Справа № 367/4918/21
Провадження №1-кп/367/439/2023
УХВАЛА

Іменем України

20 червня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченої: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002518 від 04.12.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої адміністратором в ФОП « ОСОБА_7 », зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до даного обвинувального акту, ОСОБА_6 15.06.2020 року приблизно о 08 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем «HYUNDAI GETZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювала рух по проїзній частині вул. Свято-Покровській зі сторони м. Києва в напрямку м. Буча в межах смт. Гостомель Київської області та проїжджаючи регульоване перехрестя вул. Свято-Покровської та вул. Чкалова в смт. Гостомель Київської області, діючи в порушення вимог п. 10.1 та п. 16.6 Правил дорожнього руху України, проявляючи злочинну недбалість, виконуючи поворот ліворуч на вул. Чкалова на зелене світло світлофору перед початком руху та зміною напрямку руху ліворуч не переконалась, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам руху, не надала дорогу мотоциклу «COUNTRY MAN CМ 110Q», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався по вул. Свято-Покровській смт. Гостомель Київської області в напрямку міста Києва, внаслідок чого передньою частиною вказаного мотоциклу відбулося зіткнення з правою боковою частиною автомобіля «HYUNDAI GETZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водію мотоциклу «COUNTRY MAN CМ 110Q», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 спричинено тілесне ушкодження: перелом човноподібної кістки лівої стопи, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості потерпілому.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив суду клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала клопотання захисника, просила задовольнити клопотання та зазначила, що наслідки такого звільнення від кримінальної відповідальності їй відомі та зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання сторони захисту.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання захисника.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, суд вважає, що заявлене захисником клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;.

Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинув строк притягнення особи до кримінальної відповідальності з часу вчинення кримінального правопорушення, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо було заявлено про застосування строків давності.

Як вбачається з п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

У зв`язку з вимогами вказаних законодавчих актів та роз`ясненнями Пленуму ВСУ, судом досліджені представлені під час судового провадження матеріали, щодо перевірки наявності тієї обставини, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна в його вчиненні, а також, умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_6 просила суд застосувати строки давності та закрити кримінальне провадження, оскільки з дня вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення 15.06.2020 року, минуло більше трьох років, перебіг строків давності порушено не було, їй відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, вона надала згоду на таке звільнення, суд вважає необхідним звільнити її від кримінальної відповідальності, закривши провадження.

Процесуальні витрати, за проведення експертизи № СЕ-19/111-21/26233-ІТ від 07.06.2021 року в сумі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 20 копійок слід покласти на державу, у зв`язку із звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Також, відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

11.11.2021 року потерпілий ОСОБА_8 подав до суду цивільний позов про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, відповідно до вимог якого просив стягнути з ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 35000 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 13600 гривень.

Так, у зв`язку із тим, що суд прийняв рішення про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КПК України, то на теперішній час відсутня підстава для звернення до суду з цивільним позовом у кримінальному провадженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що цивільний позов ОСОБА_8 необхідно залишити без розгляду та роз`яснити заявнику його право на звернення з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Крім того, представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні подала до суду клопотання про стягнення процесуальних витрат у кримінальному провадженню, в якому просила стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 процесуальні витрати на правову допомогу в розмірі 18800 гривень.

Захисник та обвинувачена в судовому засіданні заперечували щодо задоволення заявленого представником потерпілого клопотання, оскільки до нього не додано детальний розрахунок суми витрат на правову допомогу.

Суд, заслухавши клопотання, думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КПК України, Процесуальні витрати складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів, виготовленням дублікатів і копій документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Таким чином, кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

Питання про розподіл процесуальних витрат за результатами судового розгляду у кримінальному провадженні вирішується у тій справі, в якій вони були понесені, за правилами КПК України, про що також зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року по справі № 598/1781/17.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що з обвинуваченої ОСОБА_6 слід стягнути на користь ОСОБА_8 18 800 гривень витрат на правову допомогу згідно квитанції № 445238 серії 10ВАА від 01.02.2022 року.

Речові докази по даному кримінальному, медичну документацію ОСОБА_8 , суд вважає за необхідне повернути потерпілому.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284, 286, 369-372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002518 від 04.12.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку зі звільненням останньої від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 процесуальні витрати на правову допомогу у сумі 18800 (вісімнадцять тисяч вісімсот) гривень.

Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 22 червня 2023 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1