КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3371/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор», апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16 травня 2023 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16.05.2023 року задоволено клопотання слідчого в ОВС першого відділу слідчого управління Головного управління СБ України в місті Києві та Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.07.2023 року включно, без визначення розміру застави щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озера Бучанського району Київської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді старости с. Озера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ст. 111, ч. 4 ст. 186 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16.05.2023 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід непов`язаний з триманням під вартою підозрюваному ОСОБА_7 із покладенням на останнього додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а тому такою, що підлягає скасуванню.

Автор апеляції вказує, що висновки органів досудового розслідування та публічного обвинувачення стосовно існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень є такими, що не відповідають дійсності та не ґрунтуються на достатніх та достовірних доказах. До того ж, судом першої інстанції не було належним чином оцінені докази сторони захисту, подані в судовому засіданні, які спростовували обґрунтованість підозри ОСОБА_7 .

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то захисник вважає їх нічим іншим, як припущенням. Звертає увагу і на те, що під час досудового розслідування ОСОБА_7 співпрацював з органами слідства, брав участь у всіх процесуальних діях, не затягував строків розслідування, виконував вимоги всіх процесуальних рішень, та дав розгорнуті показання як підозрюваний.

Крім цього апелянт зауважив, що стороною обвинувачення не представлено жодного доказу про те, що ОСОБА_7 має намір переховуватись від органів слідства та суду. Водночас, судом не було взято до уваги, що у ОСОБА_7 ніколи не було та немає паспорту для виїзду за кордон.

Апелянт зазначає, що судом не взято до уваги відсутність в матеріалах клопотання достатніх відомостей які б вказували, що перебуваючи на свободі ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, необґрунтованими є висновки суду першої інстанції про можливість ОСОБА_7 незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Характеризуючи особу підозрюваного ОСОБА_7 , адвокат вказує, що останній має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, одружений, має доньок, а також на його утриманні перебуває непрацездатна матір, яка має низку хронічних захворювань та потребує постійного медичного нагляду.

На думку захисника, судом не взято до уваги, що стороною обвинувачення не було доведено достатніх та переконливих аргументів, а також не представлено жодного доказу про неможливість застосування до ОСОБА_7 будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання ним, покладених процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000038 від 12.03.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 111-1, ч. 4 ст. 436-2, ч. 4 ст. 186 КК України.

Органом досудового розслідуванням зазначено, що 28.01.2021 у відповідності до ч. 1 ст. 54-1 та ч. 1 ст. 59 Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» та на підставі рішення другої сесії восьмого скликання Гостомельської селищної ради Київської області №18-02-VIII «Про затвердження на посаду старости с. Озера» ОСОБА_7 затверджено на посаду старости с. Озера Гостомельської селищної територіальної громади.

Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з 28.01.2021 року ОСОБА_7 є посадовою особою місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультаційно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

В подальшому, 22 лютого 2022 року президент російської федерації, діючи в порушення норм міжнародного законодавства, а саме: Статуту Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, Декларації Генеральної Асамблеї ООН №36/103 від 9 грудня 1981 року про неприпустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями - №2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у. внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; №2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; №2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки та №3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії, встановлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію або втручання будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав; Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року №3314 (XXIX); Конвенції про відкриття військових дій від 18 жовтня 1907 року, що вступила в дію 26 січня 1910 року і 7 березня 1955 року, реалізуючи злочинний план направлений на насильницьку зміну меж території та кордонів України, порушення порядку, встановленого Конституцією України, направив до Ради Федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволене.

24 лютого 2022 року о 05 годині президент російської федерації оголосив рішення про початок військової операції в Україні.

Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. збройними силами російської федерації, що діяли за наказом керівництва російської федерації та збройних сил російської федерації, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська російської федерації вторглися сухопутним шляхом на територію суверенної держави України.

У зв`язку з цим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022 в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 №341/2022 в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

В подальшому, 25.02.2022 внаслідок збройної агресії російської федерації територія с. Озера Гостомельської селищної територіальної громади Бучанського району Київської області була окупована збройними силами російської федерації, тобто, згідно положень ст. 42 частини III Положення про закони і звичаї війни на суходолі, що є додатком до IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі, фактично перейшла під владу армії російської федерації.

