справа № 619/1024/23
провадження № 1-кп/619/68/23
ВИРОК

іменем України

07 серпня 2023 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000079 від 11.04.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , соціального працівника, який доглядає за батьком - інвалідом І групи, проживає за адресою:АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 246, ч. 4 ст. 296 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_5

захисник - ОСОБА_6

обвинувачений - ОСОБА_3

потерпілий: - ОСОБА_7 .

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі.

ОСОБА_3 органом досудового розслідування обвинувачується у тому, що він 10 квітня 2021 року приблизно о 08 год 58 хв, будучи обізнаним у проведенні лісорубних робіт, порушуючи порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу як важливого елементу природного середовища, маючи умисел на незаконну порубку дерев, перебуваючи у лісових насадженнях, а саме, знаходячись у виділі №1 кварталу №154 Дергачівського лісництва ДП "Харківська лісова науково-дослідна станція", що розташований на території Харківського району Харківської області, без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним приписом, ордером), виданим уповноваженим органом, порядок видачі якого передбачено Постановою КМУ №761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання відповідних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, за допомогою бензинової пилки, найменування якої в ході досудового розслідування встановити не вдалося, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання, здійснив незаконну порубку дванадцяти сухостійних дерев породи «ДУБ» діаметром в корі біля шийки кореня: 31 см, 18 см, 29 см, 26 см, 32 см, 28 см, 32 см, 30 см, 26 см, 37 см, 30 см, 28 см, та одного сироростучого дерева породи «КЛЕН» діаметром в корі біля шийки кореня 15 см, які у подальшому розпиляв на колоди деревини та погрузив до вантажного відділення автомобіля марки «УАЗ» з державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 , що перебуває у його користуванні, після чого почав здійснювати перевезення незаконно заготовленої деревини на зазначеному транспортному засобі, у результаті чого був зупинений співробітниками відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області та ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція», чим, відповідно до розрахунку розміру шкоди заподіяної лісу громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев до ступеня припинення росту, згідно постанови КМУ від 23.07.2008 №665, з урахуванням висновку судової економічної експертизи ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» № 26426 від 29.11.2022, заподіяв державі в особі ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» істотну шкоду в розмірі 29 257,58 грн.

Крім того, ОСОБА_3 органом досудового розслідування обвинувачується у тому, що 10 квітня 2021 року приблизно о 12 год 30 хв, знаходячись на відкритій ділянці місцевості, у полі, поблизу с. Куряжанка Харківського району Харківської області, де був зупинений співробітниками відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області та майстрами лісу Дергачівського лісництва ДП "Харківська лісова науково-дослідна станція" під час перевезення незаконно заготовленої деревини на автомобілі марки «УАЗ» з державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 , що перебував у його користуванні, вчинив хуліганські дії відносно гр. ОСОБА_7 , який прибув на місце події у якості представника ДП "Харківська лісова науково-дослідна станція". Так, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на хуліганські дії, умисно, із хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, зневажаючи загальноприйнятими нормами поведінки та моралі, у присутності співробітників відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області, старшого майстра лісу ДП «ХЛНДС» ОСОБА_8 , майстра лісу ДП «ХЛНДС» ОСОБА_9 , став виловлювати погрозу знищення, шляхом підпалу, автомобіля марки «УАЗ» з державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 , разом з деревиною, яку він незаконно перевозив з місця вчинення незаконної порубки, з метою недопущення його огляду слідчим. Продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел на хуліганські дії, ОСОБА_3 , виражаючись нецензурною лайкою в бік ОСОБА_7 , застосував відносно останнього спеціальний засіб для розповсюдження газу «Перець-4», здійснивши його розпилення в область обличчя ОСОБА_7 декілька разів підряд, внаслідок чого ним було отримане тілесне ушкодження у вигляді опіку агресивною речовиною (перцевий спрей) 1-2 ступеню обличчя, шиї, кон`юнктиви обох очей 3 %, ураження дихальних шляхів. На прохання припинити свої хуліганські дії ОСОБА_3 уперто не реагував, та продовжував, виражаючись нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою та висловлювати погрози вбивством в бік ОСОБА_7 . Під час цього, в даний конфлікт втрутилися співробітники відділу поліції №3 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області, які відвели ОСОБА_3 від ОСОБА_7 , припинивши його спроби повторного застосування відносно останнього спеціального засобу для розповсюдження газу «Перець-4».

