В И Р О К

іменем України

Справа №377/222/23

Провадження №1-кп/377/20/23

24 травня 2023 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000084 17 січня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Іолча, Республіка Білорусь, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілій, за наступних обставин.

17 січня 2023 року, приблизно о 16 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «GEELY MK-CROSS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині вулиці Чернігівської зі сторони Київського проїзду у напрямку вулиці Курчатова у м. Славутич Вишгородського району Київської області.

Проїжджаючи ділянку проїзної частини вулиці Чернігівської, розташованої поблизу будинку №1 Київського кварталу в м. Славутич Вишгородського району Київської області, яка має заокруглення дороги ліворуч, водій ОСОБА_6 , діючи необережно, а саме проявляючи злочинну недбалість, в порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, який регламентує, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, маючи об`єктивну можливість виявити небезпеку для руху, яку йому становила малолітня пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка вибігла зі сторони тротуару на проїжджу частину вулиці Чернігівської та почала її перетин зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу в темпі бігу, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, на що у нього не було перешкод технічного характеру, і при русі в зазначеному напрямку здійснив наїзд на малолітнього пішохода лівою боковою частиною автомобіля марки «GEELY MK-CROSS», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди малолітньому пішоходу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому потиличної кістки зліва з поширенням через лямбдовидний шов по сквамозному шву з розходженням останнього на лобну, скроневу кістки зліва, перелому сосцеподібного виростка лівої скроневої кістки, забою головного мозку з формуванням вогнищ забою ІІІ типу в базально-конвекситальних відділах правої скроневої долі, в базальних відділах правої лобної долі, в конвекситальних відділах правої лобної долі, підапоневротичної гематоми в правій потиличній ділянці, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.

Допущені водієм ОСОБА_6 порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень малолітній потерпілій ОСОБА_8 ..

Своїми діями, які полягали у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілій тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений частиною 2 статті 286 КК України.

24 травня 2023 року між прокурором Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 17 січня 2023 року за № 0000084.

За змістом угоди формулювання обвинувачення та правова кваліфікація дій із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, відповідають формулюванню та кваліфікації, наведеним в обвинувальному акті у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000084 17.01.2023, складеному та затвердженому 22.03.2023.

Відповідно до умов угоди сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 2 статті 286 КК України. Обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_6 за вказаним обвинуваченням за частиною 2 статті 286 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік та звільнення на підставі статті 75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 КК України. Сторони погодили, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , є щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданого збитку. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

В угоді про визнання винуватості ОСОБА_6 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди. Сторонам також відомі обмеження, передбачені в частині 4 статті 394, частині 3 статті 424 КПК України щодо оскарження вироку на підставі угоди про визнання винуватості в апеляційному та касаційному порядку. Угода містить підписи обвинуваченого, прокурора та захисника, що підтверджено ними у судовому засіданні.

На виконання вимог статті 474 КПК України судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого злочину та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Показав суду, що 17 січня 2023 року, приблизно о 17 годині, дійсно керував автомобілем «GEELY MK-CROSS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з дозволу сина власника цього автомобіля ОСОБА_9 , та проїжджаючи по вулиці Чернігівській поблизу будинку № 1 Київського кварталу, не побачивши малолітню ОСОБА_8 , яка вибігла на проїжджу частину зі сторони тротуару, здійснив наїзд на неї. В скоєному щиро розкаюється.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнає свою винуватість, підтвердив свою згоду на призначення узгодженого покарання, зазначив про цілковите розуміння своїх прав, передбачених частиною 4 статті 474 КПК України, наслідків укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди, характеру обвинувачення, щодо якого він визнав себе винуватим, виду покарання, що буде застосовано до нього, у разі затвердження угоди. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_6 повідомив суду, що насильство, примус чи погрози з питань укладення угоди до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою, йому ніхто не надавав. Захисник - адвокат ОСОБА_7 повідомив, що він здійснював захист обвинуваченого під час укладення угоди та повністю підтвердив зазначені обвинуваченим обставини. Законний представник потерпілої ОСОБА_4 , представник потерпілої - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили, що потерпіла та вони надали письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і згодні із призначенням узгодженого сторонами покарання, а також підтвердили, що обвинувачений відшкодував частково заподіяну потерпілій шкоду в сумі 5000 гривень.

