Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

11 травня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 20 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000303 від 19.10.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 20 квітня 2023 року задоволено частково клопотання слідчої відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 17 червня 2023 року з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн. В разі внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 вказує, що ухвала слідчого підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що ризики, наведені в клопотанні, виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою з визначенням розміру застави, що перевищує 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Звертає увагу суду на те, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до 10 років з конфіскацією майна, тому він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також наголошує, що реальним є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 займається злочинною діяльністю протягом тривалого часу, а вчинення злочинів є основним джерелом доходу, що підтверджується вироками судів за попередні роки. Тому прокурор вважає, що з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, розмір застави, визначений судом в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не зможе забезпечити дотримання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчої та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти її задоволення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, група осіб у складі ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в період часу з липня 2022 року по квітень 2023 року діючи за попередньою змовою незаконно розповсюджували та збували в межах м. Рівне психотропну речовину метамфетамін в різних кількостях за певну грошову винагороду.

19 квітня 2023 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

Вимогами ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченимпокладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог зазначених статей.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, що не оспорюється прокурором в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги зводяться лише до незгоди із розміром альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки прокурор вважає, що забезпечити належну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього обов`язків зможе лише застава у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Так, під час апеляційного розгляду прокурор ще раз звернув увагу колегії суддів на те, що ОСОБА_6 неодноразово судимий, займається злочинною діяльністю протягом тривалого часу, а вчинення злочинів є основним джерелом доходу, що підстави так вважати відсутність офіційного місця працевлаштування та постійних доходів.

Проте, з оскаржуваної ухвали вбачається, що слідча суддя взяла до уваги всі вищевказані обставини та дала їм належної оцінки, тому колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, розмір застави, визначений судом, повинен бути достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків. Саме у цьому і проявляється гуманність та демократичність кримінального процесуального закону. Адже можливість внести заставу і виконувати обов`язки, які будуть визначені слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, більш позитивно сприймаються, ніж перебування у місцях попереднього ув`язнення. Зокрема, розмір застави повинен бути співрозмірним з розміром спричиненої шкоди.

Крім того, на час розгляду апеляційної скарги, застава, визначена слідчим суддею, підозрюваним ОСОБА_6 вже була внесена.

Протягом періоду часу, з якого була внесена застава та до дня розгляду апеляційної скарги відомостей про порушення умов запобіжного заходу у вигляді застави та про порушення обов`язків, покладених на підозрюваного, встановлено не було, що підтвердив і прокурор в судовому засіданні, тому колегія суддів вважає, що розмір застави у вигляді 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на даний час цілком може забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Однак, орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання підозрюваним умов даного запобіжного заходу звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є законною та підстав для її скасування ухвали із постановленням нової ухвали по викладених в апеляційній скарзі доводах прокурора, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 20 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000303 від 19.10.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3