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав повністю і пояснив, що 4-5 квітня 2021 року він з батьком біля с. Куряжанка каталися на конях та побачили у лісі складені дрова. Через 5-6 днів він вранці приїхав на автомобілі УАЗ та загрузив ці дубові дрова, які були попиляні довжиною по 1 м, складені біля дороги, а коли виїхав на поле, то був зупинений працівниками поліції і лісниками, потім на місце події приїхав його батько, а пізніше привезли ОСОБА_7 , який почав бігати, кричати, махати руками у його сторону та образливо виражався у бік батька та щоб уникнути бійки, він розпилив балончик 1-2 рази у обличчя Мухи, який був у нього про всякий випадок. Ніяких пнів поруч не було, пилки у нього, також, не було. Після інциденту з балончиком, його працівники поліції не затримували. Дрова всі були сухі, сирого нічого не було. Муха виражався нецензурною лайкою у бік його батька, ображаючи його, тому він змушений був так вчинити. Конфлікт з ОСОБА_10 був не більше однієї хвилини, ніхто, навіть, не встиг і зреагувати на цей конфлікт, зауважень їм ніхто не робив. Ніяких видимих тілесних ушкоджень у потерпілого не було.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (хуліганство).

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Особливість мотиву хуліганства (явна неповага до суспільства) полягає у причинній зумовленості. Спонукання вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони здебільшого позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), протиставити себе іншим чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і установлених у суспільстві правил поведінки.

Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також морально-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 288/1158/16-к.

Як наголосив Верховний Суд у постанові від 05 грудня 2019 року (справа № 556/1576/17), надавати правильну кримінально-правову оцінку хуліганству та відмежовувати його від інших кримінально караних діянь належить, зокрема, за об`єктом злочину і такою ознакою суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.

У контексті зазначеного слід послатися й на роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», в яких зазначено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його вчинення, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 № 2899-IV).

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 зазначив про те, що він являється адвокатом та уклав договір з ХЛНДС на представництво інтересів. 10 квітня 2021 приблизно о 09 год ранку співробітниками лісгоспу було виявлено автомобіль УАЗ та осіб, які здійснювали порубку лісу. Співробітники Державної лісової охорони приблизно годину переслідували автомобіль УАЗ по лісі, а на виїзді з лісу автомобіль був зупинений спільно з працівниками поліції. У кузові автомобіля була деревина. На місце події він приїхав приблизно об 11.30 - 12.00 год, де були співробітники поліції, ХЛНДС та був батько обвинуваченого на автомобілі Нива. Коли він приїхав, то обвинувачений почав помітно нервувати і кричав, що лісники крадії і крадуть лісу більше інших, виражався нецензурною лайкою на адресу поліції та його, погрожував підпалити УАЗ, для чого відкрив бензобак і засунув тули ганчірку та просив сірники, щоб підпалити. Обвинувачений взяв із автомобіля «Нива» газовий балончик і розпилив йому у очі зі словами: «якщо мало, я ще задую». Після чого, співробітники поліції відтіснили ОСОБА_11 у бік автомобіля, а його відвели у автомобіль лісгоспу, щоб відвезти у 4-ту лікарню невідкладної хірургії, куди потім він поїхав сам за кермом. Слідчий відібрав у нього заяву про злочин. У лікарні йому порекомендували промити очі кефіром. Унаслідок розпилення балончику він отримав опік очей та обличчя. На місця події обвинувачений підтверджував факт порубки лісу. Усього конфлікт відбувався до 15 хвилин, а саме з ним приблизно дві хвилини, при цьомуЮ поліція ОСОБА_11 заспокоювала. Ситуацію щодо подій йому розказав керівник підприємства, якому доповіли ситуацію підлеглі, які переслідували у лісі обвинуваченого. На місці події у лісі було двоє осіб, один з яких втік.

