ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2340/23 Справа № 216/619/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м.Кривий Ріг

19.06.2023р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.05.2023р., якою обвинуваченому у кримінальному провадженні № 0000756 від 12.07.2022р. за ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 27.07.2023р. включно

за участю захисника ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_8

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.05.2023р., було задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою 27.07.2023р. включно.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржив захисник ОСОБА_6 , який в апеляційній скарзі:

- вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та протиправною, яка винесена без законних на те підстав, та такою, що підлягає скасуванню;

- зазначає, що висновки суду про наявність з боку обвинуваченого ризиків лише переписані з клопотання прокурора, запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжений судом «автоматично», що ставить під сумнів обґрунтованість рішення безпосередньо судом;

- зазначає, що попередня ухвала повністю аналогічна оскаржуваній ухвалі, що ставить під сумнів перевірку судом фактів наданих стороною захисту;

- суд при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою належним чином не вмотивував свого рішення про існування ризику впливу на учасників кримінального провадження, оскільки це є лише припущенням суду, та не визначив розмір альтернативного запобіжного заходу, яким є застава;

- вважає, що рішення суду суперечить вимогам ст.ст. 2, 8, 9, 22, 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, приписам ст.ст. 5,6 ЄКПЛ, рішенням ЄСПЛ «Гафа проти Мальти», «Ілійков проти Болгарії», «Мангус проти Іспанії», «Неймайстер проти Австрії», «Тошев проти Болгарії», «Іванчук проти Польщі», прокурор не навів доказів існування ризиків за критеріями «незалежності», «достовірності» та «достатності» в розумінні вимог ст. 84 КПК України;

- зазначає, що суд встановивши існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не навів переконливих аргументів, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого і зможе запобігти вказаному ризику;

- прохає оскаржувану ухвалу суду скасувати, та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із носінням засобу контролю із покладенням на нього певних обов`язків.

Про дату, час та місце судового розгляду обвинувачений повідомлений належним чином, клопотання про особисту участь у судовому засіданні не заявив, тому розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах, вчиненого в умовах воєнного стану; у носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин з метою збуту.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції в обґрунтування прийнятого рішення, послався на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України а саме: переховуватися від суду, вчиняти новий злочин, не зменшились та відсутня можливість завершення судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

Обставини, які зазначені прокурором у поданому клопотанні, дають достатні підстави вважати, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої особи та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаній кримінальній справі

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, два з яких є тяжкими та один особливо тяжкий, раніше був судимий, останній раз вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.12.2020р. за ч. 4 ст.187, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на десять років із конфіскацією майна, звільнився 09.02.2021р., по відбуттю покарання фактично строк відбутого покарання склав п`ять років, новий злочин вчинив у липні 2022р., тобто через нетривалий час після звільнення, маючи незняту та непогашену судимість, нове обвинувачення також містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та у такому випадку тримання під вартою є виправданим, оскільки у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Суд апеляційної інстанції, досліджуючи можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не вбачає достатніх та належних підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважає, що тримання під вартою є таким заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, також судом апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України не встановлено підстав для визначення щодо обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу у виді застави, оскільки злочин, вчинений обвинуваченим поєднаний з насильством та суд апеляційної інстанції, у даному випадку, вважає можливим керуватися своїми дискреційними повноваженнями щодо можливості застосування у кримінальному проваджені застави для обвинуваченого.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що на даний час ризики та обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, не зменшилися та продовжують існувати, належним чином перевірені та враховані судом першої інстанції, а тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого, що оскаржувана ухвала є незаконною та протиправною, яка винесена без законних на те підстав, та такою, що підлягає скасуванню, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого, що суд при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою належним чином не вмотивував свого рішення про існування ризику впливу на учасників кримінального провадження, оскільки це є лише припущенням суду, та не визначив розмір альтернативного запобіжного заходу, яким є застава, є також неспроможними, оскільки рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, після повного та всебічного дослідження клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та оцінки сукупності доказів та фактичних обставин справи. Питання щодо визначення чи не визначення застави для обвинуваченого, як альтернативний запобіжний захід, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, є правом суду, та суд в своєму рішенні не встановив підстав для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги ти захисника, що висновки суду про наявність з боку обвинуваченого ризиків лише переписані з клопотання прокурора, запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжений судом «автоматично», що ставить під сумнів обґрунтованість рішення безпосередньо судом також не мають під собою підґрунтя, оскільки судовий розгляд у справі триває, ризики з боку обвинуваченого, перелік яких чітко визначений законом, продовжують існувати та не зменшилися. Перелік ризиків визначений ст. 177 КПК України розширеному тлумаченню не підлягає, а отже доводи прокурора, викладені у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, та висновки суду викладенні у рішенні за цим клопотанням, не можуть бути різноманітними. Судовий розгляд триває, а тому сукупність доказів, якими може керуватися суд при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою, перебувають безпосередньо у розпорядженні суду.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого, що рішення суду суперечить вимогам ст.ст. 2, 8, 9, 22, 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, приписам ст.ст. 5,6 ЄКПЛ, рішенням ЄСПЛ «Гафа проти Мальти», «Ілійков проти Болгарії», «Мангус проти Іспанії», «Неймайстер проти Австрії», «Тошев проти Болгарії», «Іванчук проти Польщі», прокурор не навів доказів існування ризиків за критеріями «незалежності», «достовірності» та «достатності» в розумінні вимог ст. 84 КПК України є також безпідставними, оскільки рішення суду прийнято під час судового розгляду, та у сукупності із фактичними обставинами, які вже були відомі суду.

Крім того, кримінальний процесуальний закон у якості ризиків, крім іншого, також має на увазі високу долю передбачуваної небезпеки вчинення обвинуваченим протиправних дій, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, яка дозволяє суду на основі закону та внутрішнього переконання зробити висновок про необхідність обрання запобіжного заходу, яким у даному випадку є тримання під вартою. Відомості про особу обвинуваченого, який є раніше судимим за аналогічні злочини, які певним чином утворюють уявлення про його репутацію, збільшують переконання щодо існування ризиків.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого, що суд, встановивши існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не навів переконливих аргументів, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого і зможе запобігти вказаному ризику, також не мають під собою підґрунтя, оскільки суд вмотивував своє рішення, що запобіжний захід саме у виді тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, враховуючи зміст висунутого обвинувачення та репутацію обвинуваченого.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і виключити ризики, пов`язані із звільненням його з-під варти.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено, тому апеляційні вимоги обвинуваченого задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.05.2023р., якою обвинуваченому у кримінальному провадженні № 0000756 за ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 27.07.2023р. включно - залишити без задоволення.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.05.2023р., якою обвинуваченому у кримінальному провадженні № 0000756 за ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 27.07.2023р. включно - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною, та набирає законної сили після її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: