Справа № 344/1724/23
Провадження № 1-кп/344/669/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця смт. Великий Любінь Городоцького району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, з вищою освітою директора страхової компанії «ВУСО», інваліда ІІ групи, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні, достовірно знаючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009, Закону України «Про порядок виїзду з України та в?їзду в Україну громадян України» від 26.03.1994, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 №57, за попередньою змовою з невстановленими на даний час особами, у тому числі з числа військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, організував та в подальшому сприяв порадами, вказівками, наданням засобів, незаконному переправленню через державний кордон України ОСОБА_7 , якому заборонено виїзд за межі України у відповідності до Указів Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, № 572/2022 від 12.08.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в України» та № 342/2022 від 17.05.2022, № 574/2022 від 12.08.2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», згідно яких встановлено обмеження щодо заборони виїзду за межі України громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Так, упродовж серпня 2022 року ОСОБА_6 з метою реалізації спільного із невстановленими на даний час особами, у тому числі з числа військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, злочинного умислу, при невстановлених слідством обставинах, виготовили для ОСОБА_7 документи для надання права перетину державного кордону України, а саме двох довідок огляду МСЕК, виданих Івано-Франківським обласним бюро медико-соціальної експертизи серія ІВК з номерами № 054982 та № 054966 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із встановленням другої групи інвалідності, довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 №73/57/4324 від 18.05.2022 року, виданої на ім`я ОСОБА_7 та замінника військового квитка на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із внесенням відомостей про не придатність ОСОБА_7 до військової служби з виключенням з військового обліку.

В подальшому, в один із днів серпня 2022, але не пізніше 22.08.2022, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщені страхової компанії «ВУСО», яка знаходиться за адресою: вул. Галицька, 32/124, що в м. Івано-Франківську, передавав для ОСОБА_7 вище зазначені документи, за що отримав грошові кошти в сумі 6000 доларів США, що в перерахунку згідно курсу Національного банку України становить 219420 грн.

При цьому 22.08.2022 ОСОБА_7 , перебуваючи в пункті пропуску «Рава-Руська-Хребенне» Львівської області та 25.08.2022 в пункті пропуску «Чоп (Тисса)» Закарпатської області, при пред`явлені наданих ОСОБА_6 документів, з незалежних від нього причин та обставин, не зміг перетнути держаний кордон України.

Продовжуючи свої протиправні дії, в період жовтня по листопад 2022 року, ОСОБА_6 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та злочинного умислу організував виготовлення для ОСОБА_7 інших документів для надання права перетину державного кордону України, а саме довідку огляду МСЕК, виданої Івано-Франківським обласним бюро медико-соціальної експертизи серія ІВК №055141 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , 1989 року народження.