Як убачається із протоколу огляду місця події від 10.04.2021, з доданою фототаблицею, складеного у присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , спеціаліста-криміналіста ОСОБА_14 , користувача майна ОСОБА_3 , була оглянута відкрита ділянка місцевості, розташована в с. Куряжанка, на якій знаходиться ОСОБА_3 , одягнений в куртку синтетичну зеленого кольору, брюки з кишенями кольору «хакі». У ході огляду ОСОБА_3 добровільно видав балон металевий з надписом «Перець-4», який він застосував 10.04.2021 відносно невідомого йому чоловіка та який вилучено (т. 1 а.с. 96-98).

Ухвалою слідчого судді від 14.04.2021 на балон металевий з надписом «Перець-4» накладено арешт (т. 1 а.с. 102-103).

Відповідно до постанови слідчого від 12.04.2021, балон металевий з надписом «Перець-4» визнано речовим доказом та передано до камери зберігання ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області (т. 1 а.с. 104-105).

У судовому засіданні речовий доказ - балон металевий з надписом «Перець-4», був оглянутийсудом, а також поданий для ознайомлення учасникам судового провадження, та обвинувачений пояснив, що він впізнає цей балон, який застосовув щодо потерпілого.

25.11.2022 експертом КЗОЗ ХОБСМЕ надано висновок №09-1342/2022 судово-медичної експертизи по матеріалам щодо ОСОБА_7 на підставі постанови слідчого від 24.11.2022, на вирішення якої були поставлені такі питання: 1) які тілесні ушкодження були отримані ОСОБА_7 ; до якого ступеня тяжкості вони відносяться, який їх характер, локалізація, час та механізм їх утворення?; 2) яка давність ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 .?; 3) чим могли бути спричинені виявлені ушкодження?. На підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_7 та враховуючи дані медичної документації (згідно наданого консультативному висновку) мав місце опік агресивною речовиною обличчя, шиї, кон`юктиви обох очей І-ІІ ступеня з ураженням дихальних шляхів. Ці дані не можуть бути прийняті до уваги при призначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з тим, що цей діагноз об`єктивними даними не підтверджується (відсутній опис тсану шкіри обличчя, шиї, кон`юктиви очей, характера ураження дихальних шляхів). Таким чином відповісти на питання постанови про призначення судово-медичної експертизи не є можливим (т. 1 а.с. 227).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що він являється інспектором патрульної служби і у квітні 2021 року заступив на патрулювання Солоницівської громади. Приблизно о 10 год надійшло повідомлення, що невідомі особи пиляють ліс. Їх зустріли лісники і повезли до того місця, де були читні звуки пиляння. Вони чули роботу бензопили, потім побачили автомобіль УАЗ, який зупинили і у кузові були колоди дерева. З акермом був обвинувачений та сказав, що це його дерево, документів на яке він не має, де взяв деревину він не казав. Потім під`їхав його батько на червоному автомобілі «Нива». Обвинувачений вів себе спокійно, а потім була суперечка з невідомим чоловіком, яку він особисто не бачив, але потім цей чоловік скаржився на почервоніння очей. Коли зупинили УАЗ, то звуку пилки вже не було.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що є поліцейським та 10.04.2021 їм поступив виклик про те, що здійснюється порубка лісу в с. Куряжанка, вони почули звук безопили, потім у полі зупинили автомобіль УАЗ, за кермом якого був ОСОБА_3 та перевозив деревину без будь-яких документів. Потім почули шум і представник лісгоспу сказав, що йому бризнули балончиком. Обвинувачений вів себе спокійно, адекватно.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що обвинувачений являється його сином. У квітні 2021 року вони з сином каталися по лісі і побачили складені дрова, по які потім син поїхав забрати та був затриманий працівниками поліції. Лісник привіз якогось чоловіка, який по приїзду почав кричати, щось неадекватно говорити, почав у його бік образливо виражатися і син не витримав такого та бризнув цьому чоловіку у обличчя балончиком, який потім забрали поліцейські.