Справа № 740/2429/23
Провадження № 1-кс/740/474/23
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

24 квітня 2023 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000505 від 20.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно - автотранспортний засіб чорного кольору марки "mazda" моделі «3», державний номерний знак « НОМЕР_1 », номер шасі « НОМЕР_2 », який було вилучено в період часу з 15 год 30 хв 20.04.2023 по 16 год 20 хв 20.04.2023 під час огляду на ділянці автодороги біля будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування клопотання зазначає, що 20.04.2023 до Ніжинського РВП надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про те, що 20.04.2023 на автодорозі по вул. Незалежності в с. Нова Басань малолітня особа 8 років вибігла на проїзну частину, внаслідок чого заявник здійснив наїзд на неї, зачепивши останню правим дзеркалом заднього виду, в наслідок чого вона отримала тілесні ушкодження.

Відомості за цим фактм внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000505 від 20.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 20.04.2023 на автодорозі біля домогосподартсва №24 по вул. Незалежності в с. Нова Басань стояв шкільний автобус, який висадив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біля вказаного домогосподарства, вийшовши з автобуса ОСОБА_6 , минувши передню частину автобуса, вибігла на проїжджу частину, де в цей момент проїжджав автомобіль марки "mazda" моделі "3" державний номерний знак " НОМЕР_3 ", під керуванням ОСОБА_3 , в наслідок чого останній здійснив наїзд на ОСОБА_6 , зачепивши останню правим дзеркалом заднього виду, в наслідок чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді рваної рани лівого підбрів`я та забою лівої нижньої кінцівки.

Вказаний легковий автомобіль вилучено та поміщено на зберігання до ВП№2 Ніжинського РВП.

В судове засідання слідчий не з"явився, у клопотанні просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_3 , у судовому засіданні просив автомобіль повернути йому, так як він є інвалідом 3 групи, пенсіонером, проживає один, учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, йому постійно потрібен медичний догляд у медичних закладах, без автомбіля не обійдеться.

Заслухавши ОСОБА_3 , дослідивши матеріали за клопотанням, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Дослідивши додані до клопотання матеріали досудового розслідування слідчий суддя дійшов висновку, що є достатні підстави вважати, що зазначений у клопотанні автомобіль у відповідності до ст. 98 КПК України відповідає критеріям речових доказів, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів, недопущення їх втрати, виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам ст. 171 КПК України і підлягає задоволенню.

Арештом зачіпаються інтереси власника майна. Водночас, на цій стадії розслідування слідчий суддя вбачає такі обмеження співрозмірними із завданнями кримінального провадження.

Майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі.

Слідчий суддя на даному етапі досудового розслідування не вбачає можливим передати автомобіль на зберігання його власнику, оскільки в такому разі не виключена можливість того, що не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (фактичного відчуження, знищення, приховання, зміни) на майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому за клопотанням власника або володільця майна, зокрема у разі недотримання стороною обвинувачення розумних строків проведення процесуальних дій, у тому числі експертиз, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Слідчий суддя звертає увагу, що з клопотанням про арешт майна третьої особи звернувся слідчий за погодженням з прокурором. З цього приводу слідчий суддя враховує, що згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.64-2 КПК третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Отже, положення статті 64-2 КПК визначають момент набуття статусу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.171 КПК з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Таким чином, процесуальним законом визначено коло осіб, які мають право на звернення з клопотанням про арешт майна, до якого входять зокрема прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частина 2 у зв`язку з частиною 1 статті 64-2 КПК є нормою дефініцією, яка визначає одного з учасників кримінального провадження. Її завданням не є встановлення диференційованого порядку звернення із клопотанням про арешт майна в порівнянні з приписом частини 1 статті 171 КПК, за яким з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Клопотання про арешт майна погоджено прокурором, тобто прокурорський нагляд за змістом цього клопотання здійснено, а тому відсутні підстави вважати, що з клопотанням звернувся неналежний суб`єкт.

У протилежному випадку, якщо керуватися формальною логікою, суд має виходити з того, що ОСОБА_3 не набув правового статусу (прав) третьої особи (оскільки звернувся не прокурор, а слідчий за його погодженням і не допустити ОСОБА_3 до провадження. У такому випадку його аргументи взагалі не були б почуті судом.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на автотранспортний засіб чорного кольору марки "mazda" моделі «3», державний номерний знак « НОМЕР_1 » номер шасі « НОМЕР_2 », який було вилучено в період часу з 15 год 30 хв 20.04.2023 по 16 год 20 хв 20.04.2023 під час огляду на ділянці автодороги біля будинку АДРЕСА_1 , власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 28.08.2014 є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зберігати у ВП №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігшівській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 4 ст. 132 КПК України ухвала слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1