01.11.2022 близько 11 год. 50 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщені страхової компанії «ВУСО» за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, 32/124, зустрівся з ОСОБА_7 , якому передав документи для надання права перетину державного кордону України, а саме довідку огляду МСЕК, виданої Івано-Франківським обласним бюро медико-соціальної експертизи серія ІВК №055141 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 про встановлення другої групи інвалідності та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , 1989 року народження, яка є дружиною ОСОБА_7 , що стали підставою для перетину останнім державного кордону України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до викладеного в обвинувальному акті. Суду пояснив, що до нього на роботу у страхову компанію «ВУСО» прийшов ОСОБА_9 , який попросив допомогти у перетині кордону його швагру, бо під час військового стану заборонено чоловікам здійснювати перетин кордону. Відмовив, бо не знав, чим можна допомогти. Через кілька днів зустрів знайомого на ім`я ОСОБА_10 , який під час розмови сказав, що можна організувати перетин кордону чоловіком, але треба виготовити документи, які б дозволяли такий виїзд, і що це коштуватиме 6000 доларів США. Передав цю розмову ОСОБА_11 . Тоді ж у серпні 2022 ОСОБА_9 зі своїм шваґром ОСОБА_12 (який мав перетинати кордон) прийшли до нього в офіс СК «ВУСО», що по ву.Галицькій, 32 у м.Івано-Франківську, принесли документи (копію паспорта, РНОКПП, військовий квиток) і 6000 доларів США, передали йому для виготовлення тих документів, про які говорив ОСОБА_10 , для можливості перетину кордону. Всі ці гроші та документи наступного дня у своєму офісі передав ОСОБА_10 , як і домовлялися. Розумів одразу, що документи будуть несправжні. За 3-4 дні на роботу у страхову компанію ОСОБА_10 привіз готові документи на ім`я ОСОБА_13 , які б давали йому право перетнути кордон: довідку МСЕК, військовий квиток, довідку військкомату про те, що не підлягає призову. Здогадувався, що документи підроблені. Документи віддав ОСОБА_14 як підставу для перетину кордону і він з ними поїхав перетинати україно-польський кордон, де і був затриманий. ОСОБА_15 знову прийшов і дуже просив допомогти з виїздом за межі України, а тому вирішив ще раз йому допомогти. Другий раз за тієб ж схемою за домовленістю з ОСОБА_10 виготовили йому такі самі документи, можливо з трохи іншими відомостями, грошей у ОСОБА_16 більше не брали, віддали йому ті документи, а він з ними поїхав перетинати україно-угорський кордон. Там його також затримали і повернули в Україну. Після цього ОСОБА_17 прийшов до нього і сказав повернути сплачені гроші. Зателефонував до ОСОБА_10 і сказав про вимогу повернення коштів. ОСОБА_10 відмовив, сказав, що документи виготовив і за це отримав кошти. Приблизно через місяць ОСОБА_17 знову прийшов до нього та просив повернути гроші або надати документи для перетину кордону. ОСОБА_10 зробив документи на дружину ОСОБА_13 , що вона інвалід 2-ї групи (пенсійне посвідчення і довідку МСЕК про 2 групу інвалідності), і тому ОСОБА_17 має право виїзду за кордон як особа, яка супроводжує особу з інвалідністю. ОСОБА_17 пропонував йому гроші, але не взяв їх. ОСОБА_10 документи виготовив, віддав йому, а він - ОСОБА_18 , а за годину був затриманий працівниками правоохоронного органу. Просив суд суворо його не карати, не позбавляти волі, врахувати вік, стан здоров`я, наявність утриманців, у вчиненому щиро розкаявся.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.3 ст.332 КК України як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, зокрема його вік, те, що обвинувачений характеризується позитивно, раніше не судимий, має вищу освіту, працює директором страхової компанії «ВУСО», є інвалідом 2 групи з 2013 року, одружений, на утриманні має дружину ОСОБА_19 , що є інвалідом 3 групи, одну малолітню дитину ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також повнолітню дочку ОСОБА_21 , що продовжує навчання - є студентом 4 курсу Івано-Франківського національного медичного університету денної форми навчання; на диспансерному обліку КНП «ПНЦ ІФ ОР» не перебував, у КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» не звертався, амбулаторну допомогу не отримує; відсутність потерпілих, матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття як обставини, що пом`якшують покарання згідно ч.1 та ч.2 ст.66 КК України, та вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану як обставину, що обтяжує покарання.

З огляду на викладене, враховуючи позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 2 роки, з конфіскацією майна, позицію обвинуваченого та захисника, що просили суворо обвинуваченого не карати та перейти до іншого, не передбаченого санкцією ч.3 ст.332 КК України покарання - призначити штраф, суд вважає, що наявні декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність судимостей, потерпілих, матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу винного (похилий вік обвинуваченого, інвалідність ІІ групи, наявність на утриманні дружини, що є інвалідом 3 групи, малолітньої дитини та повнолітньої дитини, що продовжує навчання), критичну оцінку вчиненого, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та доцільним призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України - перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.332 КК України, та із застосуванням ч.2 ст.69 КК України не призначати додаткових покарань, що передбачені санкцією ч.3 ст.332 КК України як обов`язкові, та призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу згідно вимог ст.53 КК України.

Таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у виді застави до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 та ч.2 ст.69 КК України - штраф у розмірі 5000 (п`ять тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 85000 (вісімдесят п`ять) гривень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у виді застави - до набрання вироком законної сили залишити без змін. Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 99240 грн, що внесена 04.11.2022 за ОСОБА_6 - повернути заставодавцю ОСОБА_19 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 24.08.2022 на майно - до вступу вироку в законну силу залишити без змін, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази: виготовлені документи згідно 2 постанов від 27.10.2022 та постанови від 02.11.2022 - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення; згідно постанови від 01.11.2022: грошові кошти в сумі 9572 грн, посвідчення інваліда війни на ім`я ОСОБА_6 , 2 блокноти, мобільний телефон марки «Redmi 6» із сім-картою, системний блок від комп`ютера «LOGIC» - повернути обвинуваченому ОСОБА_6 , інші речі і документи - знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_22