Номер провадження: 11-сс/813/966/23
Справа № 505/1870/23 1-кс/505/707/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.05.2023, у кримінальному провадженні №0000489, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2023 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Балти, Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до статті 89 КК України не маючого судимості,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.05.2023 задоволено клопотання слідчого відділення №1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженню №0000489 від 17.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , терміном на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 липня 2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що стороною обвинувачення доведена наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України та неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчим та прокурором в судовому засіданні не надано обґрунтування наявності ризиків та доказів неможливості застосування до підозрюваного інших, передбачених КПК України, видів запобіжних заходів крім тримання під вартою. Вважає, що достатнім запобіжним заходом для контролю за належною поведінкою ОСОБА_7 буде домашній арешт (можливо цілодобовий з носінням електронного засобу контролю).

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою - АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Прокурор був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, у зв`язку з чим колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності сторони обвинувачення.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

В апеляційній скарзі стороною захисту не оспорюється обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_7 , у зв`язку з чим у цій частині відповідна правова оцінка апеляційним судом не надається.

Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність заявлених ризиків, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на таке.

Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, наявним є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що підозрюваний, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

При цьому, апеляційний суд враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови»§58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений (підозрюваний) може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїда проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Зазначені обставини були досліджені слідчим суддею при встановленні доведеності прокурором ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду під час розгляду клопотання слідчого, та належним чином мотивовані в оскаржуваному судовому рішенні.

Також, апеляційний суд вважає наявними ризики, передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за тяжкий злочин досудове розслідування, якого триває та проводиться слідчі дії щодо збирання та встановлення доказів, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушеннята незаконно впливати на свідків та потерпілого, з метою зміни останніми показань.

Крім того, з урахуванням того, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства з заподіянням тяжкого тілесного ушкодження, а також того, що підозрюваний раніше судимий, апеляційний суд вважає наявним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не перевірив можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, який забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, також є голослівними та надуманими, оскільки спростовуються змістом судового рішення, в якому містяться обґрунтовані висновки за цими обставинами.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, який, керуючись положеннями п. 1 ч. 4 ст. 183 КК України, при застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що на теперішній час лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а наявність на даній стадії обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочину та існування зазначених слідчим суддею ризиків, виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави, який здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Стороною захисту не наведено інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 7, 9, 24, 183, 184, 194, 370, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18.05.2023, у кримінальному провадженні №0000489, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2023 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4