В свою чергу, ОСОБА_7 у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 08.03.2022, являючись посадовою особою органів місцевого самоврядування України, добровільно прийняв рішення на вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

Так, в період часу з 08.03.2022 по 30.03.2022 ОСОБА_7 усвідомлюючи факт окупації території с. Озера Гостомельської селищної територіальної громади Бучанського району Київської області збройними силами російської федерації, розуміючи, що у зв`язку з цим територія вказаного населеного пункту фактично перейшла під владу армії російської федерації, діючи в порушення Конституції України, Присяги службовця органів місцевого самоврядування, переслідуючи свою злочинну мету, діючи в інтересах представників збройних сил російської федерації та на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану та розпочав надавати безпосередню допомогу представникам окупаційних військ країни агресора - російської федерації, з якою Україна перебуває в умовах війни.

Діючи на виконання вказівок представників збройних сил російської федерації ОСОБА_7 особисто здійснював поіменну фіксацію мешканців с. Озера, які перебували в окупації, а також тих, які виїхали з населеного пункту, разом з представниками збройних сил російської федерації приймав участь у патрулюванні та організації охоронних заходів на території населеного пункту, вказував представникам військового командування підрозділів армії російської федерації шляхи пересування до прилеглих населених пунктів, відкрито закликав місцевих мешканців до співпраці з окупаційними військами.

Крім цього, ОСОБА_7 використовував розпізнавальний знак, ідентичний зі знаками розрізнення військовослужбовців російської федерації у вигляді пов`язки сірого чи сріблястого кольору на рукаві, в той час коли місцеві цивільні мешканці використовували для свого позначення пов`язки білого кольору. Також, ОСОБА_7 , маючи при собі предмет, візуально схожий на автоматичну вогнепальну зброю «автомат Калашникова» в період окупації населеного пункту систематично вільно пересувався по території с. Озера, в тому числі разом з військовослужбовцями збройних сил російської федерації.

В період часу з 01.03.2022 по 03.03.2022, точної дати та часу в ході досудового розслідування зазначено, під час окупації території с. Озера збройними силами російської федерації, не зважаючн на встановлену військовослужбовцями російської федерації заборону цивільному населенню с. Озера пересуватися населеним пунктом, в денний час доби ОСОБА_7 діючи в інтересах представників збройних сил російської федерації та на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, знаходячись на перехресті вул. Партизанська та Першотравнева в с. Озера, відкрито та демонстративно вів бесіду з місцевими мешканцями, тримаючи при собі предмет візуально схожий на автоматичну вогнепальну зброю «автомат Калашникова» та відкрито закликав місцевих мешканців до співпраці з окупаційними військами.

Крім того, встановлено, що 08.03.2022 у денний час, але не пізніше 13 год. 00 хв. по АДРЕСА_1 почала формуватися колона військової техніки збройних сил російської федерації, до складу якої входило два військові автомобілі типу «Тигр», на якому переміщалися командири підрозділів збройних сил російської федерації, а також бойові машини із засобами вогнепального ураження, точна кількість яких під час досудового розслідування не встановлена. Вказані автомобілі типу «Тигр» збройних сил російської федерації були припарковані біля входу до подвір`я домоволодіння будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 . В свою чергу, ОСОБА_7 в цей час перебував на подвір`ї свого домоволодіння та спілкувався з невстановленими військовослужбовцями підрозділів збройних сил російської федерації. В подальшому, цього ж дня, приблизно о 12 год. 55 хв. ОСОБА_7 діючи добровільно, свідомо, переслідуючи свою злочинну мету, діючи в інтересах представників збройних сил російської федерації та на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, діючи в умовах воєнного стану, сів на заднє ліве сидіння одного з автомобілів типу «Тигр» збройних сил російської федерації, в якому вже знаходилися військовослужбовці підрозділів збройних сил російської федерації та розпочав надавати безпосередню допомогу представникам окупаційних військ країни агресора - російської федерації, з якою Україна перебуває в умовах війни, а саме вказав представникам військового командування підрозділів армії російської федерації шляхи пересування до прилеглих населених пунктів Бучанського району Київської області. Через декілька хвилин колона військової техніки збройних сил російської федерації почала рух з АДРЕСА_1 і виїхала з села Озера в напрямку АДРЕСА_3 .

