справа №642/7386/23
провадження №1-кс/642/2059/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харків клопотання слідчого СВ ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків Харківської області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , працюючий на посаді водія ВП «Вантажне депо «Харків-Сортувальний (ВЧД № 2) РФ «ПЗ`АТ`УЗ», раніше не судимий.

підозрюваного за ст.ст. 27 ч 5-191 ч 3; 27 ч 5- 366 ч 1 КК України -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання згідно до якого 03.03.2016р. на посаду начальника ВП «Моторовагонне депо Харків» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» (), наказом № 136/ос від 03.03.2016р. був призначений ОСОБА_8 .

Відповідно до посадової інструкції на ОСОБА_8 , як на начальника депо виробничого підрозділу «Моторовагонне депо Харків» РФ «ПЗ`АТ «УЗ» наступні обов`язки :

самостійно вирішує питання діяльності депо,за винятком тих, які належать до компетенції Філії та Товариства;

організовує роботу виробничого підрозділу та керує ним, відповідно до вимог чинного законодавства;

виконує функції з розпоряджання коштами та майном у порядку, відповідно до законодавства;

створює необхідні умови для належної організації та ведення бухгалтерського та податкового обліку, складання фінансової та податкової звітності депо;

забезпечує додержання порядку ведення та достовірність даних обліку та звітності, а також фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, договірної, платіжної,виробничої та трудової дисципліни.

Таким чином, в силу займаної посади, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, ОСОБА_8 у період з 08.01.2020 по 30.12.2020, як начальник ВП «Локомотивне депо Основа» РФ«Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» (),відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, являвся службовою особою.

ОСОБА_8 , працюючи на вищевказаній посаді, діючі умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам потерпілого АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», зловживаючи своїм службовим становищем, в період часу з 08.01.2020 по 30.12.2020, діючи з єдиним продовжувальним умислом направленим на заволодіння чужим майном у великих розмірах, став на шлях вчинення кримінальних правопорушень, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем у великих розмірах та службового підроблення в якості співвиконавця для чого, усвідомлюючи неможливість самостійної реалізації протиправних намірів, розуміючи переваги вчинення зазначених злочинних дій за попередньою змовою групою осіб, вступив у злочинну змову з пособниками злочину ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 ..

Продовжуючи злочинну діяльність, начальник ВП «Моторовагонне депо Харків» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_8 , будучи службовою особою, діючи як виконавець злочину в інтересах третіх осіб, а саме водія Основ`янської автоколони структурного підрозділу «Харківська автобаза» РФ«Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_5 , усвідомлюючи неможливість самостійної реалізації протиправних намірів, розуміючи переваги вчинення зазначених злочинних дій за попередньою змовою групою осіб, вступив у злочинну змову з пособником злочину ОСОБА_5 .

Згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, відповідно до якого в період часу з 08.09.2020 по 24.12.2020 (більш точна дата та час вчинення злочину в ході досудового слідства не встановлені), пособник злочину - ОСОБА_5 задля вчинення заволодіння чужим майном, і з метою звернення на свою користь дизельного пального, належного Основ`янській автоколоні структурного підрозділу «Харківська автобаза» РФ«Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», отримавши за подорожніми листами на складі Основ`янської автоколони структурного підрозділу «Харківська автобаза» РФ«Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», розташованої за адресою: м. Харків вул. Деповська, 1а, талони на отримання на АЗС дизельного пального, яке мало використовуватися на поїздки на закріпленому за ОСОБА_5 автомобілі КАМАЗ 5410 д.н.з. НОМЕР_1 в подальшому отримав на АЗС за талонами дизельне пальне, яке в свою чергу насправді на поїздку на автомобілі КАМАЗ 5410 д.н.з. НОМЕР_1 по маршруту, зазначеному в подорожніх листах не використовував, а звертав на свою користь.