Заслухавши думку обвинуваченого, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, роз`яснивши йому права, передбачені частиною 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені статтею 476 КПК України, з`ясувавши обставини, передбачені у частині 6 статті 474 КПК України, заслухавши думки законного представника потерпілої, представника потерпілої, захисника, прокурора, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо тяжких злочинів. Діяння, передбачене частиною 2 статті 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , згідно зі статтею 12 КК України належить до тяжких злочинів. Відповідно до абзацу 5 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

За змістом угоди, злочином завдана шкода правам та інтересам потерпілої ОСОБА_8 , потерпіла, законний представник потерпілої та представник потерпілої надали прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Таким чином, вимоги абзацу 5 частини 4 статті 469 КПК України при укладенні угоди про визнання винуватості дотримано.

Формулювання обвинувачення, зазначене в угоді, обставини, описані в обвинувальному акті, а також підтвердження обвинуваченим ОСОБА_6 цих обставин в судовому засіданні, дають можливість суду дійти висновку про існування фактичних підстав для визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

Укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам статей 470, 472 КПК України, оскільки прокурором при укладенні угоди враховано:

- ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього;

- характер і тяжкість обвинувачення;

- наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого судового провадження у зв`язку із воєнним станом в Україні;

- наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні та припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Суд визнає, що відповідно до статті 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , є щире каяття, добровільне часткове відшкодування шкоди. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно із статтею 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік в межах, встановлених санкцією частини 2 статті 286 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим статтею 65 КК України, є пропорційним та достатнім і забезпечить досягнення мети його застосування.

Так, узгоджене сторонами основне покарання враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП «Славутицька міська лікарня» не перебуває, висловив жаль з приводу вчиненого, думку представника потерпілої та її законного представника, обставини, що пом`якшують покарання, та обставину, що обтяжує покарання, висновок досудової доповіді Вишгородського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, складеної станом на 18.05.2023, про те, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, є середнім, виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб), виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Суд погоджується з висновком сторін угоди про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства на підставі вищезазначених обставин, висновком досудової доповіді Вишгородського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, звільнивши його від відбування основного покарання із випробуванням на підставі статті 75 КК України з встановленням іспитового строку на три роки та покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 і пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України, які обвинувачений зобов`язався виконувати.

Обмежень щодо неможливості застосування статті 75 КК України до обвинуваченого судом не встановлено.

Узгоджене сторонами додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік враховує дані про особу обвинуваченого, незначний досвід водія, відсутність потреби постійного користування транспортним засобом, конкретні обставини кримінального провадження, і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, грубі порушення Правил дорожнього руху України, які допущені обвинуваченим та призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків, а саме заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень.

Укладена у цьому кримінальному проваджені угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та закону України про кримінальну відповідальність. Підстав для відмови в її затвердженні, передбачених частиною 7 статті 474 КПК України, судом не встановлено, тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого угодою покарання.

Представником потерпілої - адвокатом ОСОБА_5 , який діє в інтересах малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , подано цивільний позов до ОСОБА_6 , в якому він просить стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у розмірі 230 000 гривень.

Цивільний позов обґрунтований тим, що своїми протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_8 , яка є малолітньою особою, моральну шкоду. Заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень суттєво вплинуло на її психоемоційний стан. Характер та обсяг ушкоджень потребує значного періоду лікування та реабілітації, протягом якого потерпіла буде позбавлена можливості брати участь в необхідній для її розвитку активності. Відповідно, вона буде тривалий час позбавлена можливості повноцінно розвивати свої когнітивні навички, такі як мислення, увага та пам`ять, розвивати свій креативний потенціал та здібності, повноцінний розвиток яких є об`єктивно неможливий або надзвичайно ускладнений в даних умовах. На період лікування та реабілітації потерпіла позбавлена можливості відвідувати навчальний заклад, тож не може належним чином розвивати свої соціальні навички, такі як комунікація, емпатія, робота в колективі та інші навички, які дитина отримує у взаємодії із соціумом. Потерпіла відчуває себе відокремленою від своїх ровесників, відчуває втрату нормального життя, які вона раніше любила. Крім цього, ОСОБА_8 стала боязливою та тривожною, боїться транспорту. Загалом моральний стан потерпілої надзвичайно пригнічений. Виходячи із характеру та глибини душевних страждань, тривалості часу, який потрібен для лікування, реабілітації після отриманих тілесних ушкоджень, відновлення психологічного стану здоров`я потерпілої, розмір моральної шкоди оцінено в сумі 230 000 гривень.

В судовому засіданні законний представник потерпілої та її представник позов підтримали та просили задовольнити, обвинувачений позов визнав.

Суд вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

За змістом частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Визначення поняття моральної шкоди та способи її відшкодування і визначення розміру наведені у статті 23 ЦК України.

У відповідності з пунктами 1-2 частини 2 цієї статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з орієнтирами, відображеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановами від 25 травня 2001 року та 27 лютого 2009 року), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру злочину, вчиненого ОСОБА_6 , ступеню його вини, глибини душевних страждань малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , які вона пережила у зв`язку із вчиненням злочину, враховує вимоги розумності і справедливості, виходячи з чого вважає обґрунтованим розмір відшкодування моральної шкоди на суму 230 000 гривень.

На підставі викладеного, суд вважає правильним позовні вимоги задовольнити та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої 230 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Згідно з правилами статей 122, 124 КПК України стягненню з обвинуваченого на користь держави підлягають витрати, пов`язані із залученням експерта у зв`язку з проведенням судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/125-23/784-ІТ від 09 лютого 2023 року в розмірі 1 510, 24 гривень, судової фототехнічної експертизи № СЕ-19/111-23/5942-ФП від 17 лютого 2023 року в розмірі 3 020, 32 гривень, судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/111-23/11383-ІТ від 13 березня 2023 року в розмірі 1 887,80 гривень, всього на загальну суму 6 418,36 гривень.

Відповідно до частини 4 статті 174 КПК України необхідно скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 24 січня 2023 року у справі № 363/432/23 на автомобіль марки «Geely», модель «MK Сross», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є ОСОБА_10 .

Підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 369-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 травня 2023 року, укладену між прокурором Славутицького відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участі захисника - адвоката ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000084 17 січня 2023 року за частиною 2 статті 286 КК України.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю три роки, протягом якого покласти на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_6 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової інженерно-технічної експертизи, судової фототехнічної експертизи, судової інженерно-транспортної експертизи в сумі 6 418 (шість тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 36 (тридцять шість) копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 24 січня 2023 року у справі № 363/432/23 на автомобіль марки «Geely», модель «MK Сross», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_10 .

Речові докази:

- автомобіль «GEELY MK-CROSS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до постанови старшого слідчого ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП від 18.01.2023 визнаний речовим доказом та зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, м. Славутич, вул. Героїв Дніпра, 4 - повернути власнику ОСОБА_10 ;

- компакт диск DVD-R «Verbatim» білого кольору з написом «Камера 4_Avto2», на якому міститься файл з назвою «Камера 4_Avto2_3402_1951_376858», який відповідно до постанови старшого слідчого ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП від 28.01.2023 визнаний речовим доказом та зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000084 - залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження № 0000084;

- чохол чорного кольору з керма автомобіля «GEELY MK-CROSS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , поміщений в спецпакет № 4324320, який відповідно до постанови старшого слідчого ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП від 18.01.2023 визнаний речовим доказом та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Вишгородського РУП ГУНП в Київській області - повернути власнику ОСОБА_10 ;

- змив із важелю вмикання/вимикання ближнього/дальнього світла фар та аварійної сигналізації; змив із ручки перемикання передач; змив із внутрішньої ручки водійських дверцят, що знаходяться в паперових конвертах і поміщені в спецпакет № 4324320, які відповідно до постанови старшого слідчого ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП від 18.01.2023 визнані речовими доказами та зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Вишгородського РУП ГУНП в Київській області - знищити.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 230000 ( дві тридцять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що згідно із статтею 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1