ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/11978/23

Провадження № 11-сс/4820/202/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчої судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК Україниу кримінальному провадженні № 0000003,внесеному до ЄРДР 04.01.2023, -

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.

В провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому,перебувають матеріали кримінального провадження № 0000003, внесеного до ЄРДР 04.01.2023щодо ОСОБА_6 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_6 , який проходив військову службу на посаді такелажника відділення обслуговування та ремонтуавтомобільної техніки 1 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 , будучи військовослужбовцем, упорушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1, п. 3 ч. 9ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127-131, 199, 216Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України,діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечнінаслідки та свідомо бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи на меті назавжди ухилитись відвійськової служби та не повертатись до розташування військової частини, через особисту недисциплінованість танесумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин тадозволу командування військової частини НОМЕР_1 , близько 08 год. 00 хв. 22 грудня 2022 року самовільно залишиврозташування військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звідки поїхав до місця свого проживання, що знаходиться по АДРЕСА_2 , де проводив службовий час на власнийрозсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби до 15.05.2023, тим самим, припинивши виконувати свійконституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України.

15 травня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Слідчий першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Хмельницький) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької спеціалізованоїпрокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виглядітримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч4 ст. 408 КК України на строк шістдесят днів, посилаючись на те, що існують ризики переховуваннявід органів досудового розслідування та/або суду та продовження кримінального правопорушення, у якомувін підозрюється.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2023 року застосовано до ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 408 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 липня2023 року включно.

Мотивуючи вказане рішення слідча суддя посилається на положення ст. 177 КПК України та зазначає про обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність в поведінці підозрюваного ризиків втечі та вчинення нових злочинів, крім того, враховує положення ч. 8 ст. 176 КПК України, що виправдовує тримання під вартою, як єдиний запобіжний захід, що здатен забезпечити належне виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та запобігти вказаним ризикам.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказане рішення захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу слідчої судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід.

Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що ОСОБА_6 визнав свою вину,ніде не переховувався, проживав весь час удома, допомагав цивільній дружині та своїй бабусі. Його цивільна дружина має двох дітей від першого шлюбу та вагітна його дитиною.

Стверджує, що слідчим не доведено, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 переховуватиметься від слідства та суду, вчинятиме інші злочини.

Узагальнені позиції учасників апеляційного перегляду провадження.

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_6 підтримали доводи апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти апеляційної скарги захисника, відстоював законність та обґрунтованість прийнятого рішення, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Мотиви суду з посиланням на норми матеріального та процесуального закону.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників апеляційного перегляду провадження, вивчивши матеріали провадження та апеляційні доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисту задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Приймаючи рішення за апеляційними доводами захисту ОСОБА_6 , колегія суддів виходить з того, що обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідає тяжкості інкримінованого його злочину та з огляду забезпечення в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідча суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінила в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного, який раніше судимий, не працює, характеризується негативно, має постійне місце проживання, перебуває у фактичних шлюбних відносинах.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною інкримінованого правопорушення обґрунтована зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними довідки по факту відсутності на військовій службі військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 від 01.01.2023; акту службовогорозслідування від 27.12.2022; витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 310 від 24.11.2022; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 12.01.2023; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 12.01.2023; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 17.01.2023.

Крім того, визначаючи вид запобіжного заходу, який слід застосувати до підозрюваного, слідча суддя правильно врахувала положення ч. 8 ст. 176 КПК України, якою регламентовано, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою), а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку не може бутизастосований.

Апеляційні твердження захисту про перебування цивільної дружини ОСОБА_6 у стані вагітності на увагу суду не заслуговують, оскільки вказані обставини доказами не підтвердженні. Крім того така обставина, не є визначальною та такою, що давала б підстави для обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Визнання ОСОБА_6 своєї вини та наявність у нього цивільної дружини та двох її дітей не є беззаперечною підставою для обрання йому іншого, більш м`якого запобіжного заходу, оскільки обставини справи враховуються в сукупності.

На думку колегії суддів, на первісному етапі слідства у матеріалах провадження достатньо даних, які вказують на факти, що ОСОБА_6 міг вчинити інкриміноване правопорушення, які наведені в ухвалі слідчого суддів та які є переконливими для суду, достатніми для повідомлення про підозру у вчиненні злочину.

Апеляційний суд вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, та наявність ризиків, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Доводи захисту, зазначені в апеляційній скарзі про те, що слідчим не були доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України, спростовуються матеріалами справи.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_6 не переховувався від слідства спростовується тим, що будучи попередженим про необхідність з`явитися за повісткою про виклик для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні на 27.03.2023, 28.03.2023, 29.03.2023, про ще є розпис ОСОБА_6 про отримання указаних повісток, досліджених у судовому засіданні слідчою суддею він на виклик до слідчого не прибув, що указує на високу ймовірність можливості переховування від органів досудового розслідування.

Колегія суддів виходить з того, що злочин, передбачений ч. 4 ст. 408 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, усвідомлюючи можливість призначення покарання, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, з метою уникнення відбування покарання у виді позбавлення волі. Колегія суддів також виходить з того, що ОСОБА_6 раніше судимий, характеризується негативно, на сьогодні не має джерела доходів, з 22.12.2022 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 і до 15.05.2023, тобто протягом більше як чотирьох місяців на військову службу не повернувся та довиконання обов`язків військової служби не приступав. Підозра ОСОБА_6 пред`явлена саме у зв`язку із самовільним залишенням останнім військової частини зметою ухилення від військової служби в умовах воєнного стану, а тому,ризик продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 є доведеним.

Апеляційні твердження захисту про достатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки з урахуванням наведених обставин справи, а також положень ч. 8 ст. 176 КПК України слідча суддя прийшла до правильного висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу.

З наведених підстав колегія суддів вважає, що прокурором доведено наявність ризиків в поведінці підозрюваного, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, чому слідча суддя дала належну правову оцінку. Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із взяттям під варту не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

З урахуванням наданих матеріалів та встановленого, в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає рішення суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 законним, обґрунтованим і мотивованим, обмеження його права на свободу в цьому випадку є виправданим та необхідним.

Таким чином, слідча суддя прийшла до правильного висновку що інший більш м`який запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та у достатній мірі забезпечить правомірну процесуальну поведінку підозрюваного.

При розгляді клопотання слідчого зазначеним обставинам слідчим суддею було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини, на думку колегії суддів усі вони обґрунтовано покладені у висновок слідчого судді про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно підстав для задоволення апеляційної скарги захисниці, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 - 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчої судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 до12 липня 2023 року включно - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3