В подальшому, діючи умисно з метою приховування злочину, реалізуючи злочинний план, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 складали фіктивні подорожні листи на неіснуючі поїздки автотранспортом Основ`янської автоколони структурного підрозділу «Харківська автобаза» РФ«Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» на замовлення ВП «Моторовагонне депо Харків» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», на підставі яких ОСОБА_5 отримував талони на дизельне пальне, після чого ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 з метою приховування факту заволодіння дизельним пальним, склали фіктивні товарно-транспортні накладні на перевозки неіснуючих вантажів до виробничих підрозділів «Локомотивне Депо Лозова» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», розташованого в м.Лозова Харківської області (ТЧ-9) та «Локомотивне Депо Куп`янська» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», розташованого в м.Куп`янськ Харківської області (ТЧ-15) Харківської області, тобто документи які мали обгрунтувати видаток та підтвердити використання дизельного пального на автотранспорт, на якому насправді дане пальне не використовувалося.

В свою чергу ОСОБА_5 , реалізуючи свою частину злочинного плану, з метою приховування вчиненого злочину, задля безпідставного списання у себе з підзвіту викраденого палива, здавав диспетчеру Основ`янської автоколони структурного підрозділу «Харківська автобаза» РФ«Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» підроблені подорожні листи та товарно-транспортні накладні, які мали обґрунтувати видаток та підтвердити використання дизельного пального на автотранспорт з відмітками начальника ВП «Мотровагонне депо Харків» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_8 про дійсність поїздок та наявність вантажів, які слід було перевезти з зазначенням кількості фактично викраденого палива, яке нібито було використано при неіснуючих поїздках.

В подальшому, диспетчер Основ`янської автоколони структурного підрозділу «Харківська автобаза» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», яка не була обізнаною про протиправні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ,передавала дані підроблені документи до РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця», розташованого за адресою: м. Харків вул. Євгена Котляра,7, що врешті призвело до приховання по бухгалтерському обліку незаконного заволодіння майном з боку ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які жадаючи створити уявлення фактичного використання палива, яким насправді заволоділи вказані особи при вище перелічених обставинах, склали ряд підроблених офіційних документів, необхідних задля подальшого безпідставного списання даного майна.

Всього за період з 08.09.2020р. по 24.12.2020р. ОСОБА_5 в групі з ОСОБА_8 звернули на свою користь 1246 л. дизельного пального загальною вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 312 М від 22.03.2023- 28142,97 ( двадцять ісім тисяч сто сорок дві ) грн.

На підставі викладеного, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 27 ч 5- ст. 191 ч 3 КК України - тобто в пособництві в заволодінні чужим майном, вчиненому шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб, та злочину, передбаченого ст. 27 ч. 5- . 1 ст. 366 КК України- службового підроблення, тобто ОСОБА_5 підозрюється в пособництві у складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

05.07.2023р. ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 27 ч 5-191 ч 3, 27 ч 5- 366 ч 1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ст. 27 ч 5- ч. 3 ст. 191 КК Ураїни, ст. 27 ч 5- ч. 1 ст. 366 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , подорожніми та товарно-транспортними накладними, наказом про призначення на посаду, висновками судово-економічної експертизи № СЕ-19/121-22/12876-ЕК від 25.11.2022 року та додаткової судово-економічної експертизи №СЕ-19/121-23/6236-ЕК від 12.04.2023 року, судово-товарознавчої експертизи № 312 М від 22.03.2023 та судово-почеркознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/1617-ПЧ від 31.03.23.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування і суду; скоїти інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків .

В обґрунтування зазначеного вище ризику, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, тобто підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може шляхом залякування змусити свідків змінити свої покази під час подальшого досудового чи судового розслідування.

Зазначені дані свідчить про неможливість запобігання ризикам , у разі не обрання міри запобіжного заходу взагалі.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що застосування особистого зобов`язання може запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали в повному обсязі.

Підозрюваний та захисник проти клопотання не заперечували.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів кримінального провадження, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку:

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначених у клопотанні.

За змістом положень ст.ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»)

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Як передбачено ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог КПК України, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливти на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальну діяльність.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозри у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів у випадку їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

При розгляді клопотання прокурором доведено наявність обставин, передбачених п. 1 (наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення) та п. 2 (наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

За вказаних обставин слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що на переконання суду, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти заявленим ризикам.

Керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-179, 184, 193, 194, 196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

Прибувати до слідчого ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській за першою вимогою;

Не відлучатися з Харківської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Заборонити спілкування в будь-якій формі зі свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 .

Здати на зберігання до уповноваженого органу закордонний паспорт.

Строк дії ухвали складає 2 місяці з дня її проголошення, тобто до 10.09.23 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1