КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 травня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, на 60 днів, тобто до 07 липня 2023 року включно, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09 травня 2022 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, на шістдесят днів, тобто до 07 липня 2023 року включно.

Рішення суду мотивовано наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, тим, що ОСОБА_6 може ухилитись від суду та не виконати його процесуальних рішень (ризик переховування), незаконно впливати на свідків, які не допитані судом, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, на даний час, не забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 травня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , як незаконну та необґрунтовану, і змінити обвинуваченому запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі - домашній нічний арешт.

В обґрунтування своїх вимог захисник, посилаючись на фактичні обставини провадження та неналежне проведення досудового розслідування, вказує, що до клопотання прокурора не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри, обвинувачення.

Апелянт вважає, що прокурор не довів суду належним чином обґрунтованість тримання особи під вартою протягом тривалого терміну, та, зважаючи на дані про особу обвинуваченого, вказаний запобіжний захід є невмотивовано жорстоким. У клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, на думку апелянта, не доведений.

Також захисник вказує на те, що відповідно до п. 2 ст. 184 КПК України, копія клопотання та матеріалів, яким обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання, проте дане клопотання надано обвинуваченому ОСОБА_8 за пару хвилин до початку судового засідання, а адвокату ОСОБА_5 взагалі не було надано дане клопотання.

Окрім того, суд, ухвалюючи оскаржуване рішення не прийняв до уваги, що ОСОБА_6 має тяжкі хвороби, лікування яких в умовах слідчого ізолятора неможливе, стан здоров`я обвинуваченого погіршується. Медичні документи щодо стану здоров`я ОСОБА_6 надавалися суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу від 10 січня 2023 року.

Також апелянт вказує, що беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, має роботу, керівник підприємства, надає робочі місця, підприємство має замовлення та виконувало роботи, ОСОБА_6 бажав йти в ЗСУ, а також ту обставину, що клопотання про продовження строку тримання під вартою подане з істотним порушенням норм КПК, продовження тримання під вартою ОСОБА_9 є незаконним та не обґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, яка набрала чинності 14.01.2021, у зв`язку з відсутністю клопотання захисника про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений в ухвалі Святошинського районного суду м. Києва від 09 травня 2023 року щодо підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.

Так суд, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу згідно з вимогами ст. 178 КПК України.

Так, наведені в ухвалі ризики, зокрема, щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які не допитані судом, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення ґрунтуються на досліджених у суді матеріалах кримінального провадження, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачуються, продовжений відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, а ризики, які враховувались під час обрання виключного запобіжного заходу не зменшились.

Так, при розгляді клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд взяв до уваги те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який, відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким. Обізнаність обвинуваченого ОСОБА_6 про суворість передбаченого законом покарання, у випадку визнання його винуватим, підтверджує наявність високого ризику ухилення від суду та невиконання його процесуальних рішень (ризик переховування).

Також суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, які не допитані судом, оскільки обвинуваченому відомі місця проживання свідків, в тому числі, свідка ОСОБА_10 , який був на місці вчинення злочину та затримав обвинуваченого, викликав потерпілому "Швидку допомогу".

Доводи апелянта про те, що клопотання прокурора не містить належних доказів існування ризиків, передбачених ст. 177 КК України,є безпідставними, позаяк, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України при розгляді питання про продовження строку запобіжного заходу суд повинен встановити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Вказані обставини щодо обвинуваченого ОСОБА_6 були перевірені судом першої інстанції та свої висновки стосовно цього суд зазначив в ухвалі.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під ватрою, суд першої інстанції врахував конкретні обставини вчинення інкримінованих обвинуваченому дій, те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким, тяжкість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, та обґрунтовано врахував ризики, зазначені прокурором у клопотанні - переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Посилання захисника на фактичні обставини провадження та неналежне проведення досудового розслідування, а також на відсутність доказів, які б підтверджували пред`явлення обґрунтованої підозри, обвинувачення, то колегія суддів звертає увагу на те, що на стадії судового розгляду кримінального провадження суд позбавлений можливості давати оцінку обґрунтованості підозри, яка оголошена обвинуваченому, оскільки судом розглядається обвинувальний акт, у якому викладені фактичні обставини кримінального провадження, які потребують перевірки на предмет доведеності чи недоведеності висунутого обвинувачення.

Питання обґрунтованості підозри було предметом розгляду при обранні запобіжного заходу, а при продовженні строку дії запобіжного заходу суд перевірив обставини щодо наявності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги захисника про недотримання прокурором вимог ст. 184 КПК України при зверненні з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 є безпідставними, оскільки у зазначеній статті викладено вимоги до клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу, а не до клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на вимоги ч. 3 ст. 331 КПК України, згідно з якою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою незалежно до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, незалежно від наявності клопотань сторони обвинуваченого або захисту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Оскаржуваною ухвалою було встановлено, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще триває, а строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 спливав 19 травня 2023 року.

Отже, у суду, незалежно від наявності клопотань сторони обвинувачення чи захисту, існував обов`язок розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Доводи захисника про те, що суд, виносячи оскаржуване рішення не прийняв до уваги, стан здоров`я обвинуваченого та неможливість лікування в слідчому ізоляторі є безпідставними, оскільки будь-яких даних про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, не підтверджуються жодними наявними у розпорядженні суду апеляційної інстанції доказами.

Доводи захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, має роботу, керівник підприємства, надає робочі місця, підприємство має замовлення та виконувало роботи, ОСОБА_6 бажав йти в ЗСУ, то вказані обставини не нівелюють ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, зокрема, ризику переховування обвинуваченого від суду.

Окрім того, з оскаржуваного судового рішення убачається, що суд розглядав можливість застосування до ОСОБА_6 альтернативних запобіжних заходів, зокрема, у виді застави, проте не знайшов правових підстав для застосування такого запобіжного заходу, про що зазначив в ухвалі, а також вмотивував відповідний висновок.

Отже, ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 09 травня 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 422-1 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 09 травня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, на 60 днів, тобто до 07 липня 2023 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №759/7616/22

Провадження №11-кп/824/3585/2023

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_11

Доповідач ОСОБА_1