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що являється старшим майстром лісу. 10.04.2021 вони їхали на обстеження лісу з ОСОБА_9 та почули роботу бензопили і одразу викликали поліцію. Він бачив двох осіб, які почали тікати, а коли зупинили УАЗ десь через 5 хвилин, то в машині була одна особа - ОСОБА_3 , який повів їх на місце, де він загрузив деревину, поруч були пні та сліди свіжого спилу. Обвинувачений сказав, що він не пиляв, а взяв уже спиляну деревину. Потім приїхав юрист підприємства - ОСОБА_7 , між яким та ОСОБА_3 виникла скарка, у ході якої останній бризнув у обличчя Мухи балончиком. Він особисто нічого не бачив, але зрозумів із їхнього конфлікту, що обвинувачений захищав свого батька. Пилки не було, одна людина втекла і він бачив її силует. ОСОБА_3 просив сірники у присутніх для підпалу свого автомобіля УАЗ. Йому особисто ОСОБА_3 не погрожував. Спочатку обвинувачений був спокійний, а після приїзду ОСОБА_7 став агресивнішим.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що він являється майстром лісу та два рази на тиждень робить об`їзд лісу. Почули роботу пилки десь о 09-09.30 год, приїхали поліцейські, з якими вони поїхали до лісу, де зістріли ОСОБА_3 , який пояснив, що він забрав зпиляні дерева. За день-два до цих подій пнів у тому місці не було. Коли приїхав юрист ОСОБА_7 , то між ним та ОСОБА_3 відбувся конфлікт, під час якого останній бризнув двічі балончиком в обличчя ОСОБА_7 . На місці події був валежник та пні, поруч відбувалася санітарна рубка дерев у сусідньому кварталі десь за 50 метрів. Обвинувачений не погрожував йому, а хотів спалити своє авто. У ОСОБА_7 потім були червоні очі і він скаржився на стан. Інших осіб, які б втікали він не бачив і пилки також не було.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що його ОСОБА_8 запросив бути понятим. Біля лісу стояв УАЗ з дровами. ОСОБА_3 сказав, що він забрав вже зпиляні дрова і показав дорогу, де це відбувалося, куди вони і поїхли. Потім чув розмову на підвищених тонах, виражалися нецензурною лайкою і обвинувачений бризнув балончиком. Ніяких погроз від обвинуваченого він не чув. Потерпілому промивали очі.

Обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки насильницької поведінки обвинуваченого свідчать про те, що вона була зумовлена особистою неприязню до ОСОБА_7 , яка виникла раптово через конфлікт у відповідь на дії потерпілого щодо його батька, прагненням помститися йому, а не бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Зазначене дає підстави для висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 мотиву явної неповаги до суспільства, що є обов`язковою юридичною ознакою злочину, передбаченого статтею 296 КК.

Дії ОСОБА_3 зумовлені наміром завдати шкоди здоров`ю потерпілого і безпосередньо спрямовані на досягнення цього результату, а тому містять об`єктивні та суб`єктивні ознаки злочину проти особи і підлягають кваліфікації за наслідками, що настали.

Із огляду на викладене, відповідно до фактичних обставин цієї справи, встановлених на підставі безпосередньо сприйнятих судом доказів, враховуючи, що обвинувачений бризнув балоном у обличчя потерпілого на ґрунті особистого конфлікту, який виник між ними через поведінку потерпілого відносно батька обвинуваченого, а також місце вчинення протиправних дій, а саме - відкрита ділянка місцевості в полі та ліс, де відбувалися події, що не є громадським місцем, у контексті зазначеного вище, обстановку та обставини, за яких відбувався перебіг протиправного посягання, форму та характер дій обвинуваченого, та той факт, що ступінь тілесних ушкоджень у потерпілого не встановлений, дії ОСОБА_18 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При цьому, суд виходить з того, що суб`єктивна сторона цього кримінального правопорушення характеризується умислом, який спрямований на завдання фізичного болю. Мотив і мета можуть бути різними і не мають значення для кваліфікації вчиненого за ст. 126 КК України.

