ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 948/1020/22 Номер провадження 1-кп/636/698/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження № 0000055 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого начальником Рубіжанського цеху переробки деревини ДП «Вовчанське лісове господарство» Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, перебуваючого в ДУ «Харківський слідчий ізолятор»,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

встановив:

В провадженні Чугуївського міського суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 14 вересня 2023 року, однак судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженню не закінчено і потребує часу.

У судовому засіданні від прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених в п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування і суду, може незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, обрання більш м`якого запобіжного заходу окрім як тримання під вартою не можливо.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , а також на ненадання стороною обвинувачення доказів існування ризиків, наведених у ст. 177 КПК України, звертаючи увагу суду на ті обставини, що намірів ухилятися від суду, намірів впливати на свідків у провадженні або вчиняти інші кримінальні правопорушення ОСОБА_4 не має у зв`язку із чим просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 150 000 грн 00 коп.

Суд, заслухавши позицію обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує клопотання, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Приймаючи до уваги, що ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 17 липня 2023 року ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави, а саме до 14 вересня 2023 року, а судове провадження не завершене, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів.

Підставами продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, віднесеного до тяжкого злочину.

Суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, може незаконно впливати на свідків.

Ризик переховування від суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і розуміючи тяжкість покарання, яке може бути йому призначене у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відбування покарання. Крім того, можливість його втечі підтверджується також тим, що після деокупації м. Вовчанська Харківської області ОСОБА_4 добровільно до правоохоронних органів не звернувся, а воєнний стан на території України та нестабільний рівень безпеки на території Харківської області підтверджує можливість переховування від суду та органів досудового розслідування.

Ризик незаконного впливу на свідків обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 фактично проживає в одному населеному пункті (м. Вовчанськ Чугуївського району Харківської області) разом з раніше допитаними свідками, а також має інформацію стосовно їх місця мешкання та постійного місцезнаходження, що дає можливість останньому застосовувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь. Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування перераховані вище свідки були допитані, однак суд відповідно до ст. ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо.

Інший зазначений прокурором ризик (можливість вчинення іншого кримінального правопорушення) не знайшов свого підтвердження під час підготовчого судового засідання при розгляді вказаного клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 офіційно працює в Рубіжанському цеху переробки деревини ДП «Вовчанське лісове господарство» Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, а відтак ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України носить характер припущень. Той факт, що бойові дії на території східних областей України ще не завершені та військові рф за кордони України не вийшли також не свідчить про ймовірність існування цього ризику.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити, крім іншого, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд, розглядаючи клопотання прокурора враховує те, що стороною захисту на теперішній час не надано до суду переконливих доказів того, що наведені в ухвалі суду за результатами розгляду клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 ризики на теперішній час суттєво зменшились або перестали існувати.

Приведені обставини, на думку суду, беззаперечно свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України».

Суд наголошує, що сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження дії обраного раніше запобіжного заходу, але при цьому, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, враховуючи сукупність досліджених судом обставин та тяжкість покарання за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків, і приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, оскільки не зникли наявні ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 04 листопада 2023 року включно, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить його належну процесуальну поведінку та може запобігти вказаним ризикам та буде належною мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, та відповідно відмовити у задоволенні клопотання захисника про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, суд не визначає ОСОБА_4 розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 111-1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 177, 178, 182, 183, 331, 369, 370, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 (шістдесят) днів, з 06 вересня 2023 року до 04 листопада 2023 року включно, в державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави відмовити.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвалу в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1