Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/5862/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Веселе, Бериславського району, Херсонської області, незаміжньої, раніше не судимої, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Управління СБ України в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000474 від 17.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

08.06.2023 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно вказаного повідомлення встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій збройними силами російської федерації території Херсонської області, а саме: у м. Берислав Бериславського району Херсонської області, у серпні 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням встановити за об`єктивних причин не виявляється можливим, яка станом на 24.02.2022 працювала головним спеціалістом служби у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області, діючи умисно та свідомо, маючи злочинний умисел, направлений на колабораційну діяльність з державою-агресором російською федерацією та на сприяння окупаційній владі держави-агресора, добровільно, з метою завдання шкоди Україні, вступила в злочинну змову з представниками окупаційної влади, отримала від них пропозицію та добровільно зайняла посаду керівника, а саме, так званого «Начальника Управления Пенсионного фонда Херсонской области в Бериславском районе (сервисный центр)», тобто у закладі, який відноситься до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора та яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

За даними досудового розслідування, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Берислав Бериславського району Херсонської області та займаючи, з серпня 2022 року по листопад 2022 року (більш точні дати встановити не вдалось можливим), так звану посаду «Начальника Управления Пенсионного фонда Херсонской области в Бериславском районе (сервисный центр)», у вищевказаний період при здійсненні своїх повноважень організовувала формування апарату окупаційного органу влади; видавала організаційні розпорядження; забезпечувала обіг російського рубля; формувала систему пенсійного забезпечення місцевого населення в російській валюті; здійснювала контроль за встановленням та виплатою пенсій та інших виплат на території Бериславського району; організовувала роботу по встановленню та виплаті пенсій населенню; укладала відповідні договори щодо доставки пенсій і інших виплат; організовувала міжвідомчу взаємодію з метою надання державних послуг по призначенню і виплаті пенсій та інших виплат; організовувала роботу з реалізації федеральних законів рф, постанов уряду російської федерації та інших нормативно-правових актів по встановленню, виплаті пенсій та інших виплат.

Підозрювана ОСОБА_5 , відповідно вимог ст. ст. 133, 135 КПК України викликалася 12.06.2023, 13.06.2023, 14.06.2023 року в період часу з 09 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. для участі у слідчих діях та для проведення допиту як підозрюваної до найближчого територіально розташованого органу Служби безпеки України. Підозрювана у призначений час та місце без поважних причин не з`явився і про причини своєї неявки не повідомила.

15.06.2023 року підозрювану ОСОБА_5 оголошено у розшук, у зв`язку з тим, що остання перебуває на тимчасово окупованій території України, де переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Прокурор звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Підозра є обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, є ризики того, що підозрюваниа може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Запобігти вказаним ризикам та забезпечити належне виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків не зможе обрання більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на необґрунтованість ризиків.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно вимог п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про основоположні права та свободи та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке відносяться до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Підозра є обґрунтованою, підтверджується наступними зібраними матеріалами кримінального провадження:

- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_6 від 16.02.2023, в ході якого останній повідомив, що в середині серпня 2022 року так званий голова Бериславської РВА ОСОБА_7 в приміщенні адміністрації на черговій нараді представив ОСОБА_5 як начальника Пенсійного фонду. На цій нараді були присутні всі старости сел Бериславського району. Після наради свідок підійшов до ОСОБА_5 та спитав, що робити з людьми, які отримують пенсію на карти, вона запропонувала підготувати списки, що свідок і зробив. Через тиждень згідно цього списку громадянам видали гроші. ОСОБА_5 сиділа в кабінеті Пенсійного фонду на другому поверсі.

- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_8 від 09.03.2023, в ході якого останній повідомив, що ОСОБА_5 особисто йому говорила, що вона «начальник Пенсійного фонду», здійснювала підбір кадрів на роботу в окупаційній владі, особисто його перевела на роботу з Новокаховського відділення ПФ до Бериславського відділення ПФ окупаційної влади, видавала йому гроші для видачі пенсіонерам - мешканцям смт Козацьке, він ставив свій підпис на відповідних документах;

- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_9 від 11.04.2023, в ході якого остання повідомила, що ОСОБА_5 добровільно зайняла посаду «начальника Пенсійного фонду», агітувала за окупаційну владу, за референдум, за отримання російських паспортів, пропонувала свідку влаштуватись на роботу до Пенсійного фонду, обіцяла пристойну заробітну плату, розповідала, що набирає собі в штат працівників, займається виплатами пенсіонерам, сама особисто розвозила кошти людям. Призначили її на посаду приблизно на початку серпня 2022 року, на її ім`я громадяни писали заяви про призначення пенсій або про видачу коштів. 10.11.2022 ОСОБА_5 виїхала на окуповану територію.

- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_10 від 01.06.2023, в ході якого остання повідомила, у зв`язку зі скрутним матеріальним положенням вирішила влаштуватись працювати на пошту до окупаційної влади. В липні 2022 року у приміщенні Бериславської РДА її познайомили з ОСОБА_5 , котра контролювала видачу 10 тис. російських рублів населенню на пошті в м. Берислав. Остання розповіла яким чином буде здійснюватися робота. В подальшому, працівниці на пошті брали від людей документи, копіювали їх, а ОСОБА_5 вела всю документацію, списки та згідно них видавала кошти громадянам. В кінці місяця ОСОБА_5 працівникам видала заробітну плату, розписувались в бланках. Свідок працювала майже місяць, до початку серпня 2022 року, під керівництвом ОСОБА_5 . Потім ОСОБА_5 повідомила, що вона переходить працювати в Пенсійний Фонд начальником та запропонувала свідку також влаштуватись туди оператором, на що остання погодилась. ОСОБА_11 видавала кошти пенсіонерам, які їй кожного ранку надавала ОСОБА_5 . Вони працювали майже до кінця жовтня 2022 року. Потім ОСОБА_5 запропонувала евакуюватись, оскільки можуть бути переслідування з боку української влади, свідок відмовилась. ОСОБА_5 планувала виїхати на окуповану територію.

- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_12 від 07.06.2023, в ході якого остання повідомила, що у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем 10.08.2022 влаштувалась на роботу до Пенсійного фонду в м. Бериславі, начальником якого була ОСОБА_5 . Остання ознайомила з її функціональними обов`язками, що необхідно приймати документи в людей, заносити їх дані в базу та видавати кошти. ОСОБА_5 сама видавала кошти для населення, заробітну плату вона також видавала особисто. При прийнятті на роботу агітувала за окупаційну владу, за «руський мир»;

- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_11 від 08.06.2023, в ході якого остання повідомила, що знайома розповіла про набрання штату в Пенсійний фонд окупаційної влади. Враховуючи тяжкий матеріальний стан своєї родини, свідок пішла влаштовуватись на роботу. Начальником Пенсійного фонду була ОСОБА_5 , яка запропонувала їй посаду касира. 05.08.2022 вона вже працювала, видавала кошти пенсіонерам, які їй надавала ОСОБА_5 . За один робочий день видавались кошти від 250 до 500 тис. рублів. Також до ОСОБА_5 приїжджали голови сільських рад, яким остання видавала кошти для видачі мешканцям сіл. ОСОБА_5 всебічно підтримувала окупацію російськими військовими.

- протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімком ОСОБА_5 свідкам ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду приміщення Бериславського Пенсійного фонду України від 26.01.2023, в ході якого вилучено документальні матеріали.

- іншими матеріалами вказаного кримінального провадження, які у своїй сукупності обґрунтовують підозру, повідомлену ОСОБА_5 .

З урахуванням викладеного, тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні, того факту, що ОСОБА_5 знаходиться в державному розшуку, її фактичне місцезнаходження до цього часу не встановлено, вважаю доведеною наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи викладене, оскільки прокурором доведено наявність мети та підстав застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а такождоведено, що підозрювана оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, який у відповідності до ч. 2 цієї ж статті обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід розглянути після його затримання і не пізніш як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали оголошено 31 липня 2023 року о 12 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1