Особа, яка вчиняє кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, посягає в першу чергу на здоров`я людини. Додаткового негативного впливу у разі вчинення вказаного злочину можуть зазнавати воля, честь, гідність особи, її психічна недоторканність.

З огляду на те, що в диспозиції ч. 1 ст. 126 КК не передбачено наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, для інкримінування цього злочину значення має саме доведеність факту вчинення інших насильницьких дій у вигляді розпилення балончика у обличчя потерпілого, які завдали йому фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, що і було встановлено в ході судового розгляду.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 126 КК України суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який являється кримінальним проступком, наслідки, що настали, дані про особу винного, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи яка вчинила злочин та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 установлено, що він раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, одружений, має на утриманні доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є соціальним працівником, який доглядає за батьком - інвалідом І групи, за місцем проживання характеризується посередньо, як особа, на яку скарг не надходило, компрометуючими матеріалами селищна рада не володіє.

Таким чином, з урахуванням небезпечності насильницьких дій ОСОБА_3 вчинених із застосуванням спеціального засобу для розповсюдження газу «Перець-4», й відсутності обставин, які б негативно характеризували засудженого в плані потенційної суспільної небезпеки, суд вважає за необхідне з кількох альтернативних покарань, передбачених частиною 1 ст. 126 КК, обрати покарання у виді штрафу у максимальному його розмірі.

Крім того, дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 246 КК України, тобто як незаконна порубка дерев у лісах, перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев, що заподіяла істотну шкоду.

На підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, прокурором надані такі докази:

-протокол огляду місця події від 10.04.2021 з доданою фототаблицею, складений у присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_19 , спеціаліста-криміналіста ОСОБА_14 , майстра лісу «Дергачівське лісництво» ДП «ХЛНДС» ОСОБА_9 , відповідно до змісту якого оглянута відкрита ділянка місцевості, розташована в полі с. Куряжанка, на якій знаходиться транспортний засіб УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , у вантажному відділенні якого знаходяться колоди дерева породи «Дуб» довжиною близько 1 м різного діаметру від 12 до 25 см загальною кількістю більше 50 одиниць, які вилучено ( т. 1 а.с. 11-14);

-протокол огляду місця події від 10.04.2021 з доданою фототаблицею, складений у присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , спеціаліста-криміналіста ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , ст. майстра лісу «Дергачівське лісництво» ДП «ХЛНДС» ОСОБА_8 , відповідно до змісту якого оглянута відкрита ділянка місцевості, розташована в лісополосі с. Куряжанка, квартал № 154 виділ №1 Дергачівського лісництва. В ході огляду ОСОБА_3 указав на відкриту ділянку в лісі, де він виявив колоди дерева, які він погрузив до транспортного засобу УАЗ. Дані дрова він виявив вже зпиляними та порізаними на колоди. На відстані 15 м виявлено фрагмент пня повалежника від`єднаного від землі діаметром 31 см, на відстані 15 м від нього виявлено пень повалежника породи «Дуб» діаметром 32 см; пень повалений діаметром 29 см; пень сухостійного дерева породи «Дуб» діаметром 28 см; пень поваленого дерева породи «Дуб» діаметром 18 см; пень поваленого дерева породи «Дуб» діаметром 30 см, поряд з яким на землі знаходяться 5 колод розпиляних між собою дерева породи «Дуб»; пень сироростучого дерева породи «Клен» діаметром 15 см; пень сухостійного дерева «Дуб» діаметром 30 см; пень поваленого дерева породи «Дуб» діаметром 37 см; пень поваленого дерева породи «Дуб» діаметром 26 см; пень поваленого дерева породи «Дуб» діаметром 28 см ( т. 1 а.с. 15-18);