Після цього, 08.03.2022 в період часу з 13 год. 15 хв. по 17 год. 00 хв. на території Бучанського району Київської області вказана колона військової техніки російської федерації за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вступила у бойове зіткнення з військовими підрозділами Збройних сил України.

В подальшому, 08.03.2022 приблизно о 17 год. 00 хв. вказана колона військової техніки збройних сил російської федерації повернулася до АДРЕСА_1 у значно меншій кількості та з явними механічними пошкодженнями від бойових дій.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, яке виразилось у переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Крім того, в ході проведення досудового розслідування зазначено, що приблизно 01.04.2022 ОСОБА_7 перебуваючи на території с. Озера Бучанського району Київської області, більш точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено, маючи на меті незаконне збагачення, шляхом відкритого викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів вступив в злочинну змову з невстановленими під час досудового розслідування особами та заздалегідь підготував засоби вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому в період часу з 01 по 06 квітня 2022 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб спільно з іншими невстановленими досудовим розслідування особами, в умовах воєнного стану, маючи прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна та мету незаконного збагачення, шляхом вільного доступу проник на огороджену парканом територію ТОВ «ПРАЙМЕР-УКРАЇНА», що розташоване за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Озера, вул. Першотравнева, 14а.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї ТОВ «ПРАЙМЕР-УКРАЇНА» разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами підійшов до місця зберігання листів ондуліну, якее знаходилось на огородженій парканом території складу TOB «ПРАИМЕР-УКРАЇНА», після чого спільно з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами за допомогою раніше підготовлених засобів, а саме тачки та трактору з причепом, відкрито для оточуючих їх осіб, усвідомлюючи, що за їх злочинними діями спостерігають сторонні особи, погрузили листи ондуліну коричневого кольору розмірами листа 0,96 х 2,0 м, товщиною 3 мм, висота хвилі 38 мм, вага 6,3 кг; кількість хвиль у листі 10, виробник: ONDULINE POLSKA SR.Z.O.O., Республіка Польща, у кількості 84 штуки на раніше підготовлені ними засоби транспортування. Після цього ОСОБА_7 та інші невстановлені особи залишили місце вчинення злочину, розпорядилися викраденим майном на власний розсуд та перемістили вказані 84 листа ондуліну до місця проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдали ТОВ «ПРАЙМЕР-УРАЇНА» матеріальні збитки на суму 21 672 гривні.

В подальшому викрадене майно ОСОБА_7 використано для покриття даху будинку № 9 по вулиці Михайлівська.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

17.02.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

12.05.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 186 КК України.

18.02.2023 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва провадження № 1-кс/760/1927/23 в справі №760/3815/23 відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 00.00 год. 18.04.2023, без визначення розміру застави.

13.04.2023 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 12.00 год. 17.05.2023, без визначення застави.

12.05.2023 року слідчий в ОВС першого відділу слідчого управління Головного управління СБ України в місті Києві та Київській області ОСОБА_11 за погодженням із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 звернувся з клопотанням до Солом`янського районного суду м. Києва про продовження строку тримання під вартою, щодо ОСОБА_7

16.05.2023 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою, строком до 14.07.2023 року включно, без визначення розміру застави.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційної скарги захисника необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ст. 111, ч. 4 ст. 186 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відсутності достатніх доказів, щодо обґрунтованості продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заслуговують уваги, оскільки слідчий суддя об`єктивно оцінив матеріали провадження та дійшов правильного висновку, щодо наявності ризиків та доказів.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ст. 111, ч. 4 ст. 186 КК України. Наявність обґрунтованої підозри останнього у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою. Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про відсутність підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109- 114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді з врахуванням конкретних обставин кримінальних правопорушень про не визначення ОСОБА_7 застави в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Таким чином, слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість інші доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16 травня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС першого відділу слідчого управління Головного управління СБ України в місті Києві та Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.07.2023 року включно, без визначення розміру застави щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4