Справа № 438/265/23
Провадження № 1-кп/438/57/2023
В И Р О К

іменем України

15 травня 2023 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 28 січня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Борислава, Львівської обл., громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Бориславського міського суду Львівської області від 09.02.2023 за ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) місяців і 10 (десять) днів арешту,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2023 року, приблизно о 22 год 00 хв, під час дії воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_5 , під приміщенням будинку побачив генератор та господарсько-садову тачку, які вирішив таємно викрасти. Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_4 , в цей же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за чужий рахунок, скориставшись тим, що на території вказаного подвір`я відсутні мешканці будинку, переконавшись в тому, що він не буде викритий іншими сторонніми особами, діючи в умовах воєнного стану, через огорожу переліз на подвір`я житлового будинку АДРЕСА_3 , проник на територію господарства ОСОБА_5 , звідки умисно, таємно викрав бензиновий генератор марки "Powertek" моделі РТ 3805 потужністю 2500 W, сірого кольору, вартістю 3500 гривень, в баку якого містилося вісім літрів пального бензину А-95 вартістю 48 гривень 86 копійок за один літр, загальною вартістю 390 гривень 88 копійок та одноколісну господарсько-садову тачку вартістю 850 гривень, завантажив вказаний генератор в цю тачку, вивіз з подвір`я та повіз у невідомому напрямку, тим самим привласнив викрадене майно та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 4740 гривень 88 копійок.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у сховище.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся.

Потерпіла в судове засіданні не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, з приводу обрання міри покарання покладається на думку суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду і дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд ураховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, вказані дані про особу обвинуваченого.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Ураховуючи викладене, а саме: дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має загальну середню освіту, не працює, неодружений, раніше судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставини, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання слід обрати в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі .

Крім цього, судом встановлено, 09 лютого 2023 року ОСОБА_4 , був засуджений вироком Бориславського міського суду Львівської області за ч. 2 ст. 389 КК України та ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 (чотири) місяців і 10 (десять) днів арешту.

Тому остаточне покарання суд призначає з урахуванням положень ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі на певний строк.

З метою уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та виконання вироку по цьому кримінальному провадженню, зважаючи на процесуальну поведінку обвинуваченого, якого через неодноразові неявки в судові засідання без поважних причин було піддано примусовим приводам, а згодом оголошено в розшук, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно і строк відбуття покарання рахувати з моменту взяття його під варту.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ч. 4 ст. 185 КК України, ст. ст. 368, 369, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років (п`яти) років позбавленням волі.

На підставі ч.4 ст. 70 та ст.72 КК України шляхом часткового складання покарань за вироком від 09 лютого 2023 року Бориславського міського суду Львівської області, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) місяців і 10 (десять) днів арешту, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно і строк відбуття покарання рахувати з моменту взяття під варту - з 15.05.2023 року.

Арешт накладений слідчим суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ухвалою від 09.02.2023 скасувати.

Речові докази: бензиновий генератор марки "Powertek" моделі РТ 3805 потужністю 2500 W, сірого кольору, в баку якого містилося вісім літрів пального бензину А-95, одноколісну господарсько-садову тачку - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1