-постанова слідчого від 12.04.2021, якою транспортний засіб марки УАЗ р.н. НОМЕР_1 та фрагменти деревини породи «Дуб», що знаходяться у вантажному відділенні даного транспортного засобу, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000079 від 11.04.2021 та знаходяться на подвір`ї ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ( т. 1 а.с. 34-35);

-розписка ОСОБА_3 (без зазначення дати) про отримання автомобіля УАЗ р.н. НОМЕР_1 (т.2 а.с. 42);

-ухвала слідчого судді від 23.04.2021 про накладення арешту на транспортний засіб марки УАЗ р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_20 , та колоди деревини породи «Дуб», що знаходяться у вантажному відділенні даного транспортного засобу ( т.1 а.с. 31-32);

-акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 10.04.2021, складений о 10 год 00 хв майстром лісу ДП «ХЛНДС» ОСОБА_9 за участю ст. майстра лісу ОСОБА_8 , про те, що у кварталі № 154 виділу № 1 було виявлено незаконний поруб дерев дуб звичайний (сухостій) та 1 клен сироростучій. У результаті цього порушення заподіяно шкоду лісовому господарству на суму 29257,58 грн, що розрахована за додатком до постанови КМУ № 665 від 23.07.2008 (т. 1 а.с. 46-47).

-висновок експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» №26426 від 08.11.2022 за результатами проведення судової економічної експертизи за матеріалами кримінального провадження №0000079 на підставі Постанови КМУ № 665 від 23.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», на вирішення якої було поставлено питання: «чи правильно здійснено розрахунок збитку у загальній сумі 29257,58 грн, в результаті незаконної порубки дерев, відображений у акті огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 10.04.2021?». Згідно висновку в обсязі наданих на дослідження документів, розрахунок розміру шкоди, заподіяної лісу, підприємцями, установами та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев до ступеня припинення росту згідно постанови КМУ № 665 від 23.07.2008, кв. 154 в.1 Дергачівське лісництво ДП «Харківська ЛНДС» від 10.04.2021 арифметично підтверджується на суму 29257,58 грн. Розрахунок здійснено за 12 сухостійних дерев і 1 сироростуче. Оскільки самостійний розрахунок розміру збитку, нанесеного в результаті незаконної порубки дерев не відноситься до компетенції судового експерта-економіста, то дослідження проводиться стосовно арифметичного підтвердження наданого на дослідження Розрахунку ( т.1 а.с.216-219).

Крім того, у судовому засіданні були допитані свідки, показання яких викладено вище.

Підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

За змістом статті 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ст. 92 КПК України).

Дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Відповідно до вимог ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Суд зазначає, що в силу особливостей конструкції ч. 1 ст. 246 КК України (незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду), кожне із перелічених альтернативних діянь має призводити до заподіяння істотної шкоди.

Так само має вирішуватися питання і тоді, коли особа незаконно зрубала, а потім перевозила або ж зберігала чи збула деревину. В усіх можливих комбінаціях незаконної порубки з іншими альтернативними діяннями причинний зв`язок усе одно буде встановлюватися між незаконною порубкою та шкодою довкіллю, яка настає в результаті знищення дерев чи чагарників. У цьому полягає субсидіарний характер перевезення, зберігання та збуту деревини відносно незаконної порубки. Жодна із них не може виступати в якості самодостатньої підстави для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. 246 КК України.

Тому можна дійти висновку, що диспозиція цієї статті охоплює дії щодо заволодіння лісом унаслідок порубки.

Не визнаються предметом злочину, передбаченого ст. 246 КК України трава, очерет, пеньки, хмиз - мертві стовбури дерев або їх частин, які лежать на поверхні ґрунту (вітровал, бурелом, сніголам тощо).

