КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 03 серпня 2023 року апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001799 від 22.12.2022 року, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та накласти арешт на:

- купюри схожі на грошові кошти в національній та іноземній валюті на загальну суму у розмірі 94 650 рублів, 18 030 Євро, 303 500 гривень, 154 885 доларів США;

- ноутбук марки НР PRO Book s|n 5CD9043LCOWFARRANTY в корпусі сірого кольору із зарядним пристроєм, мобільний телефон марки Самсунг в корпусі чорного кольору із двома сім картами;

- копія свідоцтва про народження видане в ДНР у 2019 році на ім`я ОСОБА_7

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованною.

На думку прокурора, слідчим суддею не враховано правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту для третіх осіб.

Слідчим суддею, не враховано наявність постанови слідчого про визнання тимчасово вилученого майна речовим доказом, яку винесено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, яка не скасована.

Крім того, слідчим суддею не прийнято до уваги, що комп`ютерна техніка вилучена у бухгалтера ПАТ «ПБК Радомишль», відтак можлива протиправна діяльність юридичної особи є предметом дослідження у кримінальному провадженні, а наявна інформація в телефонах та комп`ютерній техніці може бути використана для встановлення суб`єктивної сторони злочинів та можливих співучасників.

Разом з тим, виявлені та вилучені грошові кошти могли бути здобуті злочинним шляхом.

Звертає увагу, що висновки слідчого судді про те, що прокурором пропущено строк на звернення із клопотанням до суду є помилковими, що підтверджується матеріалами провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення представника власника майна, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 22 грудня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001799, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Як убачається із клопотання прокурора невстановлені службові особи ТОВ «ПИВО-БЕЗАЛКОГОЛЬНИЙ КОМБІНАТ «РАДОМИШЛЬ» та ТОВ «ПБК «ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ» за участі суб`єктів підприємницької діяльності з ознаками фіктивності створили протиправну схему реєстрації податкових накладних, в які вносились завідомо недостовірності відомості про здійснення господарських операцій з метою штучного формування податкового кредиту та заниження доходу від власної підприємницької діяльності, що призвело до мінімізації сплати коштів до бюджету та протиправного отримання (у вигляді відшкодування) із бюджету цих коштів в особливо великому розмірі.

20 квітня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: купюри схожі на грошові кошти в національній та іноземній валюті на загальну суму у розмірі 94 650 рублів, 18 030 Євро, 303 500 гривень, 154 885 доларів США, ноутбук марки НР PRO Book s|n 5CD9043LCOWFARRANTY в корпусі сірого кольору із зарядним пристроєм, мобільний телефон марки Самсунг в корпусі чорного кольору із двома сім картами, копія свідоцтва про народження видане в ДНР у 2019 році на ім`я ОСОБА_7 .

21 квітня 2023 року, постановою слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , вказане майно, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Після тимчасового вилучення майна у строк визначений кримінальним процесуальним законодавством прокурор звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про його арешт.

Ухвалою слідчого судді від 03 травня 2023 року клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України.

06 травня 2023 року прокурор поштовим зв`язком повторно направив до Святошинського районного суду м. Києва клопотання про арешт майна.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора, з тих підстав, що прокурором не доведено необхідність у накладенні арешту та не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України. Крім того, слідчим суддею зазначено, що прокурор заново звернувся із аналогічним клопотанням до слідчого судді, однак недоліки не усунув.

Колегія суддів не погоджуються з висновками слідчого судді, виходячи з наступного.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,167,170,171,172,173 КПК Україниі бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором не доведено необхідність у накладенні арешту в тому числі і пропущено строк на звернення із клопотанням про арешт майна, однак колегія суддів вважає такий висновок незаконним з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодекс, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як убачається із матеріалів судового провадження 20 квітня 2023 року, на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 28 березня 2023 року, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: купюри схожі на грошові кошти в національній та іноземній валюті на загальну суму у розмірі 94 650 рублів, 18 030 Євро, 303 500 гривень, 154 885 доларів США, ноутбук марки НР PRO Book s|n 5CD9043LCOWFARRANTY в корпусі сірого кольору із зарядним пристроєм, мобільний телефон марки Самсунг в корпусі чорного кольору із двома сім картами, копія свідоцтва про народження видане в ДНР у 2019 році на ім`я ОСОБА_7 .

Після тимчасового вилучення майна у строк визначений кримінальним процесуальним законодавством прокурор звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про його арешт.

Ухвалою слідчого судді від 03 травня 2023 року клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України.

06 травня 2023 року прокурор поштовим зв`язком повторно направив до Святошинського районного суду м. Києва клопотання про арешт майна.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, з причин у тому числі пропуску на звернення до суду, слідчим суддею відповідні доводи та надані на їх обґрунтування докази, залишено поза увагою.

Окрім того, слідчим суддею не взято до уваги мету накладення арешту.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі з метою збереження речових доказів.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні(якщо арешт накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього кодексу; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали даного провадження, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що виявлені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 : купюри схожі на грошові кошти в національній та іноземній валюті на загальну суму у розмірі 94 650 рублів, 18 030 Євро, 303 500 гривень, 154 885 доларів США, ноутбук марки НР PRO Book s|n 5CD9043LCOWFARRANTY в корпусі сірого кольору із зарядним пристроєм, мобільний телефон марки Самсунг в корпусі чорного кольору із двома сім картами, копія свідоцтва про народження видане в ДНР у 2019 році на ім`я ОСОБА_7 ,відповідають критеріям ч. 1 ст. 170, ст. 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Окрім того, вказані речі та документи обґрунтовано визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, постановою слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , (а.с. 108-111, т. 1) від 21 квітня 2023 року, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

Також, слідчим суддею не прийнято до уваги, що комп`ютерна техніка вилучена у бухгалтера ПАТ «ПБК Радомишль», відтак можлива протиправна діяльність юридичної особи є предметом дослідження у кримінальному провадженні, а наявна інформація в телефонах та комп`ютерній техніці може бути використана для встановлення суб`єктивної сторони злочинів та можливих співучасників.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчим суддею не дотримано вимоги статей 132,170,172,173 КПК України, не перевірено при цьому наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на майно, та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

Таким чином, доводи прокурора є слушними щодо того, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, та такою, яка підлягає скасуванню, а тому висновки слідчого судді не відповідають, як матеріалам судового провадження так і вимогам КПК України.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001799 від 22.12.2022 року, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001799.

Накласти арешт на:

- купюри схожі на грошові кошти в національній та іноземній валюті на загальну суму у розмірі 94 650 рублів, 18 030 Євро, 303 500 гривень, 154 885 доларів США;

- ноутбук марки НР PRO Book s|n 5CD9043LCOWFARRANTY в корпусі сірого кольору із зарядним пристроєм, мобільний телефон марки Самсунг в корпусі чорного кольору із двома сім картами;

- копія свідоцтва про народження видане в ДНР у 2019 році на ім`я ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11

Єдиний унікальний №759/8223/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12

Провадження № 11сс/824/4164/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК України