів.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він в повному обсязі довів обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний №761/21998/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Провадженя № 11сс/824/4318/2023 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК України