У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/8899/23

№ 1-кс/183/2409/23

31 липня 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Джида Джидинського району Бурятія РФ, громадянина України, військовослужбовця за мобілізацією,одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся старший слідчій Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_6 із клопотанням, погодженим прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , якому 29.07.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України у кримінальному провадженні № 0000439 від 29.07.2023 року.

Солдат ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 29 липня 2023 року, приблизно о 12 годині 36 хвилин, перебуваючи на території населеного пункту Брусівка Краматорського району Донецької області за місцем тимчасової дислокації частини підрозділу військової частини НОМЕР_1 , отримавши усний наказ свого прямого начальника заступника командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_9 , відданий на підставі бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади (військової частини НОМЕР_1 ) підполковника ОСОБА_10 № НОМЕР_3 від 29.07.2023, про вибуття з метою посилення підрозділів переднього краю та недопущення прориву противника до 13:00 29.07.2023 року для виконання бойових завдань по охороні і обороні позицій переднього краю позицій 2 механізованого батальйону НОМЕР_2 омбр, а саме на позицію відділення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », здійснивши переміщення в складі підрозділу штатним транспортом 2 механізованого батальйону 42 омбр за раніше визначеним маршрутом, відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

29.07.2023 солдат ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину за ч. 4 ст. 402 КК України, фактичне затримання 29.07.2023 о 19 год. 47 хв.

29.07.2023 солдату ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В зв`язку з введенням воєнного стану на території України та неможливістю Сєвєродонецьким міським судом Луганської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду України № 1/0/9-22 від 06.03.2022, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ з Сєвєродонецького міського суду Луганської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

В обґрунтування клопотання, слідчій зазначає, про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Так, під час досудового розслідування були допитані свідки, які прямо вказали на вчинення 29.07.2023 ОСОБА_4 непокори, тобто відмови останнім від виконання наказу свого прямого начальника, що підтверджується протоколами допитів свідків та іншими матеріали кримінального провадження, які долучені до клопотання.

Таким чином, повідомлена ОСОБА_4 підозра на теперішній час є повністю обґрунтованою, що у свою чергу являється однією з необхідних підстав для застосування запобіжного заходу.

Щодо наявності у справі ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України слід зазначити наступне.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років. Розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а його затриманням, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу.

Продовжуючи перебувати на військовій службі у разі відсутності запобіжного заходу ОСОБА_4 може впливати на свідків військовослужбовців своєї частини, з метою схиляння їх до зміни або відмови від надання правдивих свідчень у суді, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. При цьому ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_4 , маючи певні навички використання зброї як військовослужбовець, перебуваючи на волі може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

Крім того, підозрюваний, що вчинив непокору в умовах воєнного стану, відмовився виконувати бойові завдання та наказ прямого начальника щодо виконання свої службових обов`язків на бойових позиціях, з великою вірогідністю може вчинити дезертирство або інші тяжкі військові злочини.

Таким чином сторона обвинувачення вважає, що у кримінальному провадженні наявні ризики того, що у разі не обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу, останній може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків обвинувачення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу окрім іншого повинно містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Між тим, Законом України № 2531-IX від 16.08.2022 статтю 176 КПК України доповнено частиною восьмою, згідно якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно такий запобіжний захід як тримання під вартою.

Враховуючи кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_4 , (ст. 402 КК України), а також дію у державі воєнного стану, сторона обвинувачення не вважає за необхідне обґрунтовувати неможливість у даному випадку застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

В свою чергу, в умовах воєнного стану на території України, з метою належного покарання осіб, які вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, такий підхід національних судів щодо застосування виключного виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не вплине негативно на обороноздатність держави в умовах воєнного стану, не здійснить підрив авторитету, бойової готовності та боєздатності підрозділу Збройних Сил України та не створить в очах військовослужбовців уяву безкарності та свавілля.

Отже, досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом взяття підозрюваного ОСОБА_4 під варту.

Під час судового розгляду прокурор заявлене клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним слідчим у клопотанні письмово.

Підозрюваний вказав, що не заперечує проти застосування до нього запобіжного заходу тримання під вартою.

Захисник підтримав думку підозрюваного.

Вислухавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, виходжу з такого.

29.07.2023 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 402 КК України, підтверджується доказами:

-повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення від 29.07.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 .

На даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищевказаного злочину вбачається ризик того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також треба врахувати те, що підозрюванийможе вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства до начальника. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України(п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, ОСОБА_4 перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби за призовом на військову службу осіб за мобілізацією може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, що кваліфікується за ст. 407 ч. 5 КК України, або дезертирство за ст. 408 ч. 4 КК України, тим самим переховуватися та ухилятися від кримінальної відповідальності. Крім того, бажання підозрюваногоуникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Можливість переховування ОСОБА_4 підтверджується тим, що він підозрюється у вчинені тяжкого злочину, відповідальність за які передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, тому з метою уникнення покарання підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування.

Частиною 7 статті 176 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194 КПК України,

У Х В А Л И В:

клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_6 , погоджено прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою(кримінальне провадження № 0000439 від 29.07.2023 року), задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 22вересня 2023 року включно з утриманням на гауптвахті Військової служби правопорядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1