За версією обвинувачення ОСОБА_3 за допомогою бензинової пилки, найменування якої в ході досудового розслідування встановити не вдалося, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання, здійснив незаконну порубку дванадцяти сухостійних дерев породи «ДУБ» діаметром в корі біля шийки кореня: 31 см, 18 см, 29 см, 26 см, 32 см, 28 см, 32 см, 30 см, 26 см, 37 см, 30 см, 28 см, та одного сироростучого дерева породи «КЛЕН» діаметром в корі біля шийки кореня 15 см, які у подальшому розпиляв на колоди деревини та погрузив до вантажного відділення автомобіля марки «УАЗ» з державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 .

При цьому, під час огляду транспортного засобу «УАЗ» р.н. НОМЕР_1 під керуванням обвинуваченого, який був зупинений у лісі одразу після погрузки колод, бензинова пилка вилучена не була і версія свідка ОСОБА_8 щодо наявності іншої особи, яка втікала та силует якої він бачив у лісі, стороною обвинувачення доведена не була і свого підтвердження під час судового розгляду не знайшла.

Крім того, згідно відомостей протоколу огляду місця події від 10.04.2021, виявлено фрагмент пня повалежника від`єднаного від землі діаметром 31 см, на відстані 15 м від нього виявлено пень повалежника породи «Дуб» діаметром 32 см; пень повалений діаметром 29 см; пень сухостійного дерева породи «Дуб» діаметром 28 см; пень поваленого дерева породи «Дуб» діаметром 18 см; пень поваленого дерева породи «Дуб» діаметром 30 см, поряд з яким на землі знаходяться 5 колод розпиляних між собою дерева породи «Дуб»; пень сироростучого дерева породи «Клен» діаметром 15 см; пень сухостійного дерева «Дуб» діаметром 30 см; пень поваленого дерева породи «Дуб» діаметром 37 см; пень поваленого дерева породи «Дуб» діаметром 26 см; пень поваленого дерева породи «Дуб» діаметром 28 см, тоді як вилучені у вантажному відділенні автомобіля «УАЗ» р.н. НОМЕР_1 , відповідно до протоколу огляду від 10.04.2021, колоди дерева породи «Дуб» довжиною близько 1 м різного діаметру від 12 до 25 см, тобто діаметри виявлених у автомобілі колод, кількістю понад 50 шт. не співпадають з діаметрами виявлених пнів, крім одного пня, який становить 18 см.

Так, з об`єктивної сторони, злочин, передбачений ч. 1 ст. 246 КК України, виражається, в незаконній порубці дерев, тобто це випадки відділення дерев від кореня, перевезення незаконно зрубаних дерев, тобто це перемеміщення їх винним із використанням будь-яких транспортних засобів, та зберігання незаконно зрубаних дерев полягає у фактичному перебуванні такої деревини у володінні певної особи в обраному нею місці.

Відтак, доказуванню у пред`явленому ОСОБА_3 обвинуваченні за ч. 1 ст. 246 КК України підлягає, зокрема: факт незаконної порубки дерев, у чому, в т.ч. і обвинувачується ОСОБА_3 .

При цьому, на спростування доводів обвинуваченого, що він загрузив вже спиляну раніше деревину, про що ним заявлено було одразу і слідчому було про це відомо, органом досудового розслідування судова трасологічна експертиза не проводилася, будь-яких належних та допустимих інших доказів на підтвердження чи складали до розділення єдине ціле виявлені пні та колоди породи «Дуб», що виявлені та вилучені у ОСОБА_21 , суду не надано.

Отже, встановити, чи дійсно діями саме ОСОБА_3 , який перевозив колоди деревини породи «Дуб», шляхом незаконної порубки цих дерев, була заподіяна істотна шкода, не уявляється можливим, оскільки не встановлено причинно-наслідкового зв`язку, так як не доведено, що саме він спиляв дерева, які в подальшому розпиляв на колоди та перевозив.

Крім того, дерево породи «Клен», у незаконній порубці якого обвинувачується ОСОБА_18 , у зазначеному автомобілі виявлено та вилучено не було.

