Справа № 202/3672/23
Провадження № 1-кс/202/2774/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

21 квітня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0001260, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 3 ст. 332, ч.3 ст. 369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся старший слідчий відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , із клопотанням, погодженим із прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0001260, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 3 ст. 332, ч.3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб до складу якої увійшли ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також інші на теперішній час невстановлені особи, які діючи за попередньою змовою між собою, приблизно починаючи з червня місяця 2022 року по початок листопада 2022 року, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, систематично організовували незаконне переправлення осіб через державний кордон України, чоловіків призовного віку, виїзд яких на період дії військового стану був обмежений (далі по тексту «замовник»), за отримані від них грошові кошти (середня сума 3000-5000 доларів США), організовували внесення відомостей про таких осіб до системи «Шлях», нібито останні являлися водіями волонтерських організацій, що давало право виїзду таким особами через державний кордон на строк один місяць.

Відповідно до попередньої домовленості, з метою вчинення кримінального правопорушення, вищевказані співучасники виконували наступні дії.

ОСОБА_7 та інші невстановлені особи, підшукували «замовників», які бажали виїхати через державний кордон України не маючи на це передбаченого законом дозволу, отримував від зазначених осіб фотокопії їх особистих документів (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, водійське посвідчення), а також грошові кошти в якості винагороди. Зазначені документи передавав ОСОБА_6 , через мобільні додатки, а грошові кошти отримані від «замовників» передавав ОСОБА_6 , або через банківський переказ, або при особистих зустрічах, залишаючи собі відсоток за вчинені ним дії.

ОСОБА_6 , отримавши від ОСОБА_7 та інших невстановлених осіб, особисті дані «замовників», передавала їх ОСОБА_9 через мобільні додатки, а грошові кошти передавала, або шляхом переказу через валютні обмінники, або через банківські перекази, залишаючи собі відсоток за вчинені нею дії.

ОСОБА_9 , в свою чергу, отримавши від ОСОБА_6 , особисті дані «замовників», та грошові кошти, передавала зазначені дані та частину грошових коштів, до невстановлених осіб, за що останні надавали ОСОБА_9 , скановані копії Наказів Львівської обласної військової адміністрації «Про виїзд за межі України в умовах правового режиму воєнного стану» з зазначенням особистих даних «замовника», що давало йому право виїзду за кордон в якості волонтера. Після чого, ОСОБА_9 , пересилала скан копію. Зазначеного наказу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 або іншій невстановленій особі, яка підшукала замовника, а ті в свою чергу передавали таку скан копію «замовнику».

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на ч. 2 та 3 ст. 170 КПК України та зазначає, що накладання арешту на визначене в клопотанні майно, яке є речовими доказами, є необхідним для цілей кримінального провадження, зокрема запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, необхідність їх використання під час досудового розслідування в якості речового доказу.

Прокурор та слідчий підтримували клопотання та наполягали на його задоволенні.

Представник ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_13 просив відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна. Зазначав, що слідчий не довів, що існує будь-яка обґрунтована підозра у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки не доведена, що якась подія злочину відбулась. Слідчий мав достатньо процесуальних можливостей, щоб виявити та зафіксувати всі відомості, які містяться на вилучених речах, а саме здійснити огляд вилучених речей. Вилучені телефони належать третім особам, які не згадуються в наведених слідчим фактах та обставинах, їхні мобільні телефони не могли бути ні знаряддям, ні містити інших слідів чи інших відомостей, які можуть бути використані як докази. Грошові кошти належать також ОСОБА_11 , яка не згадується та не причетна до наведених слідчим фактів та обставин, відповідно у неї не може бути наміру здійснювати приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення своїх грошових коштів в іноземній валюті. Автомобіль також не міг бути ані знаряддям, ані містити сліди чи інші відомості, які можна використати як доказ вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора та слідчого, представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, приходить до таких висновків.

Слідчим відділом СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001260, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 3 ст. 332, ч.3 ст. 369-2 КК України.

23.03.2023 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшуки в ході яких було вилучено майно, а саме: за місцем реєстрації ОСОБА_14 , за адресою: АДРЕСА_1 грошові кошти у сумі 3692 доларів США, 875 Євро, мобільні телефони: 1) належний ОСОБА_12 , марки SAMSUNG S20FFC ІМЕІ 1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 та 2) належний ОСОБА_11 , марки IPHONE 12 Pro MAX, ІМЕІ НОМЕР_4 з сім карткою НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 на легковий автомобіль марки AUDI A3, реєстраційний номер НОМЕР_7 , та ключі від зазначеного автомобіля. Також був вилучений і автомобіль марки AUDI A3 реєстраційний номер НОМЕР_7 .

Згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий в клопотанні зазначає підставу для арешту вилученого в ході обшуків майна - ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Постановою старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 24 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 0001260, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 332, ч.3 ст. 369-2 КК України, визнано речовими доказами грошові кошти у сумі 3692 доларів США, 875 Євро, мобільні телефони: 1) марки SAMSUNG S20FFC ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_12 , та 2) марки IPHONE 12 Pro MAX, ІМЕІ НОМЕР_4 з сім карткою НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_11 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 на легковий автомобіль марки AUDI A3, реєстраційний номер НОМЕР_7 , та ключі від зазначеного автомобіля.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведена необхідність накладання арешту на грошові кошти в сумі 3 692 доларів США, 875 Євро, які були вилучені під час проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_14 , а також на автомобіль марки AUDI A3, реєстраційний номер НОМЕР_7 , на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою їх збереження як речових доказів.

Вирішуючи питання щодо необхідності заборони обмеження користуванням та/або розпорядженням автомобілем марки AUDI A3, реєстраційний номер НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_15 , слідчий суддя враховує положення частини 11 статті 170 КПК України та вважає, що слідчим не доведена потреба заборони користування вилученим транспортним засобом, та вважає достатнім для збереження зазначеного майна як речового доказу заборонити власнику розпоряджатися транспортним засобом.

У зв`язку з відсутністю підстав для заборони користуванням автомобілем, підстави для арешту свідоцтва про реєстрацію автомобілем марки AUDI A3, реєстраційний номер НОМЕР_7 та ключів від нього, відсутні.

Розглядаючи необхідність накладання арешту на мобільні телефони, вилучені під час обшуку, які належать ОСОБА_12 та ОСОБА_11 слідчий суддя враховує, що зазначені мобільні телефони були оглянуті стороною обвинувачення, про що складені слідчим протоколи огляду мобільних телефонів від 03 квітня 2023 року. Згідно протоколів огляду від 03 квітня 2023 року під час перегляду вхідних та вихідних повідомлень між абонентами, які містяться у менеджерах, мобільних додатків, інформації компрометуючого характеру не виявлено.

Отже, оскільки вилучені мобільні телефони були у повному обсязі оглянуті, їх вміст разом із інформацією, яка має значення для досудового розслідування, було скопійовано і відображено у протоколах огляду предмету, підстав обмежувати право на розпорядження та користування мобільними телефонами, які належать ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , слідчий суддя не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0001260, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 3 ст. 332, ч.3 ст. 369-2 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти у сумі 3 692 доларів США та 875 Євро, вилучені під час обшуку у кримінальному провадженні №0001260, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 3 ст. 332, ч.3 ст. 369-2 КК України.

Накласти арешт на легковий автомобіль марки AUDI A3, реєстраційний номер НОМЕР_7 , власником якого є ОСОБА_10 , шляхом заборони відчуження вказаного майна.

У іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1