Справа № 953/4412/23
н/п 1-кс/953/4509/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000534 від 18.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України про арешт майна,

за участю сторін :

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

15.06.2023 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000534 від 18.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, що було вилучено в ході проведених обшуків 12.06.2023, зокрема:

За місцем фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

-Ноутбук чорного кольору Lenovo ideaPad s-145-15 API, s/n PF25GPDS;

-Флеш носій марки Kingston з ідентифікуючими ознаками №04715 - 741- A00LF;

-Флеш носій GoodRam об`ємом 16 Gb без ідентифікуючих ознак;

-Флеш носій Art Lether об`ємом 8 Gb без ідентифікуючих ознак;

-Флеш носій Transcend об`ємом 32 Gb без ідентифікуючих ознак;

-Флеш носій чорного кольору з помаранчевим вушком без ідентифікуючих ознак;

-Флеш носій Sandisk з ідентифікуючими ознаками №ВМ121124063D;

-Накопичувач Verbatim, model № НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 ;

-Мобільний телефон марки «Мі» модель «М1803Е1А» з ІМЕІ: НОМЕР_3 та ІМЕІ2: НОМЕР_4 та Sim картами з номерами мобільних терміналів НОМЕР_5 та НОМЕР_6 ;

-Мобільний телефон марки «Nokia» серійний номер: НОМЕР_7 та Sim картою з номером мобільного терміналу НОМЕР_8 ;

-Мобільний телефон марки «Nokia» серійний номер: НОМЕР_9 та Sim картою з номером мобільного терміналу НОМЕР_10 ;

-Мобільний телефон марки «Lenovo» з ІМЕІ: НОМЕР_11 ІМЕІ 2: НОМЕР_12 без Sim карток;

-Стартовий пакет Vodafone з номером мобільного телефону НОМЕР_13 з Sim картою всередині № НОМЕР_14 ;

-Стартовий пакет Vodafone з номером мобільного телефону НОМЕР_15 з Sim картою всередині № НОМЕР_16 ;

-Банківська карта № НОМЕР_17 ;

-Банківська карта № НОМЕР_18 ;

-Банківська карта № НОМЕР_19 ;

-Банківська карта № НОМЕР_20 ;

За місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

-Мобільний телефон марки «iphone» модель «14 pro max» з ІМЕІ: НОМЕР_21 та ІМЕІ2: НОМЕР_22 та Sim картою з номером мобільного терміналу НОМЕР_23 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000534 від 18.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

24.02.2022 Указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України.

У зв`язку з чим, а також будучи обізнаним про введення на території України воєнного стану на підставі відповідного указу Президента України, у невстановленої групи осіб, виник злочинний умисел, спрямований на створення терористичної групи чи терористичної організації, керівництво такою групою чи організацією або участь у ній, а так само організаційне чи інше сприяння створенню або діяльності терористичної групи чи терористичної організації.

Встановлено, що група осіб, шляхом відкриття банківських рахунків в Україні та закордоном на т.зв. «дропів» та поповнення їх за допомогою міжнародних електронних гаманців, таких як «Wise», «Revolut» та «ZEN», заробляють грошові кошти на різниці курсу долара США та проводять збори грошових коштів під виглядом волонтерської допомоги.

В подальшому з метою збереження анонімності та розповсюдження грошових коштів, використовують крипто-біржі, електронні мультівалютні гаманці, банківські рахунки т.зв. «дропів». Грошові перекази здійснюються на банківські картки т.зв. "дропів" з числа громадян України, рф та Казахстану, для подальшого фінансування представників збройних формувань країни агресора. Загалом, у протиправній схемі використовується щонайменше 600 карток українських та закордонних банків та приблизно 50 рахунків міжнародних електронних гаманців, таких як «Wise», «Revolut» та «ZEN» зареєстрованих на третіх осіб.

Також встановлено, що в подальшому, отримані кошти представники збройних формувань країни агресора використовують для власного фінансування, а саме закупівлі військової амуніції, автомобільної техніки та зброї, яка в подальшому використовується для вчинення терористичних актів на території України.

В ході виконання доручення слідчого, в рамках кримінального провадження №0000534 отримано інформацію, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 . може бути причетний до вищевказаної діяльності.

У період з 13 години 27 хвилин по 22 годину 01 хвилину 12.06.2023 року проведено санкціонований слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова обшук у квартирі, де фактично проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 під час якого було виявлено та вилучено предмети зазначені в клопотанні.

Предмети, вилучені в ході проведення обшуків на підставі ухвал суду відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть свідчити про причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в зв`язку з чим вони визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України, конкретним фактом, що підтверджує володіння мобільним телефоном марки «iphone» модель «14 pro max» з ІМЕІ: НОМЕР_21 та ІМЕІ2: НОМЕР_22 та Sim картою з номером мобільного терміналу НОМЕР_23 ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_2 є його вилучення у вказаної особи та за місцем фактичного проживання, а фактом, що підтверджує володіння та користування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 усім іншим майном є те, що усе майно вилучено у вказаної особи та за місцем його фактичного проживання.

Таким чином, з метою збереження речових доказів відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті вищенаведених предметів.

Прокурор зазначає, що необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю його збереження та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

В судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали подане клопотання, просили його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся шляхом направлення sms- повідомлення його захиснику.

Власник майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом направлення sms- повідомлення, про що в матеріалах справи міститься довідка про доставку.

Власник майна ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, судом вжито заходів для її повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, однак повістка не була доставлена з причини: помилка доставки електронного листа.

Захисник ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що слідчим не зазначено на підставі чого документи виявлено та підстави визнання їх речовими доказами. Крім того, вказав, що обшук було проведено незаконно, оскільки його проводив слідчий, якого не зазначено у Витягу з ЄРДР, а тому він не мав повноважень на проведення обшуку. Під час проведення обшуку слідчий також не надав жодного документа чи доручення, які підтверджували б його повноваження.

Слідчий суддя встановив, що слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000534 від 18.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

12.06.2023 на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова проведено наступні обшуки за адресами :

За місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено вище перелічене майно.

За місцем фактичного мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено вище перелічене майно.

Постановою слідчого від 12.06.2023 всі вищезазначені предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у виді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що тимчасово вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, є доказом вчинення кримінального правопорушення, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Отже відповідно до ст. 91 КПК України вказане майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за № 0000534 від 18.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, наслідки арешту, завдання кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження вищевказаного тимчасово вилученого майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, тому приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Беручи до уваги те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, з метою збереження речових доказів, майна, що має доказове значення в даному кримінальному провадженні, та для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, суд вважає клопотання законним та обґрунтованим, а відтак таким, що підлягає задоволенню.

Доводи представника власників майна адвоката ОСОБА_5 з приводу того, що вилучене майно під час обшуку не підлягає арешту, оскільки зміст клопотання та додані до нього документи не містять даних щодо причетності його підзахисних до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та обставин стосовно обґрунтованості накладання арешту саме на їх майно, слідча суддя вважає безпідставними, оскільки арешт майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

В межах розгляду даного клопотання підставою арешту майна прокурор зазначає саме збереження речових доказів. Метою - запобігання можливості майна приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).

З огляду на зазначене, вилучене майно під час обшуку, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах.

08.06.2023 року слідчою суддею, в межах даного кримінального провадження під час розгляду клопотання про проведення обшуку, перевірялись правові підстави для надання дозволу на обшук, наявність достатніх підстав вважати, що відшукуванні речі, документи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи, за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукування та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Також суд не приймає до уваги посилання адвоката ОСОБА_5 на незаконність проведення обшуку неуповноваженим суб`єктом, оскільки в судовому засіданні встановлено, що слідчий ОСОБА_10 був включений до складу слідчої групи відповідно до постанови про зміну слідчої групи від 09.06.2023.

В межах розгляду даного клопотання, слідчою суддею не встановлено допущення органами досудового розслідування істотних порушень прав людини і основоположних свобод, які б давали підстави для відмови у накладені арешту на вилучене майно під час обшуку.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, слідча суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Питання щодо місця зберігання речових доказів вирішується слідчим у кримінальному провадженні на підставі вимог ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.131, 132, 170-173, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000534 від 18.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, на вилучені 12.06.2023 в ході проведення обшуку предмети, що належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-Ноутбук чорного кольору Lenovo ideaPad s-145-15 API, s/n PF25GPDS;

-Флеш носій марки Kingston з ідентифікуючими ознаками № НОМЕР_24 ;

-Флеш носій GoodRam об`ємом 16 Gb без ідентифікуючих ознак;

-Флеш носій Art Lether об`ємом 8 Gb без ідентифікуючих ознак;

-Флеш носій Transcend об`ємом 32 Gb без ідентифікуючих ознак;

-Флеш носій чорного кольору з помаранчевим вушком без ідентифікуючих ознак;

-Флеш носій Sandisk з ідентифікуючими ознаками № НОМЕР_25 ;

-Накопичувач Verbatim, model № НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 ;

-Мобільний телефон марки «Мі» модель «М1803Е1А» з ІМЕІ: НОМЕР_3 та ІМЕІ2: НОМЕР_4 та Sim картами з номерами мобільних терміналів НОМЕР_5 та НОМЕР_6 ;

-Мобільний телефон марки «Nokia» серійний номер: НОМЕР_7 та Sim картою з номером мобільного терміналу НОМЕР_8 ;

-Мобільний телефон марки «Nokia» серійний номер: НОМЕР_9 та Sim картою з номером мобільного терміналу НОМЕР_10 ;

-Мобільний телефон марки «Lenovo» з ІМЕІ: НОМЕР_11 ІМЕІ 2: НОМЕР_12 без Sim карток;

-Стартовий пакет Vodafone з номером мобільного телефону НОМЕР_13 з Sim картою всередині № НОМЕР_14 ;

-Стартовий пакет Vodafone з номером мобільного телефону НОМЕР_15 з Sim картою всередині № НОМЕР_16 ;

-Банківська карта № НОМЕР_17 ;

-Банківська карта № НОМЕР_18 ;

-Банківська карта № НОМЕР_19 ;

-Банківська карта № НОМЕР_20 ;

Накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, на вилучені 12.06.2023 в ході проведення обшуку предмети, що належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-Мобільний телефон марки «iphone» модель «14 pro max» з ІМЕІ: НОМЕР_21 та ІМЕІ2: НОМЕР_22 та Sim картою з номером мобільного терміналу НОМЕР_23 .

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити виконання ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1