До того ж, при кваліфікації дій ОСОБА_3 органом досудового розслідування, останній обвинувачується також у зберіганні незаконно зрубаних дерев, про що взагалі не зазначено у викладі фактичних обставин справи в обвинувальному акті, а саме у чому виразилося та яким способом здійснювалося таке зберігання.

Інших прямих доказів, належних чи допустимих даних, що отримані у передбаченому Кримінальним процесуальним Законом порядку, про те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 є склад інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України стороною обвинувачення не зібрано та в судовому провадженні не представлено.

На думку суду, вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 246 КК України, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду та не доведена перед судом поза розумним сумнівом.

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний суворо додержуватись закріпленого у статті 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого (підсудного) доведення своєї невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996р. "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" визнання особи винною у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Частиною 3 ст. 373 КПК Украіни передбачено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, ухвалюється виправдувальний вирок.

Виправдувальний вирок у зв`язку з недоведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення ухвалюється в тих випадках, коли факт кримінального правопорушення встановлено, але беззаперечно доведено, що обвинувачений його не вчинив і сторона обвинувачення вичерпала можливість надати інші докази для усунення сумнівів, які виникли. Всі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченого, тому в цьому випадку він визнається невинуватим з огляду на принцип презумпції невинуватості в доказовому плані - недоведеність вини означає доведеність невинуватості.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 підлягає виправданню за ч. 1 ст. 246 КК України в повному обсязі за висунутим йому обвинуваченням, в порядку п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, вчинення ним цього кримінального правопорушення.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому, майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується.

Відповідно до постанови слідчого від 12.04.2021, балон металевий з надписом «Перець-4» визнано речовим доказом та передано до камери зберігання ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, а ухвалою слідчого судді від 14.04.2021 на зазначений балон накладено арешт.

Як передбачено ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що судовий розгляд по справі закінчено, арешт підлягає скасуванню, а балон металевий з надписом «Перець-4» - знищенню.

Відповідно до постанови слідчого від 12.04.2021, транспортний засіб марки УАЗ р.н. НОМЕР_1 та фрагменти деревини породи «Дуб», що знаходяться у вантажному відділенні даного транспортного засобу, визнано речовими доказами та ухвалою слідчого судді від 23.04.2021 накладено арешт на зазначене майно та під розписку (без дати) ОСОБА_3 передано автомобіль УАЗ р.н. НОМЕР_1 .

При цьому, транспортний засіб марки УАЗ р.н. НОМЕР_1 вважається повренутим ОСОБА_3 , а фрагменти деревини породи «Дуб» підлягають поверненнню ДП "Харківська лісова науково-дослідна станція".

Прокурором Дергачівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Солоницівської селищної ради та ДП "Харківська лісова науково-дослідна станція" до обвинуваченого ОСОБА_3 пред`явлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 29 257,58 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч. 1 ст. 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Оскільки обвинувачений виправдовується судом за недоведеністю його винуватості, тому зазначений позов залишається без розгляду і процесуальні витрати за проведення судово-економічної експертизи ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл проф. М.С. Бокаріуса» не стягуються.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт відповідно до закону.

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та виправдати його на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення ним зазначеного злочину.

Арешт майна, який накладено згідно ухвал слідчих суддів Дергачівського районного суду Харківської області від 14.04.2021, 23.04.2021 - скасувати.

Речові докази:

-балон металевий з надписом «Перець-4», який знаходиться у камері зберігання речових доказів ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області - знищити;

-транспортний засіб марки УАЗ р.н. НОМЕР_1 - вважати повренутим ОСОБА_3 ;

-фрагменти деревини породи «Дуб» довжиною близько 1 м різного діаметру від 12 до 25 см загальною кількістю більше 50 одиниць - повернути ДП "Харківська лісова науково-дослідна станція".

Позов Дергачівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Солоницівської селищної ради та ДП "Харківська лісова науково-дослідна станція" до обвинуваченого ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1