Справа № 212/3111/22
У Х В А Л А

іменем України

29 червня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000409 від 10.05.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :

29.06.2023 року в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час, продовжують існувати ризики передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку тримання його під вартою, та просив змінити запобіжний захід, зазначивши, що в нього погіршився стан здоров`я, немає належного лікування, він є учасником АТО, покладені на нього обов`язки зобов`язується виконувати належним чином.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив обмежитись домашнім арештом.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Так, ухвалою суду від 07.06.2023 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 05.08.2023 року включно.

Суд зазначає, що за ч. 1, 3 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує дані про особу обвинуваченого, а саме, те, що ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово засуджений за вчинення умисних злочинів, в тому числі у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, але на шлях виправлення не став і знов, в період іспитового строку обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років; законного джерела доходу не має, міцних соціальних зав`язків не має. А також враховуючи, що на даний час триває судовий розгляд, та хоча свідки з боку сторони обвинувачення допитані та досліджені письмові докази, але судовий розгляд триває, оскільки стороною захисту заявлено клопотання про витребування доказів, які характеризують особу обвинуваченого, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Отже, на підставі викладеного суд, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог частини першої статті 197 КПК України, дійшов висновку, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, та запобігає ризикам, існування яких доведено, і які не зменшилися, є реальними, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого строком на 60 днів.

При цьому доводи сторони захисту про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд визнає голослівними, оскільки будь яких доказів на підтвердження того, що з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, змінились будь які обставини, які б мали свідчити про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, суду не надано.

За таких підстав клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 331,176 - 178, 183, 194 ,196- 199, 372, 376, 392 - 395 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27 серпня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1