Справа № 157/993/23 Провадження №11-сс/802/258/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000171 від 23 травня 2023 року, за апеляційною скаргою прокурорау кримінальному провадженні - прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської областівід 25 травня 2023 року про часткове задоволення клопотання прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернулася до Камінь-Каширського районного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивувала тим, що сектор дізнання Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснює дізнання в кримінальному провадженні №0000171, розпочатому за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України. У ході дізнання встановлено, що 23.05.2023 року до ТСЦ 0743 РСЦ ГСЦ МВС у Волинській області звернувся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо первинної реєстрації автомобіля марки «Skoda» моделі «Oktavia», 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , під час проведення огляду якого встановлено, що знаки першопочаткового маркувального позначення номера двигуна піддавалися змінам, а саме знищенню за допомогою абразивних матеріалів.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення вказаного кримінального проступку 23.05.2023 року було проведено огляд місця події, а саме території внутрішнього двору ТСЦ 0743 РСЦ ГСЦ МВС у Волинській області, що розташований за адресою: вулиця Магдебурзького права, 42, міста Камінь-Каширський Волинська область, в ході якого виявлено та тимчасово вилучено вказаний вище транспортний засіб з ознаками зміни знаків маркувального позначення номера двигуна. Постановою дізнавача від 23.05.2023 року тимчасово вилучений транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000171, оскільки зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час дізнання в кримінальному провадженні. Першочерговими слідчими (розшуковими) діями встановлено, що власником (володільцем) тимчасово вилученого автомобіля є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Прокурор зазначає, що у цьому випадку накладення арешту на вилучене майно є обов`язковим, оскільки вилучений транспортний засіб міг зберегти на собі сліди кримінального проступку, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, а також для проведення судової експертизи. Крім вказаного, накладення арешту на вилучене в ході проведення огляду майно дозволить зберегти речові докази у кримінальному провадженні, унеможливить їх знищення чи відчуження, забезпечить виконання завдань кримінального провадження та прийняття законного процесуального рішення у провадженні в найкоротші строки.

Посилаючись на викладене прокурор просив накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки «Skoda» моделі «Oktavia», 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який вилучений 23.05.2023 року під час огляду місця події.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської областівід 25.05.2023 року клопотання задоволено частково.

Накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на двигун автомобіля марки «Шкода» моделі «Октавія», номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який вилучений 23.05.2023 року під час огляду місця події.

У задоволенні клопотання про арешт автомобіля марки «Шкода» моделі «Октавія», номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала слідчого судді від 25.05.2023 року прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Вказує на те, що фактично, після відмови у задоволенні клопотання про арешт майна (автомобіля), прокурор повинен повернути автомобіль особі, у якої його вилучили, у вільне користування та розпорядження. Разом з цим, дізнавачем СД Камінь-Каширського РВП у Волинській області 23.05.2023 року призначено трасологічну експертизу транспортного засобу, проведення якої доручено судовим експертам Волинського НДЕКІ1 МВС у Волинській області. На даний час огляд транспортного засобу експертами не проведено.

Вважає, що повернення транспортного засобу володільцю на даній стадії досудового розслідування може негативно вплинути на встановлення об`єктивних обставинвчинення кримінального правопорушення. Аби речові докази не піддавались будь-яким змінам доцільно, щоб вони не перебували у вільному користуванні володільця. Відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Отже, чинне законодавство вбачає автомобіль як пристрій, тобто певну цілісну конструкцію.

Рішення слідчого судді неможливо виконати не втрутившись у будову автомобіля. При цьому, ні дізнавач, ні прокурор, ні власник майна не мають належних знань та навичок для виконання рішення слідчого судді в частині арешту двигуна, тобто він є арештованим у цілісній конструкції (автомобілеві).

Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 25.05.2023 року та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки «Skoda» моделі «Oktavia», 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , з двигуном, який вилучений з володіння ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , (тел. НОМЕР_3 ).

В судове засідання не з`явивсявласник майна ОСОБА_7 , хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від власника майна ОСОБА_7 на адресу апеляційного суду 06.06.2023 року надійшла заява про розгляд справи без його участі, просив відмовити в повному об`ємі у задоволенні апеляційної скарги. Зважаючи на викладене апеляційний суд вважає за можливе апеляційний розгляд провадження провести у відсутності власника майна ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, який виклав суть та доводи апеляційної скарги; прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити; перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду за наслідками розгляду клопотання слідчий суддя дійшов законного та обґрунтованого висновку про часткове задоволення клопотання, тобто про наявність передбачених законом підстав для накладення арешту на двигун автомобіля марки «Skoda» моделі «Oktavia», 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

З матеріалів провадження встановлено, що сектором дізнання Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 23.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 23.05.2023 року до ТСЦ 0743 РСЦ ГСЦ МВС у Волинській області звернувся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо первинної реєстрації автомобіля марки «Skoda» моделі «Oktavia», 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , під час проведення огляду якого встановлено, що знаки першопочаткового маркувального позначення номера двигуна піддавалися змінам, а саме знищенню за допомогою абразивних матеріалів.

23.05.2023 року вказаний вище транспортний засіб був визнаний речовим доказом, оскільки зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження.

Доводячи підставність поданого клопотання про накладення арешту на вказане майно прокурор в своєму клопотанні та в ході його розгляду справи вказували про те, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст.ст.98, ч.2 ст.167 КПК України у зв`язку з чим і було визнано речовими доказами. А тому, саме з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000171, тимчасово вилучене майно підлягає арешту.

Проаналізувавши усі обставини провадження у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт у поданому до місцевого суду клопотанні, а саме двигун автомобіля марки «Skoda» моделі «Oktavia», 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , дійсно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України в межах кримінального провадження за ст.290 КК України, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України підлягає арешту - з метою збереження речових доказів.

Водночас, колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді про те, що матеріали клопотання не містять доказів, а сторона обвинувачення в ході його розгляду не навела достатніх обґрунтувань з посиланням на належні і допустимі докази, які б давали підстави вважати, що таке тимчасово вилучене майно, як увесь автомобіль марки «Skoda» моделі «Oktavia», 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , може бути доказом вчинення злочину, передбаченого ст.290 КК України в даному кримінальному провадженні.

Так стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Окрім того, всупереч вимогам ст.ст.170, 173 КПК України, звертаючись з клопотанням прокурор не вказали яким чином буде досягнута мета накладення арешту - збереження речових доказів (транспортного засобу), як це визначено ч.2 ст.170 КПК України, не перевірили наявності підстав накладення арешту та обмежився лише формальним посиланням на доведення підстав, передбачених ст.170 КПК України.

Разом з тим доказів, окрім постанови про визнання речовими доказами, що вилучений автомобіль відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Дослідивши матеріали провадження, обставини справи, апеляційний суд вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна на весь транспортний засіб може призвести до обмеження прав його володільця.

Таким чином клопотання прокурора будь-яких даних на обґрунтування законності підстав накладення арешту на весь автомобіль, які би відповідали меті та завданням його арешту, воно не містить.

Аналіз клопотання про накладення арешту на майно та долучені до нього матеріали кримінального провадження дають підстави для висновку, що клопотання прокурора в частині накладення арешту на весь транспортний засіб не відповідає вимогам закону, а саме не було надано доказів, які б в достатній мірі підтверджували існування підстав для накладення арешту на це майно.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про часткове задоволення клопотання про арешт майна прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, є цілком законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування, як того просять апелянти в своїх апеляційних скаргах, немає.

Апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Оскаржувана ухвала слідчого судді є цілком обґрунтованою та законною.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст.170-173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурорау кримінальному провадженні - прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської областівід 25 травня 2023 року про часткове задоволення клопотання прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: